ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2021 Справа № 904/6344/20 (904/679/21)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Камші Н.М., розглянувши справу

за позовом ОСОБА_1 , м. Синельникове

до Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Дніпро

про стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Громадянка ОСОБА_1 , м. Синельникове (далі - ОСОБА_1 , позивачка) звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м.Дніпро (далі - відповідач) середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні з 26.11.2019 по 18.12.2020 у розмірі 96 926,34 грн. та судового збору - 2 270, 00 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до офіційного сайту Укрпошти щодо трекінгу відправлення ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2021 на адресу відповідача, господарським судом встановлено, що відправлення вручено за довіреністю 12.02.2021.

В ході розгляду даної справи Господарським судом Дніпропетровської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Всупереч вимог, викладених в ухвалі суду від 08.02.2021 відповідач відзив на позовну заяву не надав, у зв`язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відносно відповідача господарським судом Дніпропетровської області 12.01.2021 відкрито провадження у справі №904/6344/20 про банкрутство, на даний час провадження перебуває на стадії розпорядження майном.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник, зокрема, спори про стягнення заробітної плати.

Аналогічні положення містяться у ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що позивач перебувала в трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки в період з 12.08.2013 по 30.08.2019.

Згідно наказу від 30.08.2019 №40-К позивача звільнено з роботи за угодою сторін відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України.

При звільненні остаточний розрахунок проведений не був.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.11.2019 по справі №191/3656/19 стягнуто з Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 : нараховану, але не виплачену заробітну плату станом на 30 серпня 2019 року в сумі 36 606,54 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 30 серпня 2019 року до 25 листопада 2019 року в сумі 21 781,20 грн., з послідуючим утриманням з цієї суми податків і загальнообов`язкових платежів.

У поданій до господарського суду Дніпропетровської області позовній заяві ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 26.11.2019 по 18.12.2020 (дата фактичного розрахування) в сумі 96 926,34 грн.

Згідно довідки АТ КБ "ПРИВАТБАНК" № NKBB7CRA0VKG62F5 від 26.01.2021 вбачається, що на картковий рахунок, відкритий на ім`я позивача 18.12.2020, перераховано стягнуті грошові кошти за рішенням №191/3656/19 у розмірі 58 387,74 грн.

18.12.2020 є днем зарахування коштів на банківський рахунок.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз`яснив, що згідно зі статтею 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналіз наведених норм матеріального права з урахуванням висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, дає підстави вважати, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, які належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, нарахування виплат провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Як вбачається із заочного рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.11.2019 по справі №191/3656/19 середня одноденна заробітна плата позивача становить 363,02 грн.

При розрахунку суми позову позивачем невірно визначено кількість робочих днів, а саме 267 днів, тоді як необхідно було зазначити 268 дні. Відповідно розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні повинен складати 97 289,36 грн. (363,02грн. х 268 дн.). Однак, враховуючи суму заявлену позивачем - 96 926,34 грн., господарський суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.11.2019 по 18.12.2020 саме у сумі 96 926,34 грн.

Станом на 08.04.2021 відповідачем не надано доказів погашення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні у розмірі 96 926,34 грн.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 26.11.2019 по 18.12.2020 у розмірі 96 926,34 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України сплату судових витрат у сумі 2 270, 00 грн. слід покласти на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 47, 115-117, 238 КЗпП України, ст.ст. 20, 129, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 24, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні суму за період з 26.11.2019 по 18.12.2020 у розмірі 96 926 (дев`яносто шість тисяч дев`ятсот двадцять шість) грн. 34 коп.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 24, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області у строки, передбачені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 08.04.2021.

Суддя Н.М. Камша