ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

12.04.2021р. Справа № 905/1653/20 Позивач: фізична особа-підприємець Ковтун Олена Михайлівна (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; електронна пошта: відсутня)

до відповідача: ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 )

про стягнення 15 571 392,24 грн

Позивач за зустрічною позовною заявою: ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ; електронна пошта: відсутня)

до відповідача-1 за зустрічною позовною заявою: фізичної особи-підприємця Ковтун Олени Михайлівни (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; електронна пошта: відсутня)

до відповідача -2 за зустрічною позовною заявою: Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» (місцезнаходження: 03115. місто Київ, проспект Перевоги, будинок 107-А; ідентифікаційний код 21677333; електронна пошта: відсутня)

про визнання договору відступлення права вимоги недійсним

колегія у складі: судді Матюхін В.І. - головуючий,

Огороднік Д.М.,

Паляниця Ю.О.

В провадженні Господарського суду Донецької області перебуває справа №905/1653/20, відкрита за позовом фізичної особи-підприємця Ковтун Олени Михайлівни до Шиліної Олени Борисівни про стягнення 15 571 392,24 грн. та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця Ковтун Олени Михайлівни і Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" про визнання договору відступлення права вимоги недійсним.

Ухвалою від 25.01.2021 провадження у справі зупинено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №346/1305/19 та оприлюднення повного тексту судового рішення.

07.04.2021 до суду від позивача за первісним позовом надійшла заява про забезпечення первісного позову у справі, в якій заявник просить накласти арешт шляхом заборони здійснювати розпорядження ј часткою нерухомого майна - нежитлових будівель та споруд бази відпочинку батьків з дітьми «Лісові котеджі «Шервуд», реєстраційний номер майна: , розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Заява обґрунтована потенційною можливістю ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення первісного позову, про що свідчить передача відповідачем належного йому майна, а саме - нежитлових приміщень загальною площею 61,6 кв.м. за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна №1 на підставі договору дарування №3958 своїй рідній сестрі Мендалевій Є.Б. За переконанням позивача зазначена обставина свідчить про намір відповідача ухилитись від виконання рішення у разі задоволення первісного позову.

Позивач зазначає, що заява про забезпечення позову зумовлена, насамперед тим, що згідно із даними інформації з Державного реєстру речових справ на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно відповідачу на праві власності належить :

- ј частка нерухомого майна - нежитлових будівель та споруд бази відпочинку батьків з дітьми «Лісові котеджі «Шервуд», реєстраційний номер майна: , розташованих за адресою: АДРЕСА_3 ;

- приміщення у підвалі, на 1 та 2 поверхах в адміністративно-побутовій будівлі літ.А-5, за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер майна: 36136289;

- 53/100 частки комплексу за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер майна: 32224930.

Переважна частина майна відповідача знаходить на тимчасово непідконтрольній Україні території, що може ускладнити виконання рішення у разі задоволення первісного позову.

Приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Приписами пункту 6 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Проте, як встановлено судом, подана заява не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

В поданій заяві позивач зазначив, що дана заява про забезпечення позову не може спричинити завдання збитків відповідачу. Також, заявник вважає недоцільним застосування зустрічного забезпечення, оскільки відсутні підстави для його застосування, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Зазначення в поданій заяві що зазначений захід забезпечення позову у разі його застосування «не може спричинити завдання збитків відповідачу» не може розцінюватись як «пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення». Поняття «припущення заявника про можливість/неможливість спричинення (завдання) збитків» не є тотожним поняттю «пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення». Також, на думку суду, обмеження у розпорядженні таким майном як база відпочинку може спричинити збитки його власнику, наприклад, у випадку падіння купівельної вартості такого майна на ринку нерухомості, тягар видатків на його утримання і т.п.

Проаналізувавши зазначене твердження, суд робить висновок, що позивачем в поданій заяві про забезпечення позову всупереч ч.1 ст.139 Господарського процесуального кодексу України не зазначено пропозиції щодо зустрічного забезпечення, у зв`язку з чим вважає, вона (заява) подана до суду без дотримання вимог статті 139 Господарського процесуального кодексу України та підлягає поверненню. Одночасно суд констатує, що згідно приписів ч.7 ст.140 Господарського процесуального кодексу України «суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу». Тобто, законодавством чітко визначено як саме має діяти суд, а саме - повертає заяву, а не має право її повернути, що не одне і теж.

Зважаючи на викладене, і керуючись п.6 ч.1 ст.139, ч.7 ст.140, ст.ст.74, 136, 137, 232, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України , господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву фізичної особи-підприємця Ковтун Олени Михайлівни про забезпечення первісного позову і додані до неї документи - повернути заявнику.

Відповідно до ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала згідно ст.255 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення (складення повного тексту ухвали).

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст судового рішення складено 12.04.2021.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Додаток: заява б/н від 07.04.2021р. на 6 арк. та додані до неї документи на 64 арк.

Головуючий суддя В.І. Матюхін

Суддя Д.М. Огороднік

Суддя Ю.О.Паляниця