ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 рокуСправа № 912/634/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Поліщук Г.Б., за участі секретаря судового засідання Ліподат Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу № 912/634/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроресурс", 25014, м. Кропивницький, вул. Мурманська, 29М

до відповідача Селянського (фермерського) господарства Габорця Володимира Андрійовича, 27200, Кіровоградська область, м. Бобринець, вул. Дімітрова, 87А

про стягнення 312 625,18 грн

Представники сторін участі в судовому засіданні не брали.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроресурс" до Селянського (фермерського) господарства Габорця Володимира Андрійовича про стягнення 312 625,18 грн, з яких 286 272,97 грн борг за отриманий товар, 7 905,83 грн пеня, 18 446,92 грн двадцять вісім відсотків річних, з покладанням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем Договору поставки №9/з від 11.03.2020 в частині оплати отриманого товару.

Ухвалою від 01.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/634/21 за правилами спрощеного позовного провадження. Судовий розгляд призначено на 25.03.2021 о 11:00. Встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

Ухвалою від 25.03.2021 оголошено перерву в судовому засіданні у справі №912/634/21 до 15.04.2021 на 11:30 год.

Позивач та відповідач участь повноважних представників в судовому засіданні не забезпечили.

Позивач належним чином повідомлений про місце, дату та час засідання суду.

14.04.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроресурс" подано до суду заяву про проведення судового засідання 15.04.2021 без його участі. Позивач зазначає, що станом на 14.04.2021 відзив на позовну заяву від відповідача не отримував, у зв`язку з чим відповідь на відзив не має змоги надати. Позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Поштовий конверт з ухвалою суду від 25.03.2021, направлений на адресу Селянського (фермерського) господарства Габорця Володимира Анатолійовича, повернуто до канцелярії суду з відміткою відділення поштового зв`язку "Адресат відсутній за вказаною адресою".

Господарський суд враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Ухвалу про відкриття провадження у справі від 01.03.2021 отримано відповідачем 04.03.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 40).

За приписами ч. 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Згідно з частиною 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч. 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Водночас, місцезнаходження відповідача суду відоме, і на таку адресу направлено ухвалу суду від 25.03.2021.

Верховний Суд у своїй постанові від 08.04.2019 у справі № 922/2887/16 наголошує, що відповідно до частин 3, 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. Сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, вказує на суб`єктивну поведінку сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвали суду у даній справі відповідачем та повернення її до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання та неповідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

Таким чином, господарський суд вчинив всі необхідні дії для повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення засідання суду.

Стаття 202 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов. Враховуючи, що про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати всі витребувані та додаткові документи, в тому числі заперечення проти позову, які мають значення для розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 15.04.2021 судом досліджено докази у справі.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, які подано на підтвердження позовних вимог, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у даній справі.

11.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроресурс" та Селянським (фермерським) господарством Габорця Володимира Андрійовича укладено Договір поставки № 9/з (далі - Договір, а.с. 5-7), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити запасні частини до сільськогосподарської техніки (надалі "Товар"), в кількості, асортименті та за цінами, узгодженими сторонами в Рахунку - фактурі або Специфікації (Додатку) до цього Договору чи визначеними в порядку, передбаченому цим Договором.

За п. 2.1. Договору ціна даного договору складається із загальної суми усіх видаткових накладних, отриманих покупцем від постачальника.

Відповідно до п. 2.6. Договору продавець виставляє рахунок - фактуру на товар, відповідно до якої покупець, шляхом перерахування грошей на розрахунковий рахунок продавця, оплачує товар в такому порядку:

2.6.1. суму в національній валюті України (гривня), що становить 30% вартості товару в строк до тридцять першого серпня 2020 року включно.

2.6.2. суму в національній валюті України (гривня), що становить 70% вартості товару в строк до тридцять першого листопада 2020 року включно.

Умовами п. 2.7 Договору визначено, що покупець має право розраховуватись кількома платежами. Товар вважається оплаченим у момент надходження повної суми на розрахунковий рахунок продавця, згідно з п. 2.3 та 2.4 даного Договору.

Згідно з п. 3.4 Договору право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання товаросупровідних документів (видаткова накладна/акт прийому-передачі), або у момент передачі товару перевізнику для доставки покупцю.

Пунктом 8 Договору встановлено, що даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2020 року, але в будь-якому разі - до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками.

Позивач на виконання умов укладеного Договору поставки № 9/з від 11.03.2020 поставив відповідачу товар на загальну суму 286 272,97 грн, що підтверджується наступними видатковими накладними: №/04/01854 від 29.04.2020 на суму 44 154,70 грн з ПДВ; №/05/00356 від 12.05.2020 на суму 10 738,24 грн з ПДВ; №/05/00657 від 18.05.2020 на суму 75 068,04 грн з ПДВ; №/05/00785 від 19.05.2020 на суму 14 521,98 грн з ПДВ; №/05/00897 від 21.05.2020 на суму 24 213,07 грн з ПДВ; №/05/01013 від 25.05.2020 на суму 15 706,69 грн з ПДВ; №/05/01329 від 29.05.2020 на суму 9 561,48 грн з ПДВ; №/06/00199 від 04.06.2020 на суму 9 496,97 грн з ПДВ; №/07/01088 від 22.07.2020 на суму 16 500,00 грн з ПДВ; №/09/01187 від 22.09.2020 на суму 46 385,92 грн з ПДВ; №/11/00295 від 09.11.2020 на суму 19 925,88 грн з ПДВ (а.с. 8-18).

Задля здійснення оплати відповідачем отриманого товару, позивач виставив рахунки - фактури №17270 від 03.11.2020 на суму 19 925,88 грн, № 14847 від 18.09.2020 на суму 46 385,92, № 11540 від 22.07.2020 на суму 16 500,00 грн, № 8694 від 04.06.2020 на суму 9 496,97 грн, № 8449 від 29.05.2020 на суму 9 561,48 грн, № 8004 від 24.05.2020 на суму 15 706,69 грн, № 7883 від 21.05.2020 на суму 24 213,07 грн, № 7730 від 19.05.2020 на суму 14 521,98 грн, № 7532 від 16.05.2020 на суму 75 068,04 грн, № 7142 від 11.05.2020 на суму 10 738,24 грн, № 6549 від 29.04.2020 на суму 44 154,70 грн (а.с. 19- 29).

Однак, як зазначає позивач, відповідач оплату згідно вказаних рахунків - фактур не провів.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив на адресу відповідача претензію на суму 286 272,97 грн № б/н від 18.01.2021 з вимогою негайно відшкодувати вказану суму боргу (а.с. 30) У якості доказу отримання вказаної претензії відповідачем, позивачем додано до матеріалів справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, зі змісту якого неможливо встановити, що представником відповідача отримано саме вказану претензію. (а.с. 31)

Оскільки відповідач, не сплатив вартість отриманого ним за Договором поставки № 9/з від 11.03.2020 товару, позивач звернувся із вказаним позовом до суду, додатково заявивши до стягнення суму пені у розмірі 7 905,83 грн та 28% річних у розмірі 18 446,92 грн.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує наступні норми права.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки, відтак до правовідносин, що виникли між сторонами на підставі даного договору слід застосовувати положення законодавства, що регулюють правовідносини поставки.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

За правилами статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Правовідносини купівлі-продажу регулюються главою 54 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи свідчать, що позивач свої зобов`язання за Договором поставки № 9/з від 11.03.2020 виконав повністю, а саме поставив відповідачу товар на загальну суму 286 272,97 грн.

Відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманого товару не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі вартості поставленого товару.

Доказів перерахування 286 272,97 грн на користь позивача відповідачем господарському суду не подано. Також, відповідачем не заперечено факт поставки товару, його кількість та якість, розмір заборгованості останнім не спростовано.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови Договору поставки № 9/з від 11.03.2020, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 286 272,97 грн є обґрунтованими.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пеня, за визначенням ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов`язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 5.3. Договору сторони погодили, що у випадку прострочення оплати за товар покупцем, останній оплачує постачальнику пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від вартості несвоєчасно оплаченого товару.

Відповідно до розрахунку позивача, наведеним у позовній заяві (а.с. 2), останнім нараховано відповідачу 7 905,83 грн пені за період з 01.12.2020 по 22.02.2021.

Перевіривши розрахунок пені, господарський суд встановив правильність періоду здійснення її нарахування та встановив, що остання складає 7 897,87 грн, а отже підлягає частковому задоволенню. В іншій частині стягнення пені господарський суд відмовляє у зв`язку з неправильним розрахунком позивача.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до умов Договору сторонами узгоджено інший розмір річних.

Сторони у п. 5.4 Договору передбачили, що у разі порушення покупцем строків оплати товару, продавець має право застосувати (нарахувати), а покупець зобов`язаний виконати (оплатити) наступний захід правової відповідальності 28 процентів річних від простроченої суми.

Позивачем нараховано 28 % річних за період з 01.12.2020 по 22.02.2021 у розмірі 18 446,92 грн.

Перевіривши розрахунок здійснений позивачем, господарський суд встановив, що за обраний період 28% річних складають 18 428,36 грн, а тому підлягають задоволенню частково. В іншій частині стягнення 28% річних господарський суд відмовляє у зв`язку з неправильним розрахунком позивача.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроресурс" до Селянського (фермерського) господарства Габорця Володимира Андрійовича підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства Габорця Володимира Андрійовича (27200, Кіровоградська область, м. Бобринець, вул. Дімітрова, 87А, ідентифікаційний код 23686997) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроресурс" (25014, м. Кропивницький, вул. Мурманська, 29М, ідентифікаційний код 31919788) заборгованість у розмірі 312 599,20 грн, з яких 286 272,97 грн основний борг, 7 897,87 грн пеня та 18 428,36 грн 28% річних, а також 4 688,99 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Примірники рішення надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Агроресурс" (електронною поштою: ) та Селянському (фермерському) господарству Габорця Володимира Андрійовича (27200, Кіровоградська область, м. Бобринець, вул. Дімітрова, 87А).

Повне рішення складено 15.04.2021.

Суддя Г.Б. Поліщук