ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.04.2021 Справа № 914/1938/18

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., при секретарі Андрусику В. Д., розглянувши матеріали справи

за заявою:Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів;
про:поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання, видачу дубліката наказу та заміну сторони виконавчого провадження
у справі:№ 914/1938/18
за позовом:Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м. Львів;
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРА МГ», м. Львів;
про:стягнення заборгованості

За участю представників:

від заявника (стягувача): не з`явився;

від боржника: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

На адресу Господарського суду Львівської області від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях надійшла заява про поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання, видачу дублікату наказу та заміну сторони виконавчого провадження у справі №914/1938/18.

Ухвалою від 24.03.2021 суд прийняв заяву до розгляду, який призначив на 01.04.2021.

Заявник явки повноважного представника в судове засідання 01.04.2021 не забезпечив.

Як вбачається з поданої заяви, така обґрунтована тим, що на виконання рішення Господарського суду Львівської області від 17.12.2018 у справі №914/1938/18, останнім було видано наказ, який позивачем як стягувачем було пред`явлено до виконання до Галицького ВДВС. За результатами звернення позивача до Галицького ВДВС, заявник дізнався, що 23.09.2019 органом ДВС винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу і скеровано наказ стягувачу. Заявник стверджує, що на адресу позивача наказ з органу ДВС не надходив та був втрачений, а тому просить суд поновити строк для пред`явлення наказу до виконання та видати дублікат відповідного наказу. Заява в частині заміни сторони у справі №914/1938/18 обгрунтована тим, що внаслідок реорганізації Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області його правонаступником є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 01.04.2021 не забезпечив.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 17.12.2018 у справі №914/1938/18 позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРА МГ» на користь Регіонального відділення фонду державного майна України по Львівській області 29 472,68 грн боргу, 6 051,63 грн пені, 2 947,26 грн штрафу, 66 292,96 грн неустойки, 1 646,24 грн судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На примусове виконання зазначеного рішення, 21.01.2019 судом було видано відповідний наказ.

Як зазначив заявник, наказ були пред`явлені стягувачем до Галицького ВДВС. Згідно листа Галицького ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 21.01.2021 вих. №423, 23.09.2019 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Як стверджує заявник, пред`явлений до виконання наказ було втрачено органом ДВС, що позбавляє позивача можливості стягнути з відповідача суми, присуджені на підставі рішення Господарського суду Львівської області від 17.12.2018 у справі №914/1938/18, а тому Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях було змушене звернутися до суду з відповідною заявою.

Встановивши наведені обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 1 ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Так, приписами ч. 1 ст. 329 ГПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Пропуск процесуального строку це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

При цьому, відновлення процесуального строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України. Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Горнсбі проти Греції наголосив на гарантоване статтею 6 Конвенції право на суд, яке повинно розцінюватися не лише в аспекті права особи звернутися до суду за захистом своїх прав, а і як обов`язковість боржника до виконання судового рішення. Викладене означає, що виконання судового рішення є невід`ємною частиною судового процесу з метою забезпечення положень названої статті Конвенції (права на суд).

Крім цього, у пунктах 18, 23 рішення Європейського суду у справі Ліпісвіцька проти України зазначено про те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у зв`язку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, зазначених в пункті 1 статті 6 Конвенції щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку.

У рішеннях Європейського суду у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП Фея та інші проти України зазначається про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 124 Конституції України.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 також зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Враховуючи те, що виданий згідно рішення Господарського суду Львівської області від 17.12.2018 у справі №914/1938/18 наказ було пред`явлено до Галицького ВДВС, беручи до уваги також те, що позивач неодноразово звертався до органу ДВС із листами про надання інформації про стан виконавчого провадження (за вих. №14-11-04598 від 19.08.2020, за вих. №14-11-06254 від 10.11.2020, за вих. №14-11-07048 від 21.12.2020), однак такі залишилися без відповіді, відповідь отримано лише за останнім зверненням за вих. №14-11-07048 від 21.12.2020 листом від 21.01.2021 за вих. №423, суд вважає, що позивачем як стягувачем було вжито необхідних дій з метою виконання судового рішення, а тому причини пропуску заявником строку для пред`явлення наказу до виконання є поважними та підлягають поновленню.

Відповідно до п.19.4 розділу «Перехідні положення» ГПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Оскільки судом поновлено заявнику строк для пред`явлення наказу до виконання, суд вважає заяву в частині видачі дублікату наказу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Наказом Фонду державного майна України від 06.03.2019 №232 утворено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях як юридичну особу публічного права, що розташоване у м. Львові, реорганізувавши шляхом злиття Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Волинській області.

У п. 2 вищевказаного наказу зазначено, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях є правонаступником майна, прав та обов`язків Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Волинській області.

Регіональні відділення Фонду державного майна України, які реорганізовуються шляхом злиття, продовжують здійснювати повноваження та функції, покладені на зазначені органи, до видання наказу Фонду державного майна України про можливість забезпечення Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях здійснення повноважень та виконання функцій.

Наказом Фонду державного майна України від 15.05.2019 №459 визначено днем початку роботи Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях 15.05.2019.

Згідно ч. 1 ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив (ч. 2 ст. 52 ГПК України).

Оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України «Про виконавче провадження», який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Законом України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив (ч. 5 ст. 15 Закону).

Аналогічна норма встановлена і у статті 334 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 334 ГПК України).

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про необхiднiсть заміни Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області його правонаступником Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях.

Керуючись ст.ст. 234, 326-329, 334 п. 19.4 розділу «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях про поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання, видачу дублікату наказу та заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

2. Поновити строк пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Львівської області від 21.01.2019 у справі №914/1938/18 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРА МГ» на користь Регіонального відділення фонду державного майна України по Львівській області 29 472,68 грн боргу, 6 051,63 грн пені, 2 947,26 грн штрафу, 66 292,96 грн неустойки, 1 646,24 грн судового збору, з наступного дня після набрання ухвалою суду законної сили.

3. Видати Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях дублікат наказу Господарського суду Львівської області від 21.01.2019 у справі №914/1938/18 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРА МГ» на користь Регіонального відділення фонду державного майна України по Львівській області 29 472,68 грн боргу, 6 051,63 грн пені, 2 947,26 грн штрафу, 66 292,96 грн неустойки, 1 646,24 грн судового збору.

4. Замінити стягувача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області на його правонаступника - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 3 (ідентифікаційний код 42899921) у справі №914/1938/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 06.04.2021.

Суддя А.Б. Мазовіта