ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.04.2021 Справа № 905/159/21

Суддя - Говорун О.В.

Секретар судового засідання - Коновалова А.І.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Ентех Україна".

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Електросталь-Курахове".

Про стягнення заборгованості.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ентех Україна" (далі позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь-Курахове" (далі відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 96244,85 грн, пені у розмірі 11995,16 грн, інфляційних втрат у розмірі 4011,19 грн та 3% річних у розмірі 2545,21 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору на виконання робіт №19-11К від 01.04.2019, в частині оплати виконаних позивачем робіт.

Ухвалою суду від 15.02.2021 вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Учасники розгляду справи були повідомлені належним чином про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

09.03.2021 поданий відзив на позов, в якому представник відповідача заперечує щодо задоволення позовних вимог та, зокрема, зазначає, що специфікація, додана позивачем до позовної заяви, не є належним доказом на підтвердження зобов`язання відповідача, оскільки не містить підпису та печатки останнього. Крім того, на думку відповідача, акт про надання послуг не є належним доказом у справі, оскільки в ньому неправильно вказано номер договору, а також зазначає, що було здійснено ремонт гвинтового компресора, тоді як додатком до договору визначено ремонт гвинтового блоку. Акт підписано особою, яка не є директором відповідача та повноваження якої не підтвердженні. Відповідач зазначає, що виходячи із акту не вбачається за можливе визначити чіткий перелік виконаних робіт, а також останній складено у м.Дніпро, а не у м.Курахове, в той час як у м.Дніпро відсутнє обладнання відповідача, необхідне для виконання робіт за договором. Відповідач також не погоджується з розрахунками позивача інфляційних втрат, пені та 3% річних. Просив вирішити питання щодо відшкодування витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

19.03.2021 надійшла відповідь на відзив, за змістом якої позивач не погоджується з доводами відповідача, вважає їх необґрунтованими та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

01.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ентех Україна" (далі виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Електросталь-Курахове" (далі замовник) укладено договір на виконання робіт №19-11К (далі договір), відповідно до п.п.1.1, 1.2 якого, виконавець зобов`язується своїми силами та засобами з додержанням усіх технічних вимог виконувати роботи по технічному обслуговуванню та ремонту компресорного та холодильного обладнання (компресори, дилери, фільтри, осушувачі, та інше), а замовник зобов`язується приймати та оплачувати виконані роботи. Конкретний обсяг, вартість робіт визначаються сторонами в додатках, які є невід`ємною частиною цього договору (а.с.6-7).

Згідно з п.2.1 договору, роботи за договором виконуються протягом двох тижнів з моменту оплати, якщо сторони не погодять інші строки додатково.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що по завершенню виконання робіт у повному обсязі виконавець передає замовнику виконані роботи за актом прийому-передачі виконаних робіт. У процесі приймання-передачі виконаних робіт замовник перевіряє відповідність виконаних робіт умовам договору.

Відповідно до п.3.2 договору, приймання-передача виконаних робіт оформлюється актом прийому-передачі виконаних робіт, який надається виконавцем замовникові в двох екземплярах по одному для кожної зі сторін.

Замовник зобов`язаний підписати акт прийому-передачі виконаних робіт або надати мотивовану відмову від прийняття робіт у термін не пізніше 5 робочих днів з моменту надання йому виконавцем акта. У випадку відмови замовника від підписання акту прийому-передачі виконаних робіт сторони комісійно протягом п`яти робочих днів усувають конфліктні ситуацію, залучаючи, за необхідності, в якості експертів третіх осіб та підписують акт у первісній або новій редакції (п.3.3 договору).

За змістом п.4.1 договору, загальна вартість договору орієнтовно складатиме 600000 грн з ПДВ.

Відповідно до п.п.5.1, 5.2 договору, розрахунки між виконавцем і замовником здійснюються шляхом безготівкового перерахування коштів на банківський рахунок виконавця. Датою платежу вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок виконавця.

Оплата виконуваних за цим договором робіт здійснюється замовником на умовах передплати (п.5.3 договору).

Згідно з п.7.1 договору, у випадку порушення виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, визначену договором і чинним в Україні законодавством.

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2019, а в частині зобов`язань за договором, які є невиконаними на зазначену дату до повного виконання сторонами цих зобов`язань за договором (п.8.3 договору).

05.02.2020 сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору №19-11К від 01.04.2019, відповідно до п.1 якої, сторони дійшли згоди пролонгувати договір №19-11К від 01.04.2019 на 2020 рік. Інші пункти договору залишено без змін (а.с.9).

Відповідно до специфікації №1 від 05.02.2020 до договору №19-11К від 01.04.2019, виконавець зобов`язується виконати, а замовник прийняти і оплатити виконання комплексу робіт з ремонту повітряного гвинтового компресора compare L250-7,5 з урахуванням вартості комплектуючих на загальну суму 296422,85 грн (а.с.10).

Суд не приймає специфікацію від 05.02.2020 до уваги, оскільки вона не підписана сторонами договору справі, а за змістом п.1.4 специфікації, дана специфікація вступає в силу з моменту її підписання сторонами.

В той же час, 27.02.2020 сторонами підписаний акт надання послуг №100 від 27.02.2020, відповідно до якого виконавцем були виконані роботи, а саме ремонт гвинтового компресора на загальну суму 296422,85 грн, замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має (а.с.11).

Вказаний акт підписаний відповідачем без зауважень, зокрема щодо найменування робіт. Виходячи з п.1.1 договору, позивач зобов`язався виконувати роботи по обслуговуванню та ремонту компресорного та холодильного обладнання, зокрема компресорів. За змістом акту про надання послуг від 27.02.2020, позивачем був виконаний ремонт гвинтового компресора. Отже, суд відхиляє доводи відповідача щодо виконання позивачем робіт не обумовлених умовами договору від 01.04.2019.

Відповідачем було здійснено часткову оплату виконаних робіт за договором на суму 200000 грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку позивача (а.с.12-13).

Позивач на адресу відповідача направив претензію вих.№20069 від 15.12.2020 з вимогою про сплату заборгованості за договором на виконання робіт №19-11К від 01.04.2019 на суму 96422,85 грн (а.с.14-15).

Станом на час прийняття рішення у справі, доказів оплати відповідачем виконаних робіт на суму 96422,85 грн до суду не надано.

Статтею 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором підряду одна сторона (виконавець) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (ст. 853 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.1 ст.193 ГК України, яка кореспондується зі ст.526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України визначено, що у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи погодження сторонами, що оплата за виконані роботи по договору здійснюється на умовах передоплати (п.5.3 договору), приймаючи до уваги, що роботи по договору були виконані 27.02.2020, суд дійшов висновку про наявність обов`язку відповідача здійснити передоплату за роботи в строк до 27.02.2020 включно.

В порушення вказаних вище вимог законодавства та договору, відповідач взяті зобов`язання щодо здійснення своєчасної оплати за надані позивачем послуги виконав лише частково, у зв`язку з чим утворилась заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 96422,85 грн.

На час прийняття рішення, доказів оплати відповідачем заборгованості в сумі 96422,85 грн до суду не надано, а отже вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 96422,85 грн підлягає задоволенню повністю.

Також, позивачем до стягнення заявлена пеня в сумі 11995,16 грн за період з 27.02.2020 по 13.01.2021.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України).

Частиною 1 статті 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.4 ст.231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Сторони в пункті 7.3 договору погодили, що у разі несвоєчасної оплати за виконані роботи замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на день виконання зобов`язань, обчислену від несплаченої в строк суми за кожний банківський день прострочення.

Позивачем не доведено погодження з відповідачем іншого, ніж передбаченого ч.6 ст.232 ГК України, строку нарахування штрафних санкцій.

Перевіривши нарахований позивачем період нарахування пені, суд дійшов висновку, що вірним є період з 28.02.2020 по 28.08.2020.

Здійснивши самостійно розрахунок пені, суд вважає, що вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню частково, в сумі 7555,76 грн.

Також, позивач, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, просить стягнути 3% річних в розмірі 2545,21 грн за період з 27.02.2020 по 13.01.2021 та інфляційні втрати в розмірі 4011,19 грн за період з березня 2020 року по листопад 2020 року.

Перевіривши розрахунок в частині нарахування 3% річних, суд дійшов висновку, що вірним є період з 28.02.2020 по 13.01.2021, а вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, на суму 2537,31 грн.

Перевіривши розрахунок в частині нарахування інфляційних втрат, суд вважає, що вимоги у цій частині підлягають задоволенню повністю на суму 4011,19 грн.

Щодо заперечень відповідача про те, що в акті надання послуг №100 від 27.02.2020 вказаний інший номер договору, а саме № 19-11К раб від 01.04.2019, в той час як між сторонами укладений договір №19-11К від 01.04.2019, суд зазначає, що відповідачем не доведено укладання сторонами іншого договору на виконання робіт ніж №19-11К від 01.04.2019.

Суд не приймає до уваги зауваження відповідача щодо неналежного підпису виконавця, оскільки в акті міститься печатка позивача і саме позивач несе повну відповідальність за законність використання його печатки.

Відповідно до ч.4 ст. 62 Господарського кодексу України, підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків та може мати печатки.

Як було зазначено вище, відповідач, підписуючи акт виконаних робіт не мав жодних претензій до позивача, зокрема, щодо наявності повноважень у особи, яка підписала акт від позивача.

В акті виконаних робіт вказане місце його складання місто Дніпро, в той же час, складання акту в місті Дніпро не свідчить, що саме в цьому місті були виконані роботи за договором №19-11К від 01.04.2019, а отже суд відхиляє доводи відповідача в цій частині.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати, за приписами статті 129 ГПК України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.129, 236-238 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь-Курахове" (85612, Донецька обл., Мар`їнський рійон, м.Курахове, Промислова зона, 115, ідентифікаційний код юридичної особи 41491822) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ентех-Україна" (49051, м.Дніпро, вул.Журналістів, 9М, ідентифікаційний код юридичної особи 40093258) заборгованість у розмірі 96422 (дев`яносто шість тисяч чотириста двадцять дві) грн 85 коп., пеню в розмірі 7555 (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять) грн 76 коп., 3% річних в розмірі 2537 (дві тисячі п`ятсот тридцять сім) грн 31 коп., інфляційні втрати в розмірі 4011 (чотири тисячі одинадцять) грн 19 коп. та судові витрати в розмірі 2182 (дві тисячі сто вісімдесят дві) грн 19 коп.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається в порядку встановленому ст.257 ГПК України, з урахуванням п.п.17.5) п.п.17 п.1 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Говорун