РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.03.2021Справа №910/6213/20
За позовом Приватного підприємства Фірми "Юнікс Трейд Ко", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПТ Україна Групп", м. Київ

про розірвання договору та стягнення 336 000,00 грн, -

суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явились;

від відповідача: Ванжула Я.В. (адвокат за довіреністю від 16.06.2020 року).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05.05.2020 року до суду надійшла позовна заява Приватного підприємства Фірми "Юнікс Трейд Ко" (позивач) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АПТ Україна Групп" (відповідач) суми попередньої оплати в розмірі 120 000,00 грн та суми пені в розмірі 216 000,00 грн, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору про виконання функцій служби замовника №42-08/2019-ПР від 27.08.2019 року в частині здійснення функцій служби замовника та про розірвання цього договору.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями встановлено, що справу №910/6213/20 передано судді Морозову С.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/6213/20 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.06.2020.

22.06.2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що вимога позивача про розірвання виконаного Договору, незалежно від існування претензій щодо якості отриманих послуг, є необґрунтованою, оскільки відповідачем виконано достатньо велику кількість роботи. Відповідачем також зазначено, що наданий позивачу 14.11.2019 року електронний попередній варіант проекту письмового звіту був розцінений позивачем як остаточний варіант звіту, навколо змісту якого між сторонами велась переписка впродовж листопада-грудня 2019 року. У відзиві вказано, що у зв`язку зі зміною намірів позивача щодо залучення саме підприємства відповідача до виконання функцій замовника при будівництві адміністративно-логістичного центру, позивач вирішив уникнути виконання зобов`язань щодо оплати наданих за Договором послуг. Відповідач також наголосив на тому, що зауваження/претензії позивача носять суто технічний характер, що ускладнює процес доведення перед судом безпідставності таких зауважень/претензій.

В підготовчому засіданні 30.06.2020 судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 11.08.2020.

17.07.2020 року позивачем надано відповідь на відзив, в якому зазначено, що позивач неодноразово заявляв відповідачу претензії щодо строків та якості робіт та в порушення ст. 222 ГК України і п. 5.4. Договору відповіді та/або усунення недоліків на претензію не здійснено. Позивачем також наголошено, що відповідач у відзиві посилався на те, що строки ним не порушені, оскільки він чекав вимоги від позивача, проте такі твердження не відповідають умовам договору. Окрім того, позивачем зазначено, що нарахування позивачу пені за неповернення коштів є правомірним.

В підготовчому засіданні 11.08.2020 судом було оголошено перерву до 27.10.2020.

12.10.2020 року позивачем надано до матеріалів справи детальний аналіз порушених відповідачем зобов`язань.

Підготовче засідання 27.10.2020 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Морозова С.М. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 в порядку ст. ст. 120-121 ГПК України сторін було викликано в підготовче засідання на 15.12.2020.

В підготовчому засіданні 15.12.2020 судом було оголошено перерву до 09.02.2021.

В засіданні 09.02.2021 року було ухвалено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.03.2021 року.

В засіданні 30.03.2021 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалась фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2019 року між Приватним підприємством фірмою «Юнікс Трейд Ко» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АПТ Україна Групп» (виконавець) укладено Договір про виконання функцій служби замовника №42-08/2019-ПР (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого виконавець бере на себе зобов`язання за дорученням замовника здійснювати функції служби замовника (стадія перед проектних робіт).

Відповідно до п. 1.2. Договору виконавець здійснює функції замовника щодо об`єкта: «Будівництво адміністративно-логістичного центру в с. Крюківщина, Київської області».

Згідно з п. 1.3. Договору до функцій служби замовника з будівництва об`єкта належать:

а) проведення аналізу ескізного проекту, ознайомлення з земельною ділянкою, виділеною під забудову при новому будівництві;

б) проведення аналізу запропонованих варіантів підключення до зовнішніх мереж та прийнятих технічних рішень, вибір оптимального варіанту;

в) розробка дорожньої карти по збору вихідних даних, необхідних для виконання проектних робіт;

г) розробка графіку реалізації проекту;

д) прорахунок бюджету проекту і графіка фінансування з урахуванням всіх витрат на підготовчі роботи, дозвільну документацію.

Строк надання послуг за даним Договором становить 45 календарних днів з дати перерахування замовником авансового платежу та надання необхідних документів у повному обсязі, а саме:

- правовстановлюючі документи на власника земельної ділянки;

- копію документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою;

- копію документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці ( у разі його наявності);

- викопіювання з топографо-геодезичного плану М1:2000;

- топо-геодезичні вишукування в масштабі 1:500;

- геологічні вишукування;

- витяг з Державного земельного кадастру;

- технічні умови (при наявності). (п. 1.4. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору вартість послуг за даним Договором становить 240 000,00 грн, у т.ч. ПДВ на суму 40 000,00 грн.

Замовник сплачує вартість послуг, вказаних у п. 2.1., шляхом 50% передплати на банківський рахунок виконавця протягом 5 днів з дня підписання даного Договору. (п. 2.3. Договору).

Остаточний розрахунок замовник здійснює протягом 3 банківських днів з дати підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг. (п. 2.4. Договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2020 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного виконання сторонами. (п. 3.1. Договору).

Пунктом 7.5. Договору передбачено, що у випадку ненадання послуг виконавцем протягом строку, передбаченого п. 1.4. Договору, замовник має право розірвати Договір та вимагати повернення сплачених грошових коштів.

Позивачем, на виконання умов Договору, було здійснено оплату 50% вартості робіт в розмірі 120 000,00 грн згідно платіжного доручення №6655 від 29.08.2019 року.

В подальшому, як зазначено сторонами, 14.11.2020 року відповідачем було направлено на адресу позивача електронний варіант письмового звіту.

У відповідь позивач листом №635 від 27.11.2019 року вказав про ряд питань, які відповідачем не опрацьовані та які необхідно дослідити та виправити.

Не отримавши послуги за Договором позивачем було надіслано на адресу відповідача лист-претензію №686 від 17.12.2019 року, яким він зазначив, що користуючись своїм правом на розірвання договору, передбачене п. 7.5. Договору, договір розривається та підлягає поверненню аванс в розмірі 120 000,00 грн у строк до 27.12.2019 року.

У відповідь відповідач листом №130 від 27.12.2019 року зазначив, що строки виконання зобов`язання за Договором дотримані, а звіт містить загальну інформацію щодо можливих технічних рішень та особливостей будівництва запланованого об`єкту. Окрім того, до вказаного листа відповідачем додано акт прийому-передачі виконаних робіт №447 від 09.12.2019 року.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує, що договір підлягає розірванню, оскільки відповідачем у строк, передбачений умовами Договору, не надано послуги погоджені сторонами, а тому сума авансу в розмірі 120 000,00 грн підлягає поверненню позивача. Окрім того, позивачем здійснено нарахування відповідачу пені в розмірі 216 000,00 грн.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказує, що є неможливим розірвання Договору, який є виконаним, а тому позовні вимоги задоволенню в повному обсязі не підлягають.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину суд визнає Договір про виконання функцій служби замовника №42-08/2019-ПР від 27.08.2019 року належною підставою, у розумінні норм ст. 11 ЦК України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків та є фактично за своєю правовою суттю договором послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. (ст. 907 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом вище, згідно п. 1.4. Договору строк надання послуг за даним Договором становить 45 календарних днів з дати перерахування замовником авансового платежу.

При цьому, в матеріалах справи міститься доказ здійснення позивачем попередньої оплати за Договором, а саме: платіжне доручення №6655 від 29.08.2019 про оплату за проектні роботи у розмірі 120 000,00 грн, та факт здійснення вказаної операції не заперечується жодною із сторін.

Доказів того, що сторонами було узгоджено інший строк виконання робіт, аніж передбачений в п. 1.4. Договору сторонами до суду не надано.

Відтак, виконавець (відповідач), у відповідності до умов Договору, зобов`язаний був виконати обумовлені Договором роботи до 15.10.2019 включно, враховуючи, що останній день строку припадає на вихідний день та переноситься на перший робочий день, відповідно до ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України).

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна правова норма передбачена ч. 1 ст. 193 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки, виконання зобов`язання, проведене належним чином, є однією із підстав його припинення (ст. 599 ЦК України), то виконання боржником, у даному випадку відповідачем як підрядником за договором (зобов`язаною стороною за договором в частині виконання робіт), повинно бути підтверджено відповідачем належним чином.

З урахуванням наведеного, тягар доведення належного виконання відповідачем свого обов`язку за Договором, а так само обставин, які перешкоджали виконанню цього обов`язку, несе відповідач як боржник у цьому зобов`язанні.

У відповідності до п. 5.1. Договору сторонами погоджено, що надані послуги приймаються замовником з обов`язковим складанням відповідного акту, який підписується уповноваженими представниками замовника та виконавця після надання останнім документів, які підтверджують надання послуг.

Замовник протягом 14 робочих днів після отримання акту направляє виконавцеві або підписаний акт, або мотивовану відмову від прийому наданих послуг з переліком зауважень. При наявності зауважень, або виявленні недоліки при прийманні послуг, складається дефектний акт, в якому перераховуються недоліки і вказуються терміни їх усунення. (п.п. 5.1., 5.2., 5.3. Договору).

За змістом ч. 1 ст. 14 ГПК України, суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як письмові, речові та електронні докази.

У відповідності до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так судом встановлено, що в запропонованому відповідачем позивачу електронному варіанті звіту, надісланого 14.11.2019 року, позивачем було виявлено ряд недоліків, про які було повідомлено відповідача листом №635 від 27.11.2019 року.

Однак, відповідач, у відповідь на вказаний лист недоліків не усунув, а надіслав позивачу письмовий варіант звіту та акт прийому-передачі виконаних робіт №447 від 09.12.2019 року.

Поданий до суду примірник Акту прийому-передачі виконаних робіт №447 від 09.12.2019 року містить лише підпис та печатку від виконавця (відповідача), вказаний акт позивачем не підписаний.

Як встановлено судом вище, згідно п. 5.1. та 5.4. Договору Замовник протягом 14 робочих днів після отримання акту направляє виконавцеві або підписаний акт, або мотивовану відмову від прийому наданих послуг з переліком зауважень. Термін усунення зауважень/недоліків не може перевищувати 15 календарних днів.

Проте, відповідачем не подано доказів того, що ним були усунуті виявлені позивачем недоліки, що свідчило б виконання відповідачем умов Договору.

За таких обставин, враховуючи встановлений Договором строк виконання робіт, а саме до 15.10.2019 року, в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази того, що виконавець своєчасно розпочав виконувати роботи обумовлені Договором або докази, які з достатньою вірогідністю підтверджували б факт повного виконання підрядником робіт за Договором у передбачений строк і відповідач таких доказів суду не надав, відтак факт істотного порушення зобов`язань за Договором відповідачем по справі є доведеним.

Отже, виходячи з стандарту доказування вірогідність доказів, встановленим статтею 79 ГПК України, наявними у справі доказами більш вірогідно підтверджується, що відповідач не виконав роботи в обумовлений строк та не передав їх замовникові.

Заперечення відповідача стосовно того, що строк виконання робіт не настав, оскільки п. 4.1.8. Договору передбачено надання позивачем відповідачу письмової вимоги, не можуть бути прийняті судом до уваги, з огляду на таке.

Розділом 4 Договору сторонами погоджено права та обов`язки сторін.

Так в пункті 4.1.8. сторонами погоджено, що протягом 2 робочих днів з моменту отримання письмової вимоги замовника виконавець зобов`язаний надати письмові пояснення (звіт) щодо проведених робіт вжитих заходів по виконанню зобов`язань відповідно до цього Договору.

Зі змісту вказаного пункту вбачається, що ним передбачено обов`язок відповідача, як виконавця, на вимогу (запит) позивача, як замовника, відзвітувати про виконану за Договором роботу.

Проте, означений пункт не нівелює строку виконання відповідачем робіт по Договору, передбаченого п. 1.4., про який зазначено вище.

Таким чином, заперечення відповідача, що ґрунтуються на тому, що строк виконання робіт не розпочався, оскільки позивачем на направлено йому вимогу, не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно з п. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом наведених норм, розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути встановлені законом або безпосередньо в договорі.

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання.

Розірванням договору є припинення договірного зобов`язання на підставах, встановлених у законі або договорі, та припинення прав та обов`язків сторін договірних зобов`язань.

Для договору послуг статтею 907 Цивільного кодексу України передбачено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору.

Наведеною нормою врегульований випадок, коли одностороння відмова замовника від договору не ставиться в залежність від наявності порушення договірних відносин з боку виконавця.

Таким чином, замовнику законом надано право відмовитися в односторонньому порядку від договору у будь-який час до закінчення роботи, і визначене цією нормою право не може бути обмежене.

Отже, договір послуг може бути розірваний в результаті односторонньої відмови від нього у повному обсязі, тобто в результаті вчинення замовником одностороннього правочину, який тягне припинення зобов`язань його сторін.

Як вже викладалось вище, пунктом 7.5. Договору сторонами передбачено, що у випадку ненадання послуг виконавцем протягом строку, передбаченого п. 1.4. Договору, замовник має право розірвати Договір та вимагати повернення сплачених грошових коштів.

Позивач, скористався наданим йому правом на одностороннє розірвання договору шляхом направлення відповідачу листа-претензії №686 від 17.12.2019 року.

Відтак, позивач як замовник скористався власним безумовним правом, передбаченим умовами Договору та Цивільного кодексу України, щодо розірвання Договору в односторонньому порядку.

Згідно з п. 3 ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до п. 2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

За змістом зазначених норм розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір. В іншому разі буде відсутній предмет спору, яким і виступає у такому разі договір.

Позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 07.08.2018 року №910/7981/17.

Отже, вимога позивача про розірвання договору є такою, що задоволенню не підлягає, з огляду на припинення дії Договору з підстав того, що він вже є розірваним за односторонньою відмовою позивача.

При цьому, з огляду на те, що Договір про виконання функцій служби замовника №42-08/2019-ПР від 27.08.2019 розірвано, а відповідачем належних доказів виконання та прийняття позивачем робіт за Договором не надано, грошові кошти в розмірі 120 000,00 грн, отримані відповідачем за Договором в якості передплати, підлягають поверненню позивачу, у зв`язку з чим, вимога позивача про стягнення з відповідача 120 000,00 грн підлягає задоволенню.

В зв`язку з порушенням умов Договору щодо строків виконання робіт на підставі п. 7.6. Договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 216 000,00 грн.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 7.6. Договору сторонами погоджено, що у випадку прострочення надання послуг виконавцем, останній на вимогу замовника має сплатити пеню у розмірі 1% за кожен день такого прострочення.

Судом встановлено, що відповідачем було допущено прострочення строків виконання робіт, обумовлених Договором (строк визначений Договором до 15.10.2019 року включно), при цьому, судом враховано, що нарахування штрафних санкцій не може здійснюватися поза межами строку дії Договору, враховуючи, що нарахування здійснюється саме на негрошове зобов`язання (надання послуг за Договором), яке може бути реалізоване лише протягом дії Договору, а оскільки строк його дії припинено листом позивача від 17.12.2019 року, тому і кінцевим строком нарахування пені є саме ця дата, а тому, здійснивши власний розрахунок суми пені, судом встановлено, що вона складає 8 784,66 грн.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростовано, водночас позивачем не доведено суду наявності правових підстав для покладення на відповідача відповідальності за неналежне виконання умов Договору у вигляді санкцій понад суми, визнані судом обґрунтованими.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено часткову обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума коштів в розмірі 120 000,00 грн та сума пені в розмірі 8 784,66 грн.

Судовий збір, у розмірі 1 931,77 грн, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АПТ Україна Групп" (ідентифікаційний номер 41456223, місцезнаходження: 02121, м. Київ, вул. Харківське шосе, буд. 161/1) на користь Приватного підприємства Фірми "Юнікс Трейд Ко" (ідентифікаційний код 20873670, місцезнаходження: 02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 7) суму коштів в розмірі 120 000,00 грн (сто двадцять тисяч гривень 00 копійок), суму пені в розмірі 8 784,66 грн (вісім тисяч сімсот вісімдесят чотири гривни 66 копійок) та суму судового збору в розмірі 1 931,77 грн (одна тисяча дев`ятсот тридцять одна гривня 77 копійок).

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Залишити за Приватним підприємством Фірмою "Юнікс Трейд Ко" судовий збір, сплачений до державного бюджету, в сумі 5 210,23 грн.

5. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 та п. 17.5. розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене 09.04.2021 року.

Суддя С.М. Морозов