ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2021 р. м. Київ Справа № 911/3556/20

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/3556/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А»,

м. Кропивницький

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт Фарм»,

с. Світанок, Переяслав-Хмельницький район

про стягнення 99 992,19 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А» (надалі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт Фарм» (надалі-відповідач) про стягнення 99 992,19 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки № 1256/20/ЧРММ від 28.05.2020, в частині своєчасної оплати отриманого товару, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 90 040,84 грн., з огляду на наявність якої нараховані 236,82 грн. пені, 9 004,08 грн. штрафу та 710,45 грн. 36 % відсотків річних.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.12.2020 відкрито провадження у справі № 911/3556/20, розгляд справи в порядку загального позовного провадження призначений у підготовчому засіданні на 25.01.2021.

Ухвалою суду від 25.01.2021 підготовче засідання у справі № 911/3556/20 було відкладено на 17.02.2021.

Ухвалою суду від 17.02.2021 закрито підготовче провадження у справі № 911/3556/20, справу призначено до розгляду по суті на 17.03.2021.

Представник позивача в судові засідання 25.01.2021, 17.02.2021 та 17.03.2021 не з`явився, однак 22.01.2021 (вх. № суду 1566/21), 11.02.2021 (вх. № суду 3284/21), 16.03.2021 (вх. № суду № 6092/21) до господарського суду позивачем були надані заяви, в яких останній підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд здійснювати розгляд справи за відсутності його повноважного представника.

В судовому засіданні 25.01.2021 представник відповідача усно клопотав про відкладення розгляду справи, з метою можливого врегулювання спору між сторонами мирним шляхом.

Суд ухвалою від 25.01.2021 відклав підготовче засідання на 17.02.2021 та зобов`язав відповідача у разі не укладення мирової угоди з позивачем у строк до 10.02.2021 подати до суду відзив на позовну заяву.

В підготовче засідання 17.02.2021 відповідач не з`явився, відзив на позовну заяву не подав.

11.02.2021 через канцелярію суду від позивача надійшла заява, в якій позивач зазначив, що відповідач не скористався можливістю врегулювати спір мирним шляхом та жодних пропозицій для мирного урегулювання спору від відповідача не надходило.

В судове засідання 17.03.2021 представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов або письмових пояснень з приводу спору, який підлягає розгляду, до суду не надіслав.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

28.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А» (позивач/продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агросвіт Фарм» (відповідач/покупець) укладений Договір поставки № 1756/20/ЧРММ.

Відповідно до умов п. 1.2 договору продавець взяв на себе обов`язок поставляти, а покупець приймати та оплачувати вартість сільськогосподарських товарів та супутніх послуг (надалі-товар).

Кількість, одиниці виміру, асортимент, упаковка товару визначаються специфікаціями, та/або накладними, та/або рахунками-фактурами, що є невід`ємною частиною договору (п. 1.3 договору).

Орієнтовні ціна на товар та/або надані послуги визначаються у специфікаціях. Сторони встановлюють вартість (ціну) товару в гривнях та відповідний еквівалент у доларах США чи Євро. Фактичні ціни на поставлений товар та загальна вартість вказуються у видаткових накладних на поставку товарів покупцю та/або рахунках-фактурах. Ціну договору складає загальна вартість фактично поставленого продавцем товару згідно з цим договором та/або наданих послуг (п. 2.1 договору).

Покупець зобов`язаний перерахувати грошові кошти за товар на поточний рахунок продавця в національній валюті України у строки та розмірі, визначені у специфікації (п. 3.1 договору).

Товар поставлений тільки згідно накладних без підписання специфікації, підлягає повній оплаті покупцем до моменту поставки або протягом 2 днів з моменту поставки товару продавцем (п. 3.3 договору).

Право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту підписання товаросупровідних документів (видаткова накладна/акт прийому-передачі) або в момент передачі товару перевізнику для покупця (п. 4.5 договору).

У пункті 8.5 договору визначено, що за несвоєчасну оплату товару покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожний день прострочення, а також у разі прострочення до 7 днів штраф у розмірі 5 % від суми несплаченого боргу, від 8 до 14 днів - 10 % від суми несплаченого боргу, та на строк, більший, ніж 14 днів - 20 % від суми несплаченого боргу.

В разі невиконання покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару та наданих послуг покупець, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, сплачує на користь продавця, крім суми заборгованості, 36 % річних, якщо інший розмір річних не встановлено у специфікації та/або додатковими угодами до договору (п. 8.7 договору).

Сторони домовились, що стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за цим договором відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України, не обмежується строком нарахування та припиняється в день виконання стороною своїх зобов`язань, а строк позовної давності щодо штрафних санкцій, у відповідності до ст. 259 ЦК України, продовжується до трьох років (п. 8.8 договору).

Умовами п. 10.7 договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань.

03.09.2020 між сторонами укладена Додаткова угода № 1 до Договору поставки № 1756/20/ЧРММ від 28.05.2020, якою позивач та відповідач дійшли згоди щодо внесення змін в специфікації №№ 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, виклавши їх в редакції, що додається та провести коригування видаткових накладних в термін 3-х робочих днів з моменту підписання додаткової угоди.

Так, з урахуванням внесених до специфікацій та видаткових накладних змін, шляхом коригування вартості товару, що поставляється, які підписані в двосторонньому порядку та скріплені печатками юридичних осіб, позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято товар на суму 127 040,84 грн., зокрема:

- на суму 1 200,00 грн., отримання якого підтверджується видатковою накладною № 06/00746 від 12.06.2020 (специфікація № 2 від 03.09.2020; строк оплати товару до 20.10.2020);

- на суму 7 200,00 грн., отримання якого підтверджується видатковою накладною № 06/00742 від 12.06.2020 (специфікація № 3 від 03.09.2020; строк оплати товару до 20.10.2020);

- на суму 33 043,20 грн., отримання якого підтверджується видатковою накладною № 06/00736 від 12.06.2020 (специфікація № 4 від 03.09.2020; строк оплати товару до 20.10.2020);

- на суму 7 200,00 грн., отримання якого підтверджується видатковою накладною № 06/00740 від 12.06.2020 (специфікація № 5 від 03.09.2020; строк оплати товару до 20.10.2020);

- на суму 41 052,06 грн., отримання якого підтверджується видатковою накладною № 06/00734 від 12.06.2020 (специфікація № 6 від 03.09.2020; строк оплати товару до 20.10.2020);

- на суму 3 783,78 грн., отримання якого підтверджується видатковою накладною № 06/00744 від 12.06.2020 (специфікація № 7 від 03.09.2020; строк оплати товару до 20.10.2020);

- на суму 16 561,80 грн., отримання якого підтверджується видатковою накладною № 06/01282 від 23.06.2020 (специфікація № 8 від 03.09.2020; строк оплати товару до 20.10.2020);

- на суму 17 000,00 грн., отримання якого підтверджується видатковою накладною № 06/00082 від 02.07.2020 (специфікація № 9 від 26.06.2020; строк оплати товару до 02.04.2019).

Сторонами підписані акти про перерахунок вартості до видаткових накладних.

Претензій щодо якості чи кількості отриманого товару матеріали справи не містять, а отже вказаний у видатковій накладній товар прийнятий відповідачем без зауважень, що свідчить про повноту та якість виконання позивачем своїх зобов`язань згідно з договором, а тому товар вважається прийнятим без зауважень в повному обсязі.

Однак, як стверджує позивач, відповідач неналежним чином та не в повному обсязі виконав взяті на себе за умовами договору зобов`язання з оплати отриманого товару, вартість товару в сумі 90 040,84 грн. залишена відповідачем не сплаченою.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Підписання покупцем накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», фіксують факт здійснення господарських операцій і є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Присутнім в підготовчому засіданні 25.01.2021 представником відповідача письмових пояснень чи доказів оплати отриманого товару не надано, матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем грошових зобов`язань за договором з оплати вартості товару, що отриманий від позивача.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача в частині оплати переданого позивачем на підставі Договору поставки № 1756/20/ЧРММ від 28.05.2020 товару, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 90 040,84 грн. визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору, в частині своєчасної оплати отриманого товару, позивач просить суд стягнути з відповідача 236,82 грн. пені та 9 004,08 грн. штрафу, нарахованих від суми заборгованості.

Як зазначено вище, за несвоєчасну оплату товару покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожний день прострочення, а також у разі прострочення до 7 днів штраф у розмірі 5 % від суми несплаченого боргу, від 8 до 14 днів - 10 % від суми несплаченого боргу, та на строк, більший, ніж 14 днів - 20 % від суми несплаченого боргу (п. 6.5 договору).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

На підставі вказаних норм вправа, враховуючи, що розрахунок пені та штрафу є арифметично вірним, вимоги позивача про стягнення з відповідача 236,82 грн. пені та 9 004,08 грн. штрафу визнаються судом та підлягають задоволенню.

Крім цього, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України та п. 8.7 договору просить суд стягнути з відповідача 710,45 грн. 36 % річних, нарахованих від сум заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаної норми права та умов договору, враховуючи, що розрахунок 36 % річних, наявний в матеріалах справи, є арифметично вірним, вимога позивача про стягнення 710,45 грн. 36 % річних визнається судом та підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що судовий збір, відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається судом на відповідача.

До позовної заяви додано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, в якому позивач вказує про витрати на відрядження для участі в судових засіданнях в сумі 600,00 грн. Представник позивача жодного разу не був присутній в судових засіданнях, доказів понесення витрат на відрядження в сумі 600,00 грн. суду не надав, а отже у суду відсутні підстави щодо покладення на відповідача понесених позивачем витрат на відрядження в сумі 600,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт Фарм» (08472, Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Світанок, вул. Київська, 5/4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А» (25014, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Перша Виставкова, 29М, ) 90 040 (дев`яносто тисяч сорок) грн. 84 коп. заборгованості, 236 (двісті тридцять шість) грн. 82 коп. пені, 9 004 (дев`ять тисяч чотири) грн. 08 коп. штрафу, 710 (сімсот десять) грн. 45 коп. 36 % річних та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 31.03.2021.

Суддя О.О. Христенко