ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року

м. Київ

Справа № 912/1674/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Кібенко О.Р., Стратієнко Л.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО»

на постанову Центрального апеляційного господарського суду

(головуючий - Кузнецов В.О., судді - Мороз В.Ф., Чередко А.Є.)

від 26.01.2021

з розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО»

про покладення на Новоукраїнський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) судових витрат на професійну правничу допомогу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО»

до Фермерського господарства «Світле Життя»

про стягнення 149 325,44 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та рішень судів першої та апеляційної інстанцій

1.1. 18.05.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО» (надалі - ТОВ «НОР-ЕСТ АГРО», позивач ) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Фермерського господарства «Світле Життя» (надалі - ФГ «Світле Життя», відповідач) з позовною заявою про стягнення 74 000,17 грн - основної заборгованості, 10270,78 грн пені, 1254,46 грн 3% річних, 16800,03 грн штрафу, 45954,00 грн відсотків за користування товарним кредитом, 1046,00 грн інфляційних втрат на підставі договору купівлі-продажу №63/19/48 від 10 квітня 2019 року.

1.2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу №63/19/48 від 10 квітня 2019 року щодо вчасної та повної оплати отриманого товару.

1.3. Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 15.07.2020 позов ТОВ «НОР-ЕСТ АГРО» задоволено частково. Стягнуто з ФГ «Світле Життя» 74 000,17 грн - основного боргу, 9640,05 грн - пені, 1254,46 грн - 3% річних, 16 800 грн - штрафу, 1 046,00 грн - інфляційних втрат та судовий збір. В решті позову відмовлено.

1.4. У вересні 2020 року ТОВ «НОР-ЕСТ АГРО» звернулося із скаргою на бездіяльність державного виконавця Новоукраїнського РВ ДВС Південно-Східного МРУ Міністерства юстиції при примусовому виконанні наказу Господарського суду Кіровоградської області від 10.08.2020 у справі № 912/1674/20.

1.5. Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 01.10.2020 скаргу ТОВ «НОР-ЕСТ АГРО» на бездіяльність державного виконавця Новоукраїнського РВДВС Південно-Східного МРУ Міністерства юстиції задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Новоукраїнського РВДВС Південно-Східного МРУ Міністерства юстиції, яка полягала у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій під час примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 10.08.2020 у справі №912/1674/20. Провадження за скаргою в частині зобов`язання державного виконавця Новоукраїнського РВДВС Південно-Східного МРУ Міністерства юстиції усунути допущене порушення шляхом направлення на адресу ТОВ «HOP-ЕСТ АГРО» постанови (або іншого виконавчо-процесуального документу) Новоукраїнського РВ ДВС Південно-Східного МРУ Міністерства юстиції, винесеної за результатами розгляду заяви про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 10.08.2020 у справі №912/1674/20 та додатково обґрунтованими документами (доказами) закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

1.6. У жовтні 2020 року ТОВ «HOP-ЕСТ АГРО» звернулося з заявою про покладення на Новоукраїнський РВ ДВС Південно - Східного МРУ Міністерства юстиції судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 700,00 грн.

1.7. Заява мотивована тим, що неналежне виконання Виконавчою службою своїх зобов`язань призвело до понесення заявником витрат на професійну правничу допомогу, які мають бути покладені на Новоукраїнський РВ ДВС Південно - Східного МРУ Міністерства юстиції.

1.8. Новоукраїнський РВ ДВС Південно - Східного МРУ Міністерства юстиції заперечувало проти задоволення заяви про стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу. Керівник відділу стверджував, що: 1) подана позивачем скарга на бездіяльність ДВС містить безліч недоліків, а тому представник ТОВ «HOP-ЕСТ АГРО» не міг витратити заявлений на її підготовку час; 2) позивачем не надано орієнтовну суму судових витрат, які було ним понесено, хоча на момент подання скарги він знав та повинен був знати про розмір понесених судових витрат, або часу, витраченого адвокатом на надання послуг щодо ознайомлення з документами щодо подачі до органу ДВС наказу Господарського суду Кіровоградської області від 10.08.2020, аналізу судової практики, підготовки скарги, підготовки необхідної кількості примірників скарги та направлення її поштою, участі в судовому засіданні з розгляду скарги; 3) предметом оскарження за скаргою ТОВ «НОР-ЕСТ АГРО» була бездіяльність державного виконавця, яка виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій під час примусового виконання наказу, проте вказана бездіяльність (порушення строку для відкриття виконавчого провадження на два дні) не нанесла жодній із сторін будь - яких втрат чи збитків, а тому стягнення витрат на професійну правничу допомогу є безпідставним.

2. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 16.10.2020 заяву ТОВ «НОР-ЕСТ АГРО» про покладення на Новоукраїнський РВДВС Південно-Східного МРУ Міністерства юстиції судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому статтями 123, 126, 124, 129, 244, 344 Господарського процесуального кодексу України, задоволено. Стягнуто з Новоукраїнського районного РВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ТОВ «НОР-ЕСТ АГРО» судові витрати на правничу допомогу у розмірі 6 700,00 грн.

2.2. Суд першої інстанції погодився з наданим позивачем розрахунком витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 700,00 грн, яка складалась з таких послуг:

- ознайомлення із заявою про відкриття виконавчого провадження згідно наказу Господарського суду Кіровоградської області від 10.08.2020 у справі №912/1674/20, доказами направлення такої заяви на адресу Новоукраїнського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції і доказами отримання такої заяви - 2 години;

- аналіз судової практики, в тому числі практики апеляційних господарських судів та практики Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, щодо розгляду скарг на дії та/або бездіяльність органів державної виконавчої служби та розгляду апеляційних і касаційних скарг органів ВДВС - 4 години;

- підготовка скарги на бездіяльність державного виконавця Новоукраїнського РВДВС Південно-Східного МРУ Міністерства юстиції під час примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 10.08.2020 у справі №912/1674/20 - 4 години;

- підготовка необхідної кількості примірників скарги на бездіяльність державного виконавця Новоукраїнського РВДВС Південно-Східного МРУ Міністерства юстиції під час примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 10.08.2020 у справі №912/1674/20. Направлення поштою скарги на бездіяльність державного виконавця Новоукраїнського РВДВС Південно-Східного МРУ Міністерства юстиції під час примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 10.08.2020 у справі №912/1674/20 - ФГ «Світле життя», Новоукраїнському РВДВС Південно-Східного МРУ Міністерства юстиції та до Господарського суду Кіровоградської області - 4 години;

- участь у судовому засіданні Господарського суду Кіровоградської області із розгляду скарги на бездіяльність державного виконавця Новоукраїнського РВДВС Південно-Східного МРУ Міністерства юстиції під час примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 10.08.2020 у справі №912/1674/20, яке відбулося 01.10.2020 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника ТОВ «НОР-ЕСТ АГРО» - адвоката Бонтлаб В.В. із застосуванням програмного забезпечення «EasyCon»: надання пояснень у справі, підтримання правової позиції - 1 100,00 грн. При цьому сторони погодили, що вартість однієї години правової допомоги бюро складає 400,00 грн, а участь у судовому засіданні 1100,00 грн. Загальна вартість наданої правової допомоги склала 6700 грн, які були сплачені 01.10.2020.

2.3. Місцевий господарський суд виходив з того, що стягувачем дотримано вимоги частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України і відсутні підстави, за запереченням органу ДВС, зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

2.4. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 26.01.2021 у справі № 912/1674/20 ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 16.10.2020 змінено. Стягнуто з Новоукраїнського районного РВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ТОВ «НОР-ЕСТ АГРО» судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2 700,00 грн.

2.5. Апеляційний господарський суд ухвалюючи постанову про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу виходив з того, що питання оскарження бездіяльності державного виконавця не є складним, підготовка до розгляду такої скарги не потребує аналізу великої кількості норм чинного законодавства, значних затрат часу та зусиль, зокрема, щодо ознайомлення із заявою про відкриття виконавчого провадження, аналізу судової практики апеляційних господарських судів та практики Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, підготовки скарги на бездіяльність державного виконавця, підготовки необхідної кількості примірників скарги на бездіяльність державного виконавця; направлення поштою скарги на бездіяльність державного виконавця учасникам справи.

2.6. Суд апеляційної інстанції вказав, що Новоукраїнський районний відділ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції фактично скористався передбаченим частиною 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України правом на подання клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, подавши відповідне клопотання у формі письмових заперечень на заяву про відшкодування судових витрат.

2.7. Також Центральний апеляційний господарський суд оцінив подані докази на підтвердження понесених витрат, виходячи з критеріїв розумності і реальності адвокатських витрат, прийняв до уваги клопотання про зменшення цих витрат та на підставі частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку, щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених ТОВ «НОР-ЕСТ АГРО» у зв`язку з розглядом скарги на бездіяльність державного виконавця.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу. Підстава (підстави) відкриття касаційного провадження

3.1. 10.02.2021 ТОВ «НОР-ЕСТ АГРО» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.01.2021 у справі № 912/1674/20, в якій просить скасувати цю постанову та залишити без змін ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 16.10.2020.

3.2. У касаційній скарзі заявник посилається на норми статей 118, 119, 238, частини 4, 5 статті 126, пункт 2 частини 2 статті 170 Господарського процесуального кодексу України, а також на правові висновки, викладені в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постановах Верховного Суду від 24.11.2020 у справі № 911/4242/15, від 07.08.2018 у справі № 916/1283/17, від 08.04.2019 у справі № 922/619/18, від 23.04.2019 у справі № 924/632/18, від 25.11.2019 у справі № 908/2404/17, від 19.11.2019 у справі № 5023/5587/12, від 09.07.2019 у справі № 923/726/18, від 16.05.2019 у справі № 823/2638/18, від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, від 04.02.2020 у справі № 904/1759/18.

3.3. Скаржник стверджує, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, оскільки за власною ініціативою та на власний розсуд здійснив зменшення заявлених до відшкодування судових витрат, понесених заявником на професійну правничу допомогу.

3.4. Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

4. Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосоване законодавство

4.1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частини 1 та 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України).

4.2. Проаналізувавши висновки, що викладені у постановах Верховного Суду від 24.11.2020 у справі № 911/4242/15, від 25.11.2019 у справі № 908/2404/17, від 08.04.2019 у справі № 922/619/18, від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, від 09.07.2019 у справі № 923/726/18, від 23.04.2019 у справі № 924/632/18, від 16.05.2019 у справі № 823/2638/18 та від 04.02.2020 у справі № 904/1759/18, на які посилався скаржник у касаційній скарзі, суд касаційної інстанції зауважує таке.

4.3. У постановах від 24.11.2020 у справі № 911/4242/15, від 08.04.2019 у справі № 922/619/18 та від 22.11.2019 у справі № 902/347/18 Верховний Суд скасував рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу та прийняв рішення, якими стягнув розмір витрат на професійну правничу допомогу у заявленому сторонами розмірі, оскільки було доведено надання вказаних послуг у цьому розмірі, а інша сторона відповідно до частин 4-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України із клопотанням про зменшення заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу не зверталась.

4.4. У постанові від 09.07.2019 у справі № 923/726/18 Верховний Суд погодився з висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, які були ним понесені у зв`язку з розглядом справи, оскільки наданими доказами підтверджено надання адвокатом Літвіновою Т. В. позивачу послуг, перелічених в акті від 27.11.2018. При цьому, відповідач не заявляв клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

4.5. У постанові від 23.04.2019 у справі № 924/632/18 Верховний Суд погодився з висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позивачем надано докази, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи, а відповідачем не доведено неспівмірності судових витрат. Суд касаційної інстанції вказав, що законодавчі приписи пов`язують можливість зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу з наявністю відповідного клопотання сторони у справі.

4.6. Постановою від 16.05.2019 у справі № 823/2638/18 Верховний Суд скасував додаткову постанову суду апеляційної інстанції та прийняв нове рішення про задоволення позову, оскільки рахунок за наданні послуги містив інформацію про час, витрачений на вчинення необхідних дій, конкретизовано обсяг наданих послуг (складення апеляційної скарги, вивчення рішення суду першої інстанції, вивчення судової практики у подібних справах) та вартість кожної з наданих послуг. Тобто, позивачем було обґрунтовано належним чином розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу. Клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу подано не було.

4.7. В той час, як у справі, що переглядається, державною виконавчою службою було подане заперечення проти задоволення заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, яке судом апеляційної інстанції розцінено, як клопотання про зменшення заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу.

4.8. У постанові від 04.02.2020 у справі № 904/1759/18 Верховний Суд не погодився з висновком суду апеляційної інстанції, змінив додаткову постанову апеляційного господарського суду та стягнув витрати на професійну правничу допомогу у заявленому позивачем розмірі, вказавши, що дійсна вартість наданих адвокатом послуг не повинна визначатися шляхом співставлення наданих позивачем актів розрахунку вартості правової допомоги та сум фактичної оплати клієнтом послуг адвоката. Суд касаційної інстанції не погодився з висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для зменшення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки відповідачем не було обґрунтовано неспівмірність заявлених витрат за надані адвокатом послуги.

4.9. У постанові від 25.11.2019 у справі № 908/2404/17 Верховний Суд погодився з висновком суду апеляційної інстанції про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі, оскільки посилання відповідача в клопотанні про зменшення витрат на професійну правничу допомогу лише на справу №908/536/19 в розумінні частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України не є тією обставиною, що свідчить про неспівмірність заявлених до стягнення витрат позивача на правничу допомогу зі складністю справи, часом на виконання робіт, обсягом наданих послуг. Суд касаційної інстанції зазначив, що ухвалення рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу у справі з аналогічними сторонами і подібним предметом спору не є обов`язковим критерієм для визнання обґрунтованим чи необґрунтованим розміру витрат у даній справі. В кожній окремій справі суд виходить з конкретних особливих обставин, з доказів, поданих заявником клопотання про розподіл судових витрат, які можуть свідчити про підставність різних сум коштів, що потрачені заявником на правничу допомогу. Кожна справа може мати різну кількість судових засідань, як і різну кількість розглянутих клопотань, а отже і відмінну кількість виконаного адвокатом обсягу робіт з огляду на кількість вчинених процесуальних дій.

4.10. В той час, як у справі, що переглядається, суд апеляційної інстанції визнав заперечення державного виконавця щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу обґрунтованими.

4.11. Тобто, з огляду на зміст постанов Верховного Суду у справах № 911/4242/15, № 908/2404/17, № 922/619/18, № 902/347/18, № 923/726/18, № 924/632/18, № 823/2638/18 та № 904/1759/18, на які посилається скаржник, правові висновки, що у них викладені, не є релевантними до спірних правовідносин у цій справі, а тому і не повинні враховуватися судом при розгляді цієї справи.

4.12. Щодо необхідності врахування висновку щодо застосування статті 126 Господарського процесуального кодексу України викладеного в постанові Верховного Суду 19.11.2019 у справі № 5023/5587/12, від 07.08.2018 у справі № 916/1283/17 та постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 доцільно зауважити таке.

4.13. Верховний Суд додатковою постановою від 19.11.2019 у справі № 5023/5587/12 задовольнив частково заяву відповідача 2 про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, оскільки суд визнав витрати відповідача 2 на правову допомогу в частині подання письмових пояснень не обґрунтованими та такими, що не відповідають критерію необхідності. Решта суми вимог була оцінена судом з урахуванням критерію розумності розміру таких витрат, а також виходячи з конкретних обставин справи та обсягу наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів у суді касаційної інстанції під час розгляду справи.

4.14. У постанові від 07.08.2018 у справі № 916/1283/17 Верховний Суд погодився з апеляційним господарським судом щодо зменшення витрат на професійну правничу допомогу на 50% від попередньо заявленої суми, оскільки суд апеляційної інстанції при їх зменшенні застосував критерії співмірності, пропорційності та розумності передбачені статтею 126 Господарського процесуального кодексу України.

4.15. У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 зі справи № 922/445/19 викладено правову позицію відповідно до якої положення частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

4.16. У цій справі Новоукраїнський РВ ДВС Південно - Східного МРУ Міністерства юстиції просив відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу з тих підстав, що подана позивачем скарга на бездіяльність ДВС містить безліч недоліків, а тому представник ТОВ «HOP-ЕСТ АГРО» не міг витратити заявлений на її підготовку час; позивачем не надано орієнтовну суму судових витрат, які було ним понесено, хоча на момент подання скарги він знав та повинен був знати про розмір понесених судових витрат, або часу, витраченого адвокатом на надання послуг щодо ознайомлення з документами що-до подачі до органу ДВС наказу Господарського суду Кіровоградської області від 10.08.2020, аналізу судової практики, підготовки скарги, підготовки необхідної кількості примірників скарги та направлення її поштою, участі в судовому засіданні з розгляду скарги; предметом оскарження за скаргою ТОВ «НОР-ЕСТ АГРО» була бездіяльність державного виконавця щодо своєчасного виконання судового наказу, яка не нанесла жодній із сторін будь - яких втрат чи збитків, а тому стягнення витрат на професійну правничу допомогу є безпідставним.

4.17. При цьому, суд апеляційної інстанції правильно вказав, що районний відділ ДВС, подавши заперечення на заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, фактично скористався правом на подання клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, оскільки доводи, які наведені у поданому запереченні, стосувалися неспівмірності заявлених позивачем витрат з їх обґрунтуванням.

4.18. У справі, що переглядається, суд апеляційної інстанції, враховуючи конкретні обставини справи, проаналізувавши всі докази, зазначив про наявність підстав для часткового задоволення вищезазначеної заяви і стягнення з державної виконавчої служби на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2 700,00 грн. Іншу частину витрат нестиме позивач. Такий висновок прямо відповідає висновку, викладеному у пункті 6.1. постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

4.19. У контексті наведеного відсутні підстави стверджувати, що висновки судів попередніх інстанцій не відповідають або суперечать висновкам, викладеним у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 5023/5587/12, від 07.08.2018 у справі № 916/1283/17 та постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 щодо застосування статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

4.20. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

4.21. Частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи .

4.22. З огляду на подані заперечення, фактичний об`єм наданих юридичних послуг, співмірність суми витрат із складністю справи та відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про часткове задоволення заяви про відшкодування понесених позивачем судових витрат за представництво інтересів в суді першої інстанції при розгляді скарги на дії державного виконавця в сумі 2 700,00 грн.

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

5.2. Відповідно до частини 1 статті 309 зазначеного Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

5.3. Оскільки викладені у касаційній скарзі доводи про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права під час ухвалення оскаржуваного судового рішення не отримали підтвердження, Верховний Суд, переглянувши постанову апеляційного господарського суду в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, вважає, що її ухвалено із додержанням норм процесуального права, тому підстав для її зміни чи скасування немає.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини 1 статті 308, статтями 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО» залишити без задоволення, а постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.01.2021 у справі № 912/1674/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кондратова

Судді О. Кібенко

Л. Стратієнко