ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

"12" квітня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/954/21

Господарський суд Одеської області у складі судді - Петрова В.С., розглянувши матеріали позовної заяви № 990/21 Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області до Приватного підприємства "Ваш бухгалтер" та ОСОБА_1 про визнання недійсними договору дарування та скасування запису про право власності, -

ВСТАНОВИВ:

Чорноморська селищна рада Одеського району Одеської області звернулась до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Ваш бухгалтер" та ОСОБА_1 про:

- визнання недійсним договору дарування від 07.10.2020 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шепелюк Ритою Юріївною, серія та номер 1291, виданого 07.10.2020 р., державна реєстрація, індексний номер 54468858, укладеного між Приватним підприємством "Ваш бухгалтер" та ОСОБА_1 ;

- скасування запису про право власності на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шепелюк Ритою Юріївною, серія та номер 1291, виданого 07.10.2020 р., державна реєстрація, індексний номер 54468858 від 07.10.2020 р.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що укладений договір дарування від 07.10.2020 р. порушує законні права позивача, оскільки укладений після відкриття провадження у справі про стягнення заборгованості за рішенням господарського суду Одеської області від 18.01.2021 р. по справі № 916/2753/20, а дії ПП "Ваш бухгалтер" та ОСОБА_1 під час його укладення направлені не на реальне настання правових наслідків, обумовлених договором дарування, а на фіктивний перехід права власності з метою приховання належного ПП "Ваш бухгалтер" нерухомого майна від наступного звернення стягнення на нього у рахунок виконання вказаного рішення суду про стягнення заборгованості, що, за ствердженнями селищної ради, є підставою для визнання договору дарування недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017р. № 2147-VІІІ, чинній з 15.12.2017р.) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Так, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Так, наведена норма свідчить, що законодавець відніс до юрисдикції господарських судів справи: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; 2) у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ. Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.08.2019 р. у справі № 914/804/18).

Наразі, як випливає зі змісту позову, предметом спору є вимога позивача про визнання недійсними договору дарування від 07.10.2020 р., що укладений між Приватним підприємством "Ваш бухгалтер" та ОСОБА_1 . Тобто, в даному випадку між сторонами виник спір щодо правочину, сторонами якого є Приватне підприємство "Ваш бухгалтер" (юридична особа) та фізична особа - ОСОБА_1 .

При цьому, відсутність в матеріалах позовної заяви договору дарування від 07.10.2020 р., що відповідно має наслідком неможливість дослідження судом його змісту, не свідчить про неможливість вирішення судом питання щодо юрисдикції даного спору, оскільки факт укладення договору саме між підприємством та фізичною особою був визнаний позивачем у позові.

Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань у реєстрі відсутній запис щодо проведення державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності - ОСОБА_1 .

З огляду на вказане, господарський суд доходить висновку, що даний спір не належить до юрисдикції господарського суду в силу прямої вказівки п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарські суди не розглядають справи у спорах щодо правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Натомість Цивільний процесуальний кодекс України (в редакції Закону України від 03.10.2017р. № 2147-VІІІ, чинній з 15.12.2017р.) встановлює, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ч. 1 ст. 19).

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства; а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Тобто, за певних умов обидві сторони у цивільному процесі можуть і не бути фізичними особами, якщо тільки такий спір не належить до юрисдикції іншого суду, зокрема господарського.

В свою чергу оскільки в межах даних правовідносин у спірному договорі дарування, однією зі сторін виступає фізична особа - ОСОБА_1 , відповідно такий спір має розглядатися за правилами цивільного судочинства, незважаючи на те, що суб`єктами спору у даній справі є також юридичні особи.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч. 6 ст. 175 Кодексу).

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області, оскільки вказана позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Поряд з цим господарський суд зазначає, що вказаний спір має розглядатися у порядку цивільного судочинства з урахуванням суб`єктного складу сторін зобов`язання.

Керуючись ст. 20, п. 1 ч. 1 ст. 175, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області до Приватного підприємства "Ваш бухгалтер" та ОСОБА_1 про визнання недійсними договору дарування та скасування запису про право власності.

2. Направити на адресу Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області додаток: позовна заява (вх. № 990/21 від 08.04.2021 р.) з доданими документами на 47 арк. та заявою про витребування доказів від 08.04.2021 р. вх. № 9878/21 на 2 арк.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя В.С. Петров