ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
08 квітня 2021 року Справа № 924/110/20
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Василишин А.Р.
секретар судового засідання Пацьола О.О.
за участю представників сторін:
позивача за первісним позовом: не з`явився
відповідача за первісним позовом: Ярош В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Приватної фірми "Сірін" (в особі представника - адвоката Яроша В.Ю.) про ухвалення додаткового рішення при розгляді апеляційних скарг Приватної фірми "Сірін" та Департаменту освіти та науки Хмельницької міської ради на рішення Господарського суду Хмельницької області від 03 листопада 2020 року (ухваленого суддею Вибодовським О.Д., повний текст складено 06 листопада 2020 року) у справі № 924/110/20
за позовом Департаменту освіти та науки Хмельницької міської ради
до Приватної фірми "Сірін"
про стягнення 88 927,20 грн.
та за зустрічним позовом Приватної фірми "Сірін"
до Департаменту освіти та науки Хмельницької міської ради
про стягнення 570 350,60 грн.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11 лютого 2021 року у справі №924/110/20, серед іншого, частково задоволено апеляційну скаргу Приватної фірми "Сірін" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 03 листопада 2020 року у справі №924/110/20.
Листом №924/110/20/1920/21 від 22 березня 2021 року матеріали справи витребувано з господарського суду Хмельницької області.
29 березня 2021 року до апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №924/110/20.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30 березня 2021 року у справі №924/110/20 розгляд заяви ПФ "Сірін" про ухвалення додаткового рішення призначено на 08 квітня 2021 року. Запропоновано Департаменту освіти та науки Хмельницької міської ради надати письмові пояснення з приводу заяви Приватної фірми "Сірін" про ухвалення додаткового рішення.
08 квітня 2021 року від Департаменту освіти та науки Хмельницької міської ради надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обгрунтоване захворюванням представника ОСОБА_1 .
Розглянувши клопотання позивача за первісним позовом про відкладення розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити з огляду на таке.
За змістом частини другої статті 202 ГПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.
Тобто положеннями вказаної статті визначено можливість відкладення розгляду справи у випадку неможливості його явки у судове засідання за наявності обґрунтованих причин такої неявки та за умови дотримання встановленого цим Кодексом строку, у межах якого може бути здійснено відкладення.
Відповідно до частини 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.
Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина 1 статті 58 ГПК України).
До клопотання про відкладення не надано жодних доказів на підтвердження факту перебування представника на лікарняному.
Департамент освіти та науки Хмельницької міської ради є юридичною особою, яка має можливість залучити до участі у справі іншого представника, а тому колегія суддів вважає, що наведе клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Крім того, у судових засіданнях позивача за первісним позовом представляла також керівник - Балабуст Н.Ю.
Розглянувши заява ПФ "Сірін" про ухвалення додаткового рішення, заслухавши пояснення представника заявника, колегія суддів зазначає наступне.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2020 року у справі № 910/4201/19).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України).
Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).
Водночас за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).
Отже, у розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19).
На підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи надано:
- копію договору про надання професійної правничої допомоги від 17 лютого 2020 року;
- копію додатку від 17 лютого 2020 року до договору про надання професійної правничої допомоги;
- ордер про надання правничої (правової) допомоги серії ВХ №1002752 від 17 березня 2020 року;
Згідно пункту 3.1 договору про надання професійної правничої допомоги сторони дійшли згоди з приводу формули розрахунку гонорару, що з метою конфіденційності, вирішили вказати в додатку до цього договору.
Таким чином, ціну (вартість) правничої допомоги у договорі про правову допомогу визначено у фіксованому розмірі (незалежно від кількості часу (годин), який адвокати витратять на надання правничої допомоги), та під відкладальною умовою (залежно від кінцевого результату вирішення спору), що узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18.
Матеріалами справи підтверджується, що адвокат підготував зустрічну позовну заяву, апеляційну скаргу та ряд процесуальних клопотань, які були подані до суду як першої так і апеляційної інстанції.
Департаментом освіти та науки Хмельницької міської ради клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку частини 5 статті 126 ГПК України не заявлялося.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 ГПК України, суд

Заяву Приватної фірми "Сірін" (в особі представника - адвоката Яроша В.Ю.) про ухвалення додаткового рішення у справі № 924/110/20 задовольнити.
Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду Хмельницької області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Справу №924/110/20 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "12" квітня 2021 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.