ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" квітня 2021 р. Справа № 924/1165/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Грамчука І.В., розглянувши матеріали

за позовом Державної установи "Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці, м. Київ

до Державного підприємства "Подільський експертно-технічний центр Держпраці" м.Хмельницький

про стягнення 44183,76 грн.

за участю представників:

позивача: не з`явився

відповідача: Кралевська Л.М.

встановив: Державна установа "Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці, м. Київ звернулась до суду з позовом про стягнення з Державного підприємства "Подільський експертно-технічний центр Держпраці" 44183,76 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідачем не було виконано обов`язок з оплати послуг, визначений договорами № 809047 від 19.01.2018р., № 809048 від 19.01.2018р. про надання науково-технічних послуг. Як на правову підставу позову посилається на положення ст.ст.530,626,901,903 ЦК України.

Позивач повноважного представника не направив, проте надіслав заяву (вх. № 05-22/11054/20 від 09.12.2020р.) про розгляд справи без участі позивача.

Відповідач представника у засідання не направив, проте надіслав клопотання (вх. № 05-22/701/21 від 25.01.2021) про відкладення розгляду справи.

З огляду на зміст п. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

В послідуючому судом отримано заяву позивача (вх. № 05-08/776/21 від 31.03.2021р.) про зменшення позовних вимог загалом до стягнення лише залишку основного боргу, а також заяву позивача (вх. № 05-08/777/21 від 31.03.2021р.) про закриття провадження у справі в частині решти позовних вимог з поверенням судового збору.

Прибула до суду повноважний представник відпоповідача проти задоволення приведених клопотань не заперечила, додатково повідомивши суд про відшкодування позивачу понесених ним судових витрат в розмірі 2 102 грн. за платіжним дорученням № 319 від 09.04.2021р., а тому суд вважає за можливе клопотання позивача (вх. № 05-08/776/21 від 31.03.2021р.) задовольнити.

Перелік обставин, які є предметом доказування; та доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність даних обставин.

За змістом договору про надання науково-технічних послуг № 809047від 19.01.2018р., який укладений між Державним підприємством "Подільський експертно-технічний центр Держпраці" м.Хмельницький (замовник) Державною установою "Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці» (виконавець), виконавець зобов`язувався у порядку та на умовах, визначених цим договором, надавати замовнику науково-технічні послуги огляду актів актуалізованої нормативно-правової бази промислової безпеки та охорони праці (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 2.3 договору загальна сума коштів, що підлягає сплаті: 60 000 грн.

Розрахунки між сторонами проводяться поетапно шляхом оплати замовником вартості виконаних робіт протягом 5 банківських днів з дати підписання сторонами акта надання-приймання наданих послуг за відповідним етапом згідно з календарним планом (додаток №1 до цього договору) у сумі 15000 грн., у т.ч. ПДВ (20%) -2500,00 грн. (п. 2.4 договору).

У відповідності до п. 6.2 договору за порушення термінів виконання зобов`язань за цим договором винна сторона може бути зобов`язана іншою стороною сплачувати пеню у розмірі 0,1% від загальної вартості цього договору за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплатити штраф у розмірі 7% від загальної вартості цього договору.

Згідно п.8.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2018р., але в будь-якому випадку до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Договір підписаний сторонами та скріплений їхніми печатками.

Позивачем надано послуги у відповідності до підписаних сторонами актів надання послуг № 52 від 30.03.2018р. на суму 15000,00 грн., № 108 від 27.06.2018р. на суму 15000,00 грн., № 163 від 28.09.2018р. на суму 15000,00 грн., № 267 від 29.12.2018р. на суму 15000,00 грн.

Послуги відповідно до актів №№ 52, 108, 163 оплачені у повному обсязі.

Залишок заборгованості склав 15000,00 грн. згідно акту надання послуг № 267 від 29.12.2018р.

Відповідачем подано докази сплати заборгованості в сумі 15000,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 98 від 01.02.2019р., рахунком на оплату № 192 від 14.12.2018р.

За змістом договору про надання науково-технічних послуг № 809048 від 19.01.2018р., який укладений між Державним підприємством "Подільський експертно-технічний центр Держпраці" м.Хмельницький (замовник) Державною установою "Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці» (виконавець), виконавець зобов`язувався у порядку та на умовах, визначених цим договором, надавати замовнику науково-технічні послуги надання наукових та науково-технічних матеріалів (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 2.3 договору загальна сума коштів, що підлягає сплаті: 24000,00 грн.

Розрахунки між сторонами проводяться поетапно шляхом оплати замовником вартості виконаних робіт протягом 5 банківських днів з дати підписання сторонами акта надання-приймання наданих послуг за відповідним етапом згідно з календарним планом (додаток №1 до цього договору) у сумі 12000,00 грн., у т.ч. ПДВ (20%) -2000,00 грн.

У відповідності до п. 6.2 договору за порушення термінів виконання зобов`язань за цим договором винна сторона може бути зобов`язана іншою стороною сплачувати пеню у розмірі 0,1% від загальної вартості цього договору за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплатити штраф у розмірі 7% від загальної вартостіі цього договору.

Згідно п. 8.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2018р., але в будь-якому випадку до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Договір підписаний сторонами та скріплений їхніми печатками.

Позивачем надано послуги у відповідності до підписаних сторонами актів надання послуг № 109 від 27.06.2018р. на суму 12000,00 грн., № 268 від 29.12.2018р. на суму 12000,00 грн.

Послуги відповідно до акту №109 оплачені у повному обсязі.

Залишок заборгованості склав 12000,00 грн. згідно акту надання послуг №268 від 29.12.2018р.

З вищевикладеного, у зв`язку з неповною оплатою відповідачем боргу за виконані позивачем послуги, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідачем подано докази сплати заборгованості в сумі 12000,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 225 від 26.11.2020р.

Із наведеного слідує, що відповідачем після відкриття провадження у справі було усунуто обставини, які стали підставою для звернення позивача з цим позовом в частині стягнення основної заборговності, суд приходить до висновку про відсутність предмету спору.

Таким чином, зважаючи на те, що предмет спору існував на момент звернення до суду з позовом та припинив існування під час розгляду справи в суді, провадження у справі № 924/1165/20 в частині стягнення залишку основного підлягає закриттю відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів (визнання більш вірогідними), аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України до відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з положеннями ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник - прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Розрахунки між сторонами проводяться поетапно шляхом оплати замовником вартості виконаних робіт протягом 5 банківських днів з дати підписаннясторонами акта надання-приймання наданих послуг за відповідним етапом згідно з календарним планом (додаток №1 до цього догвоору) у сумі 15000,00 грн., у т.ч. ПДВ (20%) -2500,00 грн. (п.2.4 договору №809047).

Розрахунки між сторонами проводяться поетапно шляхом оплати замовником вартості виконаних робіт протягом 5 банківських днів з дати підписання сторонами акта надання-приймання наданих послуг за відповідним етапом згідно з календарним планом (додаток №1 до цього договору) у сумі 12000,00 грн., у т.ч. ПДВ (20%) -2000,00 грн.(п.2.4 договору №809048).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме акту надання послуг № 267 від 29.12.2018р., на виконання умов договору № 809047 від 19.01.2018р., акту надання послуг № 268 від 29.12.2018р., на виконання умов договору № 809048 від 19.01.2018р., виконавець (позивач) надав науково-технічні послуги огляду актів актуалізованої нормативно-правової бази промислової безпеки та охорони праці, 4 етап на суму 15 000 грн. та науково-технічні послуги надання наукових та науково-технічних матеріалів, 2 етап на суму 12000 грн., а замовник (відповідач) такі роботи прийняв без будь-яких зауважень.

Відповідачем подано докази сплати заборгованості в сумі 15000,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 98 від 01.02.2019р., рахунком на оплату №192 від 14.12.2018р.

Окрім того відповідачем подано докази сплати заборгованості в сумі 12000,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням №225 від 26.11.2020р.

Із наведеного слідує, що відповідачем після відкриття провадження у справі було усунуто обставини, які стали підставою для звернення позивача з цим позовом в частині стягнення основного боргу, а тому суд приходить до висновку про відсутність предмету спору в цій частині вимог позивача.

Таким чином, зважаючи на те, що предмет спору існував на момент звернення до суду з позовом та припинив існування під час розгляду справи в суді, провадження у справі № 924/1165/20 підлягає закриттю відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Окрім того, при звереннні до суду позивач просив стягнути з відповідача згідно договору № 809047 від 19.01.2018р. 794,96 грн. грн. інфляційних втрат, 784,00 грн. 3% річних, 6917,69 грн. пені за період з 10.01.2019р. по 07.10.2020р.

За положеннями ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України

У відповідності до приписів ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з п.п. 1, 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У відповідності до п. 6.2 договору за порушення термінів виконання зобов`язань за цим договоромвинна сторона може бути зобов`язана іншою стороною сплачувати пеню у розмірі 0,1% від загальної вартості цього договору за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплатити штраф у розмірі 7% від загальної вартостіі цього договору.

Судом здійснено перерахунок пені у системі "Законодавство" по акту надання послуг №267 від 29.12.2018р., зважаючи на обмеження встановлені ч. 6 ст. 232 ГК України, а також враховуючи п. 2.4 договору (тобто момент нарахування є 03.01.2019р.), враховуючи ст.3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, відповідно до якого суд вважає підставним до стягнення суму пені в розмірі 429,04 грн. (за період з 03.01.2019р. по 31.01.2019р. на суму 15000 грн. = 429,04 грн.).

Згідно п.6.2 договору позивач нарахував 1050,00 грн. штрафу, проте в договорі зазначена прострочення понад тридцять днів, а відповідач розрахувався 01.02.2019р. (29 днів), що виключає стягнення штрафу в сумі 1050,00 грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, провівши в системі "Законодавство" перерахунок 3% річних та інфляційних нарахувань правомірним є нарахування 35,75 грн. 3% річних та 150,00 грн. інфляційних втрат (за період з 10.01.2019 по 31.01.2019р.).

Також, позивач просить стягнути з відповідача згідно договору №809048 від 19.01.2018р. 635,96 грн. інфляційних втрат, 627,00 грн. 3% річних, 5534,15 грн. пені за період з 10.01.2019р. по 07.10.2020р.

У відповідності до п. 6.2 договору за порушення термінів виконання зобов`язань за цим договоромвинна сторона може бути зобов`язана іншою стороною сплачувати пеню у розмірі 0,1% від загальної вартості цього договору за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплатити штраф у розмірі 7% від загальної вартості цього договору.

Судом здійснено перерахунок пені у системі "Законодавство" по акту надання послуг №268 від 29.12.2018р., зважаючи на обмеження встановлені ч. 6 ст. 232 ГК України, а також враховуючи п. 2.4 договору (тобто момент нарахування є 03.01.2019р.), враховуючи ст.3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, відповідно до якого суд вважає підставним до стягнення суму пені в розмірі 3402,76 грн. (за період з 03.01.2019р. по 25.04.2019р. на суму 12000 грн. = 1337,42 грн.; за період з 26.04.2019р. по 03.07.2019р. на суму 12000 грн. = 793,97грн.).

Згідно п.6.2 договору позивач правомірно нарахував 840,00 грн. штрафу.

Суд, провівши в системі "Законодавство" перерахунок 3% річних та інфляційних нарахувань позивачем правомірно нараховано 627,00 грн. 3% річних та 635,96 грн. інфляційних втрат.

Разом з тим з огляду на звернення Державної установи "Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці", м. Київ із заявою (вх. № 05-08/776/21 від 31.03.2021р.) про зменшення позовних вимог загалом до стягнення лише залишку основного боргу, а також заяву позивача (вх. № 05-08/777/21 від 31.03.2021р.) про закриття провадження у справі в частині решти позовних вимог з поверненням судового збору, суд вважає за належне їх задовольнити.

Разом з тим у поверненні позивачу понесених ним судових витрат з державного бюджету слід відмовити, так як прибула до суду повноважний представник відповідача підтверила самостійне відшкодування Державним підприємством "Подільський експертно-технічний центр Держпраці" понесених Державною установою "Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці судових витрат в розмірі 2 102 грн. за платіжним дорученням № 319 від 09.04.2021р.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 924/1165/20 за позовом Державної установи "Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці, м. Київ до Державного підприємства "Подільський експертно-технічний центр Держпраці" м.Хмельницький про стягнення 44183,76 грн. закрити.

Ухвала набрала законної сили 09.04.2021р. та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В. Грамчук

Віддрук. 4 прим.: 1 до справи, 2 3 позивачу (04060,м.Київ, вул.Вавілових,13; представнику позивача адвокату Гора Р.М. 04060, м.Київ, вул.Вавілових,13 ), 4 відповідачу (29000, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул.І.Франка, буд.2).

Всім рек. з пов. про вруч.