ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року Справа № 925/225/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді - Васяновича А.В., розглянувши у письмовому провадженні справу

за позовом заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури, м. Сміла,

Черкаської області в інтересах держави в особі

1. Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ;

2. Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки

Черкаської області, м. Черкаси

до фізичної особи-підприємця Сушка Віктора Вікторовича,

м. Черкаси

про стягнення 12 515 грн. 15 коп.

без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області з позовом звернувся заступник керівника Смілянкої місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті та Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Черкаської області до фізичної особи-підприємця Сушка Віктора Вікторовича про стягнення з відповідача 12 515 грн. 15 коп. плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування за перевищення нормативних вагових параметрів.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 01 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У визначені законом строки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.

Відповідач відзиву на позов суду не надав, ухвалу суду про відкриття провадження у справі отримав 05 березня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 15 листопада 2018 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області виявлено факт порушення вимог законодавства щодо перевезення вантажу (насіння соняшнику) із перевищенням вагових обмежень без оформлення дозволу, виданого компетентними уповноваженими органами, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів - у разі неподільного вантажу, встановленими Правилами дорожнього руху України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі -ПДР).

Так, на підставі затвердженого щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області у період 12 листопада 2018 року - 18 листопада 2018 року та направлення на рейдову перевірку від 12 листопада 2018 року №010899 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області на автомобільній дорозі Н-08 Бориспіль-Запоріжжя, 12 км. 15 листопада 2018 року було проведено перевірку транспортного засобу марки МАN модель 26.413, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 та напівпричіпу марки КRONE модель SDР 27 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 .

За результатами проведення документальної перевірки посадовими особами складено акт від 15 листопада 2018 року проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (а.с 50) та акт від 15 листопада 2018 року №025573 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а.с. 42).

Також під час перевірки складено розрахунок від 15 листопада 2018 року №2-134 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Відповідно до товарно-транспортної накладної від 14 листопада 2018 року №181114 - 028 автомобіль марки МАN, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп марки КRONE модель SDР 27, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить фізичній особі - підприємцю Сушку Віктору Вікторовичу, під керуванням водія ОСОБА_1 прямував із пункту навантаження Черкаська область, Драбівський район, смт. Кононівка вул. Поштова, 2, товариство з обмеженою відповідальністю "Кононівський елеватор", Кононівська дільниця (вантажовідправник товариство з обмеженою відповідальністю "Кононівський елеватор", 36029, м. Полтава, пл. Павленківська, б. 24 від сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровський Край"), до пункту розвантаження: Кіровоградська область, м. Кропивницький, пр-т Промисловий, 14а (вантажоодержувач товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрні інвестиції 2012", 25014, м. Кропивницький, пр-т Промисловий, 14А для товариства з обмеженою відповідальністю "Кернел Трейд" ) та віз насіння соняшнику насипом масою брутто 47 тони 060 кг.

Отже, фактична маса вантажу згідно з товарно-транспортною накладною становить 47.06 тонни, в той час, як допустима норма повної маси відповідно до Правил дорожнього руху України становить 40 тонн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію, транспортний засіб МАN модель 26.413 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричіп марки КRONE модель SDР 27, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 належить фізичній особі-підприємцю Сушку Віктору Вікторовичу.

На підставі складених у ході здійснення габаритно-вагового контролю матеріалів посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Черкаській області складено розрахунок від 15 листопада 2018 року №2-134 плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 15 листопада 2018 року №025573 та нараховано плату за проїзд у розмірі 139,80 євро, що за перерахунком згідно офіційного курсу валют євро до гривні Національного банку України станом на 15 листопада 2018 року еквівалентно 4 396 грн. 33 грн. (на день проведення розрахунку, а саме на 15 листопада 2018 року курс гривні до 100 євро становив 3144,7393 грн.), яку відповідачем на час звернення прокурора до суду не сплачено.

Також, 06 грудня 2018 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області виявлено факт порушення вимог законодавства України щодо перевезення вантажу (кукурудзи) із перевищенням вагових обмежень без оформлення дозволу, виданого компетентними уповноваженими органами, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів - у разі неподільного вантажу.

Так на підставі затвердженого графіку щоденної роботи пересувного пункту габаритно-вагового контролю в Черкаській області на грудень 2018 року, щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області у період 03 грудня 2018 року - 09 грудня 2018 року та направлення на рейдову перевірку від 03 грудня 2018 року №010921 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області на автомобільній дорозі Київ-Одеса 210 км+450 м 06 грудня 2018 року було проведено перевірку транспортного засобу марки МАN модель Р 2000, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 та напівпричіпу марки КOEGEL модель ПР, державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_8 .

За результатами проведення перевірки посадовими особами складено акт від 06 грудня 2018 року №105445 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (а.с. 51) та акт від 06 грудня 2018 року №025561 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а.с. 52), розрахунок від 06 грудня 2018 року №257 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, довідку від 06 грудня 2018 року №047091 про результати здійснення габаритно-вагового контролю.

Під час зважування транспортного засобу МАN модель Р 2000, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 та напівпричіпу марки КOEGEL модель ПР, державний реєстраційний номер НОМЕР_7 було встановлено перевищення осьових навантажень.

Оскільки, фактична маса становить 36350 кг. осьові навантаження на одну вісь становлять - 5600 кг. на іншу - 13 050 кг, на строєну вісь - 17 700 кг (при нормативно-допустимому навантаженні на одиночну вісь - 11 тонн).

З товарно-транспортної накладної від 05 грудня 2018 року №000009 вбачається, що автомобіль марки МАN модель Р 2000, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 та напівпричіп марки КOEGEL модель ПР, державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , які належать фізичній особі-підприємцю Сушку Віктору Вікторовичу під керуванням водія ОСОБА_2 прямували із пункту навантаження: Вінницька область, с. Оратів, вул. Миру 38, товариство з обмеженою відповідальністю "Фарвуд" (вантажовідправник ПрАТ "Агрофорт"), до пункту розвантаження: Одеська область, порт Южний, 16 причал, товариство з обмеженою відповідальністю "ПС-Зерно" (вантажоодержувач товариство з обмеженою відповідальністю "ПС-Зерно" для експортера ПрАТ "Агрофорт") та везли кукурудзу насипом масою брутто 37 тони 080 кг.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ, транспортний засіб МАN модель Р 2000, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 та напівпричіп марки КOEGEL модель ПР, державний реєстраційний номер НОМЕР_7 належить фізичній особі-підприємцю Сушку Віктору Вікторовичу.

На підставі складених у ході здійснення габаритно-вагового контролю матеріалів посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Черкаській області складено розрахунок від 06 грудня 2018 року №257 плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 06 грудня 2018 року №025561 та нараховано плату за проїзд у розмірі 106,92 євро, що за перерахунком згідно офіційного курсу валют євро до гривні Національного банку України станом на 06 грудня 2018 року еквівалентно 3 396,15 грн. (на день проведення розрахунку, а саме на 06 грудня 2018 року курс гривні до 100 євро становив 3176,3560 грн.), яку відповідачем на час звернення прокурора до суду не сплачено.

Крім того, 21 травня 2019 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області виявлено факт перевезення відповідачем вантажу (насіння соняшнику) із перевищенням вагових обмежень без оформлення дозволу, виданого компетентними уповноваженими органами, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів - у разі неподільного вантажу.

Встановлено, що на підставі затвердженого графіку щоденної роботи пересувного пункту габаритно-вагового контролю в Черкаській області на травень 2019 року, щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області у період 20 травня 2019 року - 26 травня 2019 року та направлення на рейдову перевірку від 20 травня 2019 року №007525 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області на 121 км. Автомобільної дороги Н-08 Бориспіль-Запоріжжя, 21 травня 2019 року проведено перевірку транспортного засобу марки МАN модель 19.414 FLT державний реєстраційний номер НОМЕР_9 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_10 та напівпричіпу марки KOEGEL модель SNСО 24, державний реєстраційний номер НОМЕР_11 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_12 .

За результатами проведення документальної перевірки посадовими особами складено акт від 21 травня 2019 року проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (а.с. 27), акт від 21 травня 2019 року №025588 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а.с. 28), розрахунок від 21 травня 2019 року №2-147 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Згідно товарно-транспортної накладної від 21 травня 2019 року № 190521-002 автомобіль марки МАN модель 19.414 FLT, державний реєстраційний номер НОМЕР_9 та напівпричіп марки KOEGEL модель SNСО 24, державний

реєстраційний номер НОМЕР_11 , що належить фізичній особі-підприємцю Сушку Віктору Вікторовичу під керуванням водія ОСОБА_3 прямував із пункту навантаження: Київська область, м. Яготин, вул. Поштова, 56А, товариство з обмеженою відповідальністю "Кононівський елеватор", Яготинська дільниця (вантажовідправник товариство з обмеженою відповідальністю "Кононівський елеватор", 36029, м. Полтава, пл. Павленківська, б. 24 від товариства з обмеженою відповідальністю "Кернел Трейд"), до пункту розвантаження: Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Мурманська, 53 (вантажоодержувач товариство з обмеженою відповідальністю "Придніпровське ОЕЗ", м. Кропивницький, вул. Мурманська, 53 для товариства з обмеженою відповідальністю "Кернел Трейд" ) та віз насіння соняшнику насипом масою брутто 45 тонн 700 кг.

Отже, фактична маса вантажу становить 45 т. 700 кг в той час, як допустима норма повної маси відповідно до Правил дорожнього руху України становить 40 тонн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію, транспортний засіб МАN модель 19.414 FLT, державний реєстраційний номер НОМЕР_9 , та напівпричіп марки KOEGEL модель SNСО 24, державний реєстраційний номер НОМЕР_11 належить фізичній особі-підприємцю Сушку Віктору Вікторовичу.

На підставі складених у ході здійснення габаритно-вагового контролю матеріалів посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Черкаській області складено розрахунок від 21 травня 2019 року №2-147 плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 21 травня 2019 року № 025588 та нараховано плату за проїзд у розмірі 161,40 євро, що за перерахунком згідно офіційного курсу валют євро до гривні Національного банку України станом на 21 травня 2019 року еквівалентно 4 722,67 грн. (на день проведення розрахунку, а саме на 21 травня 2019 року курс гривні до 100 євро становив 2 926,0773 грн.), яку відповідачем на час звернення прокурора до суду не сплачено.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 (далі - Правила № 30), транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

В свою чергу, положенням п.22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Однак, в порушення вищевказаних норм результати габаритного контролю транспортних засобів, що належать фізичній особі-підприємцю Сушку Віктору Вікторовичу перевищували допустимі норми перевезення вантажів.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно з ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30 березня 1994 року, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Згідно п. 3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними, дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27 червня 2007 року "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" (далі - Порядок № 879), габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до п.п. 4 п. 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно п. 27 Порядку №879 передбачено, що плата за проїзд справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Згідно з п. 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Згідно із п. 311 Порядку № 879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Незважаючи на те, що відповідно до п. 311 Порядку, перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки, за даними Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області згідно листа від 26 грудня 2019 року № 84181/39-1/24-19, листа Державної служби України з безпеки на транспорті від 10 грудня 2020 року №2290/05/14-20, листів Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 01 грудня 2020 року №94202/26/24-20, від 01 грудня 2020 року № 94201/26/24-20 та від 25 січня 2021 року №413/264/23-21 відповідач у визначений вище термін кошти добровільно не сплатив.

У п. 26 Порядку №879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Окрім того, ч. ч. 6, 7 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що адміністративно-господарські штрафи стягуються відповідно до закону центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), і зараховуються до Державного бюджету України, крім адміністративно-господарських штрафів, передбачених абзацами чотирнадцятим - шістнадцятим частини першої статті 60 цього Закону, та плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю, які зараховуються до державного дорожнього фонду.

Плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, зараховується до державного дорожнього фонду.

Законом України "Про дорожній рух" (ч. 2 ст. 29) передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт", центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до п. 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567, державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Чинним законодавством України про автомобільний транспорт відповідальність за його порушення покладено на автомобільних перевізників (ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт"), отже належним відповідачем у справах про стягнення плати є саме перевізник.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

При цьому необхідно розрізняти поняття власника та перевізника, оскільки перевізник не обов`язково має транспортний засіб у власності.

Також не ототожнюється поняття перевізника із фактичним користувачем транспортного засобу - водієм, який керує ним на час перевірки за трудовою чи іншою угодою. Водії можуть нести відповідальність тільки у тому разі, коли одночасно є перевізниками.

Крім того, за результатами перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, а також виявлення порушення фізичною особою-підприємцем Сушком Віктором Вікторовичем цього законодавства, відносно нього начальником Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області складено постанову від 27 листопада 2018 року №040693 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 1 700 грн. за результатами перевірки від 15 листопада 2018 року, постанову від 22 січня 2019 року №040979 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 1 700 грн. за результатами перевірки від 06 грудня 2018 року, постанову від 02 липня 2018 року №113451 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 1 700 грн. за результатами перевірки від 21 травня 2019 року.

Прокурор зазначав, що штраф відповідач сплатив в повному обсязі.

Таким чином, фізична особа-підприємець Сушко Віктор Вікторович є належним відповідачем по справі, оскільки відповідно до даних Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань основними видами діяльності фізичної особи-підприємця Сушка Віктора Вікторовича є - 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 49.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення, 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів, 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів.

Крім цього, відповідно до товарно-транспортних накладних від 05 грудня 2018 року №000009, від 14 листопада 2018 року № 181114-028 та від 21 травня 2019 року № 190521-002, що містяться в матеріалах справи, фізична особа-підприємець Сушко Віктор Вікторович зазначений автомобільним перевізником.

За своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а є сумою на відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

Вказана правова позиція наведена у постановах Великої Палати Верхового Суду від 06 червня 2018 року у справі № 820/1203/17 та від 30 січня 2019 року у справі № 803/3/18.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем всупереч ч. 1 ст. 74, ст. ст. 76, 77 ГПК України під час розгляду справи не було доведено відсутності своєї вини у заподіяні державі шкоди заподіяної внаслідок перевищення вагових нормативних параметрів під час перевезення вантажу.

При цьому судом враховано наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки відповідача, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою перевізника (відповідача) та збитками держави, вини перевізника.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню 12 515 грн. 15 коп. збитків, як плати за проїзд великоваговим транспортним засобом.

Щодо питання представництва прокурором інтересів держави в суді слід зазначити, що стаття 23 Закону України "Про прокуратуру" визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина 1). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18 звернула увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі №587/430/16-ц зазначила, що системне тлумачення абзацу 1 частини 3 статті 23 Закону дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Відповідно до абз. 3 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №442 від 10 вересня 2014 року "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади", утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11 лютого 2015 року зі змінами та доповненнями (далі - Положення № 103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно п. 4 Положення №103, основними завданнями Укртрансбезпеки, серед іншого, є здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Також відповідно до п.п. 2, 15, 27, 28, 29 п. 5 Положення №103, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, серед іншого: державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю, видає в установленому порядку обов`язкові до виконання приписи щодо усунення порушень вимог нормативно-правових актів з питань безпеки на транспорті, крім морського та річкового транспорту, та здійснює контроль за виконанням таких приписів, у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

З викладеного слідує, що Укртрансбезпека та її територіальні органи виконують функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховують відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Отже, нормами чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Відповідно до ч.2 ст.4 ЦПК України та ч.3 ст.4 ГПК України передбачено, що у випадках встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб. Єдиним Законом, який встановлює повноваження Укртрансбезпеки є Закон України "Про автомобільний транспорт", де у ст. 6 вказаного закону визначені повноваження.

У відповідності до абзацу першого п. 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Зокрема, п.1.3 Положення про територіальні органи Державної служби України з безпеки на транспорті визначає, що територіальні органи утворюються в порядку, передбаченому статтею 21 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади".

Окрім того, Положення про територіальні органи Державної служби України з безпеки на транспорті визначає організаційно-правовий статус, основні завдання, функції, повноваження та організаційні засади діяльності територіальних органів.

Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, а також міжрегіональних (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць), утворених відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 03 березня 2020 року №196-р "Про оптимізацію діяльності і територіальних органів Державної служби України з безпеки на транспорті".

Відповідно до п. 1.2 вищевказаного Положення територіальний орган є структурним підрозділом апарату Укртрансбезпеки і забезпечує виконання покладених на Укртрансбезпеку завдань на території Автономній Республіці Крим, областей, міст Києва та Севастополя, а такий, що утворений як міжрегіональний територіальний орган, - на території декількох адміністративно-територіальних одиниць, на які поширюються його повноваження. Основні завдання територіального органу та його функції визначені у вказаному Положенні.

Таким чином, Уктрансбезпека як урядовий орган державного управління по контролю на автомобільному транспорті, реалізуючи повноваження щодо габаритно-вагового контролю та нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, є суб`єктом владних повноважень, оскільки здійснює владні управлінські функції на основі законодавства.

Так, відповідно до п.3.17 вищевказаного Положення, територіальний орган відповідно до покладених на нього завдань у межах повноважень здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Зважаючи на викладене, Державна служба України з безпеки на транспорті є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні повноваження у спірних правовідносинах.

Незважаючи на вказане, Державною службою України з безпеки на транспорті, жодних заходів щодо захисту інтересів держави з метою надходження коштів до Державного бюджету України в розумні строки не вжито.

Приписами п. 41 Порядку встановлено, що дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Визначена плата за проїзд, не оскаржена в установленому порядку та не сплачена перевізником транспортного засобу у встановлені чинним законодавством строки.

З урахуванням вищевикладеного, підставою для представництва Смілянською місцевою прокуратурою інтересів держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті є факт несплати відповідачем до Державного бюджету України плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в загальній сумі 12 515 грн. 15 коп. та нездійснення уповноваженим органом захисту інтересів держави з метою надходження коштів до бюджету.

Отже, враховуючи нездійснення Державною службою України з безпеки на транспорті в розумні строки заходів для звернення до суду з позовом стосовно захисту інтересів держави, враховуючи повноваження прокурора самостійно визначати, у чому полягає порушення інтересів держави і визначати орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, суд дійшов висновку, що прокурор в даному випадку належним чином обґрунтував та довів підстави для представництва інтересів держави в суді, а тому підстав для залишення позову без розгляду не вбачається.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця Сушка Віктора Вікторовича, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_13 в дохід Державного бюджету України (ГУК у Черк.обл/тг м.Черкаси/ 22160100; ; номер рахунку UА0023759) 12 515 гри. 15 коп. плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

3. Стягнути з фізичної особи - підприємця Сушка Віктора Вікторовича, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_13 на користь Черкаської обласної прокуратури, бул. Шевченка, 286, м. Черкаси, ідентифікаційний код 02911119, розрахунковий рахунок UА0003751, в ДКСУ у м. Київ судовий збір у розмірі 2 270 гри. 00 коп.

Видати відповідні накази після набрання рішення законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 08 квітня 2021 року.

Суддя А.В.Васянович