Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Від "12" квітня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/1378/20

Господарський суд Житомирської області у складі судді Костриці О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирське обласне управління АТ "Ощадбанк" від 12.02.2021 за №105.20-15/10006/2021-05/вих про грошові вимоги до боржника у межах справи про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (м.Житомир),

за участі учасників судового процесу:

- від Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України": Козлов А.І. - представник (довіреність від 02.07.2020, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №596 від 11.11.2011) (був присутній в судовому засіданні 06.04.2021);

- від боржника: Березенська Ю.О. - представник (ордер про надання правової допомоги серії АМ №1006416 від 20.11.2020, посвідчення адвоката України № 000874 від 30.08.2017) (була присутня в судовому засіданні 06.04.2021)

- керуючий реструктуризацією - Марченко Є.В. (був присутній в судовому засіданні 06.04.2021),-

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (далі - боржник, ОСОБА_1 ).

Ухвалою господарського суду від 14.01.2021, зокрема, відкрито провадження у справі №906/1378/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; призначено керуючим реструктуризацією у справі арбітражного керуючого Марченка Є.В.; призначено попереднє засідання суду на 04.03.2021 о 10:40 год (т. 2 а.с. 67-71).

15.01.2021 оприлюднено оголошення про відкриття Господарським судом Житомирської області провадження у справі № 906/1378/20 про неплатоспроможність ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 72).

01.02.2021 до господарського суду надійшов лист Державної податкової служби України від 27.01.2021 № 838/5/99-00-12-10-05 з доданими відомостями згідно з інформаційним фондом Державного реєстру фізичних осіб-платників податків станом на 27.01.2021 (т. 2 а.с. 76-78).

01.02.2021 до господарського суду надійшов лист Державної митної служби України від 26.01.2021 № 08-27/27-03/8.19/1268 (т. 2 а.с. 79-80).

01.02.2021 до господарського суду надійшов лист Державної прикордонної служби України від 22.01.2021 № 0.91-2143/0/15-21 (т. 2 а.с. 81).

04.02.2021 до господарського суду надійшов лист Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" від 29.01.2021 (т. 2 а.с. 84).

10.02.2021 до господарського суду надійшло клопотання керуючого реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Марченка Є.В. від 15.02.2021 про долучення доказів до матеріалів справи (т. 2 а.с. 123-132).

15.02.2021 до господарського суду надійшла заява Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирське обласне управління АТ "Ощадбанк" (далі - кредитор, банк, АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирське обласне управління АТ "Ощадбанк") від 12.02.2021 за №105.20-15/10006/2021-05/вих про грошові вимоги до боржника (т. 2 а.с. 86-119). Згідно із відміткою на поштовому конверті, вказану заяву надіслано до суду 12.02.2021.

Обґрунтовуючи вимоги до божника, кредитором у заяві повідомлено, що у зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором про іпотечний кредит від 22.08.2007 № 872, у ОСОБА_1 існує заборгованість станом на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на загальну суму 1 066 174,26 грн, з яких 933203,28 грн (забезпечені іпотекою), 117 212,61 грн 3 % річних (вимоги, що не забезпечені заставою та підлягають включенню до четвертої черги), 11 218,37 грн судового збору (вимоги, що не забезпечені заставою та підлягають включенню до четвертої черги) та 4540,00 грн судового збору (перша черга.)

Ухвалою господарського суду від 16.02.2021 прийнято заяву АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирське обласне управління АТ "Ощадбанк" від 12.02.2021 за №105.20-15/10006/2021-05/вих про грошові вимоги до боржника та призначено її до розгляду у попередньому засіданні суду на 04.03.2021 о 10:40 год (т. 2 а.с. 121-122).

01.03.2021 до господарського суду надійшло повідомлення керуючого реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Марченка Є.В. від 27.02.2021 про розгляд грошових вимог кредитора, у якому повідомлено про визнання вимог кредитора до боржника на суму 1 054 187,67 грн (позачергово як забезпечені заставою) та 4540,00 грн судового збору (т. 2 а.с. 141-144).

01.03.2021 до господарського суду надійшли заперечення представника фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Березенської Ю.О. щодо вимог кредитора у яких повідомлено про визнання вимог кредитора до боржника на суму 1 056 887,90 грн (позачергово як забезпечені заставою) (т. 2 а.с. 145-156).

02.03.2021 до господарського суду надійшли письмові пояснення АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирське обласне управління АТ "Ощадбанк" від 01.03.2021 (т. 2 а.с. 157-164).

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Костриці О.О., судове засідання 04.03.2021 не відбулося.

Ухвалою господарського суду від 15.03.2021 призначено попереднє судове засідання для розгляду заяви АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії -Житомирське обласне управління АТ "Ощадбанк" від 12.02.2021 за №105.20-15/10006/2021-05/вих про грошові вимоги до боржника на 06.04.2021 о 10:00 год (т. 2 а.с. 165).

У судовому засіданні 06.04.2021 представником кредитора підтримано заяву від 12.02.2021 за №105.20-15/10006/2021-05/вих про грошові вимоги до боржника у повному обсязі. Пояснено, що у зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором про іпотечний кредит від 22.08.2007 № 872, у ОСОБА_1 існує заборгованість перед банком станом на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на загальну суму 1 066 174,26 грн, з яких 933 203,28 грн (забезпечені іпотекою), 128430,98 грн (вимоги, що не забезпечені заставою та підлягають включенню до четвертої черги) та 4540,00 грн судового збору (перша черга). Також, представником кредитора повідомлено, що банк не відмовляється від забезпечення.

Представником боржника повідомлено про визнання вимог кредитора до боржника на суму 1 056 887,90 грн (позачергово як забезпечені заставою майна боржника).

Керуючим реструктуризацією боржника арбітражним керуючим Марченком Є.В. повідомлено про визнання вимог кредитора до боржника на суму 1 054 187,67 грн (позачергово як забезпечені заставою майна боржника) та 4540,00 грн судового збору.

У судовому засіданні 06.04.2021 було оголошено перерву до 12.04.2021 о 10:00 год.

12.04.2021 до господарського суду надійшли додаткові пояснення АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирське обласне управління АТ "Ощадбанк" від 09.04.2021 № 105.20-15/24530/2021-05/134.

Представники кредитора та боржника, арбітражний керуючий Марченко Є.В. у судове засідання 12.04.2021 не з`явилися.

Дослідивши заяву АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Житомирське обласне управління АТ "Ощадбанк" від 12.02.2021 за №105.20-15/10006/2021-05/вих про грошові вимоги до боржника та матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження у справі, господарський суд вважає за необхідне задовольнити вказану заяву частково, виходячи з наступного.

Ухвалою господарського суду від 14.01.2021, зокрема, відкрито провадження у справі №906/1378/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 67-71).

15.01.2021 оприлюднено оголошення про відкриття Господарським судом Житомирської області провадження у справі № 906/1378/20 про неплатоспроможність ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 72).

Згідно з частиною 1 статті 133 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених Книгою 4 Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

15.02.2021 до господарського суду надійшла заява АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирське обласне управління АТ "Ощадбанк" від 12.02.2021 за №105.20-15/10006/2021-05/вих про грошові вимоги до боржника. Згідно із відміткою на поштовому конверті, вказану заяву надіслано до суду 12.02.2021, тобто в межах 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою господарського суду від 16.02.2021 прийнято заяву АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирське обласне управління АТ "Ощадбанк" від 12.02.2021 за №105.20-15/10006/2021-05/вих про грошові вимоги до боржника та призначено її до розгляду у попередньому засіданні суду (т. 2 а.с. 121-122).

З матеріалів справи судом встановлено, що 22.08.2007 між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", в особі керуючого філії - Богунське відділення Ощадного банку України та фізичною особою Максимовим В.М. (далі - позичальник) укладено кредитний договір № 872 (т. 2 а.с. 97-99).

Відповідно до пункту 1.1. договору про іпотечний кредит банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 58 000,00 доларів США, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 58 000,00 грн доларів США, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором.

Кредит надається на 134 місяці з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 21.10.2018 на придбання 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 (пункт 1.2 договору).

Надання кредиту здійснюється одноразово з позичкового рахунку № НОМЕР_1 у філії "Богунське відділення № 75 ВАТ "Ощадбанк" України протягом 1 (одного) робочого дня з моменту виконання позичальником умов, що зазначені в пункті 1.4. цього договору.

Сторони погоджуються з тим, що зобов`язання банку надати кредит протягом 1 (одного) робочого дня в повній сумі виникає з моменту виникнення всіх та кожної з наведених нижче умов:

- сплати позичальником комісійної винагороди за надання кредиту в розмірі 200,00 грн одразу після укладення та підписання цього договору;

- укладення в забезпечення виконання зобов`язань за цим договором іпотечного договору, з прийняттям в іпотеку нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- укладення на користь банку договору страхування предмету іпотеки, договору страхування позичальника від нещасних випадків;

- сплати позичальником (майновим поручителем) страхових платежів за договорами страхування, сплати банку комісійної винагороди за надання інформаційно-консультаційних послуг щодо порядку кредитування, оформлення документів, роз`яснення діючих вимог щодо кредитування, експертизу документів, наданих для отримання кредиту (пункт 1.4. договору).

Згідно з пунктом 1.5. договору про іпотечний кредит позичальник зобов`язується щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти ануїтетними платежами в сумі 788 доларів США шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань, перший платіж здійснити до 25.09.2007 на відповідні позичкові рахунки позичальника, відкриті у філії "Богунське відділення № 75 ВАТ "Ощадбанк". Сплату останнього ануїтетного платежу здійснити до 15.10.2018. При сплаті останнього ануїтетного платежу банк та позичальник здійснюють звірку сум нарахованих та сплачених процентів за користування кредитом.

22.08.2007 з метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за договором про іпотечний кредит від 22.08.2007 № 872, між ОСОБА_2 , боржником та банком було укладено договір поруки (т. 2 а.с.103)

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань за договором про іпотечний кредит від 22.08.2007 № 872, банк 01.07.2015 звернувся з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, у якому зазначив про необхідність дострокового повернення кредиту та стягнення заборгованості з тіла кредиту, відсотків та 3% річних.

Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 24.01.2020 з урахуванням ухвали про виправлення описки від 31.01.2020 у справі № 295/9785/15-ц позовні вимоги АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирське обласне управління АТ "Ощадбанк" задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за договором про іпотечний кредит від 22.08.2007 № 872, що утворилась станом на 20.11.2019 в сумі 35 814,28 доларів США, з них: заборгованість за кредитом в сумі 31 405,84 доларів США; заборгованість по відсотках за користування кредитом - 2 571,96 доларів США; З % річних від прострочених сум по кредиту - 1 605,00 доларів США; З % річних від прострочених сум по відсотках - 231,48 доларів США; стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирське обласне управління АТ "Ощадбанк" судовий збір в сумі 7 446,61 грн судового збору з кожного (т. 2 а.с.104-109).

Постановою Житомирського апеляційного суду від 08.04.2020 у справі № 295/9785/15-ц апеляційну скаргу АТ "Державний ощадний банк України" на рішення Богунського районного суду міста Житомира від 24.01.2020 задоволено частково; рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24.01.2020 змінено збільшивши розмір заборгованості за користування кредитом з 2 571,96 доларів США до 2 772,17 доларів США; 3% річних від прострочених сум по відсотках з 231,48 доларів США до 249,49 доларів США; загальну суму заборгованості по кредиту з 35814,28 доларів США до 36032,50 доларів США (т. 2 а.с. 110-112).

Додатковою постановою Житомирського апеляційного суду від 30.06.2020 ухвалено додаткове судове рішення у цивільній справі № 295/9785/15-ц; стягнуто на користь АТ "Державний ощадний банк України" з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 3737,90 грн судового збору за подання позовної заяви та по 33,86 грн за подання апеляційної скарги з кожного (т. 2 а.с. 113).

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 24.01.2020 та постановою Житомирського апеляційного суду від 08.04.2020 у справі № 295/9785/15-ц встановлено обставини укладення між ОСОБА_1 та банком кредитного договору, надання банком позичальнику кредиту, неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором в розмірі 31 405,84 доларів США тіла кредиту; 2772,17 доларів США відсотків за користування кредитом; 1605,00 доларів США 3 % річних від прострочених сум по кредиту; 249,49 доларів США - З % річних від прострочених сум по відсотках. Крім того, судом стягнуто на користь АТ "Державний ощадний банк України" з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 3737,90 грн судового збору за подання позовної заяви та по 33,86 грн за подання апеляційної скарги з кожного.

У межах виконавчого провадження за період з 16.07.2020 по 25.01.2021 боржником та поручителем сплачено 856,35 доларів США відсотків. Боржником та кредитором не надано до суду доказів погашення заборгованості перед банком за кредитним договором у іншому розмірі.

Таким чином, не сплаченою залишається заборгованість в розмірі 31 405,84 доларів США тіла кредиту; 1915,82 доларів США відсотків за користування кредитом; 1605,00 доларів США - 3 % річних від прострочених сум по кредиту; 249,49 доларів США - З % річних від прострочених сум по відсотках; 3771,76 грн судового збору.

Боржником вказані вимоги кредитора визнано, докази сплати заборгованості перед кредитором до суду не надано.

Отже, вимоги кредитора до боржника на суму 31 405,84 доларів США тіла кредиту; 1915,82 доларів США відсотків за користування кредитом; 1605,00 доларів США - 3 % річних від прострочених сум по кредиту; 249,49 доларів США - З % річних від прострочених сум по відсотках; 3771,76 грн судового збору є обґрунтованими та підтвердженими доказами. Вимоги на суму 42,18 доларів США відсотків за користування кредитом, в зв`язку з їх оплатою боржником та поручителем, про що зазначалось вище (1958,00 доларів США заявлені вимоги - 1915,82 доларів США визнані вимоги), підлягають відхиленню судом.

Крім того, враховуючи те, що зазначеними вище судовими рішеннями було стягнуто на користь кредитора з ОСОБА_1 3771,76 грн судового збору, вимоги на суму 7446,61 грн судового збору заявлені кредитором безпідставно та підлягають відхиленню судом.

За невиконання боржником власних зобов`язань, кредитором також заявлено вимоги до боржника:

- з 3 % річних від прострочених сум по кредиту за період з 20.11.2018 по 14.01.2021 на суму 2031,49 доларів США,

- з 3 % річних від прострочених сум по відсотках за період з 20.11.2018 по 14.01.2021 на загальну суму 304,60 доларів США.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного суду від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц.

Крім того, звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц.

Зважаючи на те, що поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України й охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Такий висновок сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.

Таким чином, після звернення з позовом про дострокове повернення кредиту банк втратив право нараховувати проценти та пеню, оскільки їх нарахування поза строком дії кредитного договору не передбачено.

Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення.

Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц.

За викладених обставин, правомірним є нарахування кредитором 3% річних на тіло кредиту та відсотки за період з 20.11.2018 по 14.01.2021.

Разом з тим, перевіривши розрахунки 3% річних на тіло кредиту та відсотки за період з 20.11.2018 по 14.01.2021, судом встановлено його арифметичну невірність.

Відповідно до розрахунку суду здійсненого за допомогою калькулятора сертифікованої комп`ютерної програми інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН" розмір 3 % річних за несвоєчасну сплату тіла кредиту за період з 20.11.2018 по 14.01.2021 становить 2028,90 доларів США. Отже, вимоги на суму 2,59 доларів США (2031,49 доларів США - 2028,90 доларів США) є необґрунтованими.

Згідно з розрахунком суду здійсненого за допомогою калькулятора сертифікованої комп`ютерної програми інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН" розмір 3 % річних за несвоєчасну сплату відсотків за період з 20.11.2018 по 14.01.2021 становить 172,93 доларів США, а саме:

- з 20.11.2018 по 16.07.2020 (сума боргу 2772,17 доларів США) - 137,73 доларів США;

- з 17.07.2020 по 28.07.2020 (сума боргу 2717,46 доларів США) - 2,67 доларів США;

- з 29.07.2020 по 05.08.2020 (сума боргу 2691,84 доларів США) - 1,77 доларів США;

- з 06.08.2020 по 20.08.2020 (сума боргу 2617,29 доларів США) - 3,22 доларів США;

- з 21.08.2020 по 31.08.2020 (сума боргу 2584,53 доларів США) - 2,33 доларів США;

- з 01.09.2020 по 22.09.2020 (сума боргу 2489,08 доларів США) - 4,49 доларів США;

- з 23.09.2020 по 29.09.2020 (сума боргу 2452,32 доларів США) - 1,41 доларів США;

- з 30.09.2020 по 23.10.2020 (сума боргу 2370,33 доларів США) - 4,66 доларів США;

- з 24.10.2020 по 29.10.2020 (сума боргу 2331,66 доларів США) - 1,15 доларів США;

- з 30.10.2020 по 20.11.2020 (сума боргу 2238,28 доларів США) - 4,04 доларів США;

- з 21.11.2020 по 30.11.2020 (сума боргу 2199,59 доларів США) - 1,80 доларів США;

- з 01.12.2020 по 28.12.2020 (сума боргу 2122,47 доларів США) - 4,87 доларів США;

- з 29.12.2020 по 14.01.2021 (сума боргу 1996,81 доларів США) - 2,79 доларів США.

Отже, вимоги на суму 131,67 доларів США (304,60 доларів США - 172,93 доларів США) є необґрунтованими.

Згідно з абзацом 4 частини 2 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Відповідно до абзацу 2 пункту 5 Прикінцеві та перехідні положення Кодексу України з процедур банкрутства склад і розмір грошових вимог забезпеченого кредитора за зобов`язаннями, які виникли з кредиту в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. До розміру вимог такого забезпеченого кредитора не включаються штрафні санкції та пеня.

Провадження у справі №906/1378/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 відкрито ухвалою господарського суду від 14.01.2021.

Відповідно до даних Національного банку України офіційний курс національної валюти до долару США станом на 14.01.2021 становив 27,9705 грн.

Зважаючи на викладене в сукупності, враховуючи, що склад і розмір грошових вимог забезпеченого кредитора за зобов`язаннями, які виникли з кредиту в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, загальний розмір обґрунтованих, правомірно нарахованих та підтверджених матеріалами справи вимог кредитора до боржника в національній валюті становить:

- 878 437,05 грн (31 405,84 доларів США х 27,9705 грн) - тіло кредиту;

- 53586,44 грн (1915,82 доларів США х 27,9705 грн) - заборгованість по відсотках за користування кредитом;

- 44892,65 грн (1605,00 доларів США х 27,9705 грн) - 3 % річних від прострочених сум по кредиту за період з 19.11.2015 по 19.11.2018;

- 6978,36 грн (249,49 доларів США х 27,9705 грн) - З % річних від прострочених сум по відсотках за період з 19.11.2015 по 19.11.2018;

- 56749,35 грн (2028,90 доларів США х 27,9705 грн) - 3 % річних на тіло кредиту за період з 20.11.2018 по 14.01.2021;

- 4836,94 грн (172,93 доларів США х 27,9705 грн) - 3 % річних на відсотки за період з 20.11.2018 по 14.01.2021;

- 3771,76 грн судового збору.

Вирішуючи питання щодо черговості задоволення вимог кредитора до боржника, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктами 2.1., 2.2. договору про іпотечний кредит від 22.08.2007 передбачено, що виконання позичальником зобов`язань за цим договором забезпечується нотаріально посвідченим іпотечним договором нерухомого майна - предмету іпотеки, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Іпотечний договір укладається банком та позичальником одночасно із укладанням цього договору.

27.08.2007 між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (іпотекодержатель) в особі керуючого філії - Богунське відділення Ощадного банку України та ОСОБА_1 (іпотекодавець) укладено договір іпотеки (т. 2 а.с. 100-102).

Згідно з пунктом 1.1. іпотечного договору іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з кредитного договору, передає в іпотеку, а іпотекодержатель - приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором, предмет іпотеки, який належить іпотекодавцю на праві власності.

Предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно, а саме: двохкімнатна кооперативна квартира АДРЕСА_3 (пункт 1.2. договору)

Вартість предмета іпотеки визначена шляхом проведення оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності згідно звіту про експерту оцінку від 16.08.2007, складеного суб`єктом оціночної діяльності - підприємством "Автолюбитель" Житомирської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів, що діє на підставі сертифікату Фонду державного майна України №№ 3157/05 від 28.03.2005, становить 381521,00 грн. При цьому сторони погоджуються з тим, що вартість предмету іпотеки, зазначена у цьому пункті договору, є приблизною вартістю предмету іпотеки на момент передачі його у іпотеку. Реалізація предмету іпотеки у будь-якому випадку буде здійснюватись за цінами, що реально склалися на ринку на момент його реалізації та є реальними щодо його відчуження у порядку, передбаченому цим договором та чинним на момент реалізації (пункт 1.3. іпотечного договору).

Слід зазначити, що статус кредиторів у справі про банкрутство визначають характер їх вимог до боржника, забезпеченість вимог, час виникнення зобов`язання, характер інтересу, що захищається, інші критерії.

Правове визначення терміна "забезпечені кредитори" розкрито в статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, якою до них віднесено кредиторів, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.

Визначення забезпеченого зобов`язання та, відповідно, вимог забезпеченого кредитора, які включаються до реєстру вимог кредиторів у справі про неплатоспроможність, має здійснюватися з урахуванням положень законодавства, яке регулює забезпечення зобов`язань (зокрема, статті 572, 575, 576, 583, 589 ЦК України, Закону України "Про заставу", Закону України "Про іпотеку"), положень Кодексу України з процедур банкрутства та умов договору.

Так, згідно зі статтею 572 та частиною 1 статті 576 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина 1 статті 575 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про заставу" застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Предметом застави можуть бути майно та майнові права, а також майно, яке відповідно до законодавства України може бути відчужено заставодавцем та на яке може бути звернено стягнення (частини 1, 2 статті 4 Закону України "Про заставу").

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 583 ЦК України визначено, що заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Відповідні положення наведено також у частині другій статті 11 Закону України "Про заставу", за якою заставодавцем може бути як сам боржник, так і третя особа (майновий поручитель), та статті 1 Закону України "Про іпотеку", якою передбачено, що іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель.

Застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання (частина 3 статті 3 Закону України "Про заставу"). Право застави припиняється, зокрема, у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою (пункт 1 частини 1 статті 593 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Аналогічні положення також передбачено частинами 5,6 статті 3 Закону України "Про іпотеку", в яких зазначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною, зокрема, до припинення основного зобов`язання. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до договору іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави (частина 2 статті 589 ЦК України, стаття 19 Закону України "Про заставу").

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов`язання чи умов іпотечного договору.

У разі реалізації предмета застави (іпотеки) у зв`язку зі зверненням на нього стягнення заставодаводержателем (іпотекодержателем) відповідне забезпечувальне зобов`язання припиняється (абзац п`ятий статті 28 Закону України "Про заставу", абзац 3 частини 1 статті 17 Закону України "Про іпотеку").

Отже, за наведеними вище положеннями законодавства заставодаводежатель, а у іпотечних правовідносинах - іпотекодержатель (якщо інше не передбачено договором або законом) має право задовольнити всі свої забезпечені заставою чи іпотекою вимоги до боржника, визначені на момент фактичного задоволення, за рахунок предмета застави у розмірі фактичної його реалізації застави, що здійснюється в порядку, передбаченому законодавством. Оцінка предмета забезпечення (майна) сторонами на момент укладення договору не впливає на обсяг забезпечених вимог у разі звернення стягнення на предмет забезпечення.

Цей висновок узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 15.05.2018 у справі № 902/492/17.

Поряд з цим, відповідно до абзаців 2, 3 частини 2 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.

Отже, абзацом 3 частини 2 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено декілька можливих правових моделей поведінки забезпеченого кредитора, які застосовуються залежно від змісту заставних відносин кредитора і боржника: 1) забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника в частині вимог, що є незабезпеченими; 2) забезпечені кредитори можуть повністю відмовитися від забезпечення; 3) забезпечені кредитори можуть частково відмовитися від забезпечення.

Утім, наведене правове регулювання не забезпечує єдиного правозастосування щодо визначення розміру вимог забезпечених кредиторів до боржника та не сприяє правовій визначеності під час вирішення цього питання.

Суд зауважує, що принцип правової визначеності є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права. Він гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності. Правова визначеність вимагає, щоб правові норми були чіткими й точними, спрямованими на те, щоб забезпечити постійну прогнозованість ситуацій правовідносин, що виникають.

Принцип правової визначеності має широке застосування у практиці ЄСПЛ. Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 18.12.2018 у справі "Новік проти України" судом зазначено, що "надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога "якості закону" в розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля".

Очевидно, що відсутність чіткого регулювання визнання розміру вимог забезпечених кредиторів сприяє виникненню на практиці випадків формування різних підходів до визнання розміру вимог забезпечених кредиторів. Зокрема:

I підхід - вимоги кредитора, якщо інше не обумовлено договором, визнаються забезпеченими лише в розмірі вартості предмета застави (іпотеки), визначеної між кредитором та боржником у договорі застави (іпотеки), що згодом на практиці має наслідком виникнення випадків повторного звернення кредитора до суду із заявою про визнання його вимог забезпеченими у разі продажу предмету застави (іпотеки) за ціною, вищою за ту, що погоджена в договорі застави (див. mutatis mutandis постанову Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 921/184/16-г/10);

II підхід - вимоги кредитора, якщо інше не обумовлено договором, визнаються забезпеченими лише в розмірі вартості предмета застави (іпотеки), погодженої між кредитором та боржником у договорі застави (іпотеки), а в іншій частині вимоги є незабезпеченими та погашаються у черговості, визначеній Кодексом України з процедур банкрутства. У такому разі кредитор одночасно буде і забезпеченим, і конкурсним та матиме не тільки право на участь у зборах кредиторів з правом вирішального голосу, але й на отримання задоволення решти незабезпечених вимог за рахунок іншого майна боржника, яке не є предметом забезпечення;

III підхід - вимоги кредитора, якщо інше не передбачено договором, визнаються забезпеченими у розмірі всієї суми заявлених вимог до боржника.

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про заставу", якою врегульовано зміст договору застави, однією з істотних умов такого договору визначено опис предмета застави. Аналогічно до істотних умов договору іпотеки віднесено опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані (пункт 3 частини 1 статті 18 Закону України "Про іпотеку").

Таким чином, вартість предмета застави не є істотною умовою відповідного договору та її відсутність не робить такий договір недійсним.

Відсутність у законі імперативної вимоги щодо оцінки предмета застави (іпотеки) як істотної умови договору пов`язана з тим, що майно (нерухомість), за загальним правилом, має свою вартість та певну цінність, яка не завжди відповідає дійсній вартості цього предмета як на час визначення розміру вимог, так і на момент реалізації майна задля задоволення вимог забезпеченого кредитора. Така оцінка є лише припущенням щодо реальної вартості майна, оскільки відповідна оцінка із часом може змінитися: або зростати або зменшуватися під впливом конкретних причин (коливання ринкових цін на нерухомість, знецінення майна, втрата ним своїх споживчих або ексклюзивних якостей тощо).

Із урахуванням наведеного погоджена сторонами вартість предмета застави (іпотеки) у договорі застави (іпотеки) не може обмежувати розмір зобов`язань боржника, забезпечених заставою (іпотекою), позаяк з огляду на викладене вище сума задоволення вимог заставодержателя (іпотекодержателя) пов`язується саме з вартістю фактичної реалізації предмета застави, якщо інше не встановлено договором застави (іпотеки).

За викладених обставин, вирішальну роль у визначенні розміру вимог заставного кредитора до боржника (іпотекодавця) відіграють умови договору.

Згідно з пунктом 1.1. іпотечного договору іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання з о б о в ' я з а н н я, що випливає з кредитного договору, передає в іпотеку, а іпотекодержатель - приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором, предмет іпотеки, який належить іпотекодавцю на праві власності.

Відповідно до пункту 2 розділу "Терміни та їх тлумачення" термін з о б о в ' я з а н н я у іпотечному договорі слід тлумачити як з о б о в ' я з а н н я і п о т е к о да в ц я, щ о в и п л и в а є з к р е д и т н ог о д о г о в о р у, а також з цього договору, в т о м у ч и с л і:

- повернути іпотекодержателю кредит у розмірі 58 000,00 доларів США шляхом здійснення щомісячних платежів у строки та на умовах, зазначених у кредитному договорі;

- сплатити іпотекодержателю проценти за користування кредитом в розмірі 12 % річних, на умовах зазначених у кредитному договорі;

- сплатити іпотекодержателю комісійні винагороди в порядку, визначеному кредитним договором;

- відшкодувати іпотекодержателю витрати, понесені в зв`язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки та інші витрати, що передбачені законодавством;

- сплатити на користь іпотекодержателя штрафні санкції (неустойку, штраф, пеню) у випадку неналежного зобов`язань за кредитним та/або за цим договором;

- відшкодувати іпотекодержателю збитки в повному обсязі, під якими розуміються витрати, зроблені іпотекодержателем, втрата ним грошових коштів, а також неодержані ним доходи.

Також, згідно з пунктом 4.3. договору іпотеки іпотекодержатель вправі задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимоги у п о в н о м у о б с я з і, який визначається іпотекодержателем самостійно на момент реалізації права іпотеки, у т о м у ч и с л і, а л е н е в и к л ю ч н о:

а) основну суму кредиту;

б) проценти за користування кредитом;

в) комісійні винагороди, визначені кредитним договором;

г) нараховані та несплачені на момент реалізації права іпотеки штрафні санкції за порушення зобов`язань за кредитним договором (неустойка, штраф, пеня);

ґ) витрати, понесені іпотекодержателем у зв`язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки та його реалізацією, у тому числі, витрати на оплату послуг аудиторів, адвокатів та інші документально підтверджені витрати іпотекодержателя, якщо вони будуть мати місце;

д) спричинені іпотекодержателю збитки в повному обсязі.

Отже, умовами іпотечного договору від 27.08.2007 визначено, що предметом іпотеки забезпечуються усі вимоги банку до боржника, що виникають з кредитного договору від 22.08.2007 № 872. Як пункт 2 розділу "Терміни та їх тлумачення" у сукупності з пунктом 1.1., так і пункт 4.3. іпотечного договору не містять виключного переліку вимог кредитора до боржника, що забезпечуються предметом іпотеки, а вказують на забезпечення предметом іпотеки усіх вимог, що виникли з кредитного договору.

Крім того, підпунктом (г) пункту 4.3. договору визначено, що витрати, понесені іпотекодержателем у зв`язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки та його реалізацією, у тому числі, витрати на оплату послуг аудиторів, адвокатів та інші документально підтверджені витрати іпотекодержателя, якщо вони будуть мати місце, у зв`язку з чим вимоги кредитора до боржника на суму 3771,76 грн судового збору є забезпеченими предметом застави.

Також, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному, заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19.

Таким чином, враховуючи те, що підпунктом (д) пункту 4.3 договору іпотеки визначено, що спричинені іпотекодержателю збитки в повному обсязі задовольняються за рахунок предмету іпотеки, всупереч доводам кредитора, забезпечними предметом застави є також вимоги кредитора до боржника в частині 3% річних.

Господарський суд звертає увагу кредитора, що Кодексом України з процедур банкрутства визначено, що кредитор при поданні заяви з вимогами до боржника має право повністю або частково відмовитися від забезпечення. Разом з тим, представником кредитора неодноразово у поданих до суду документах та у судових засідання повідомлено, що кредитор не відмовляється від застави повністю або частково (у тому числі в частині 3% річних).

За викладених обставин, враховуючи зазначені вище положення договору та норми законодавства, посилання кредитора, що вимоги до боржника в частині судового збору, 3 % річних за несвоєчасну сплату тіла кредиту та відсотків є не забезпечені заставою майна боржника, відхиляються судом.

Відповідно до частини 3 статті 133 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна фізичної особи, задовольняються за рахунок такого майна. Кошти, отримані від продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення, після покриття витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажем цього майна, та сплати додаткової винагороди арбітражного керуючого відповідно до положень статті 30 цього Кодексу використовуються виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які таке майно забезпечує.

Зважаючи на викладене в сукупності, враховуючи норми статті 589 ЦК України, статті 19 Закону України "Про заставу", статті 7 Закону України "Про іпотеку", частини 3 статті 133 Кодексу України з процедур банкрутства, та положення пункту 2 розділу "Терміни та їх тлумачення" у сукупності з пунктом 1.1., пункту 4.3. договору іпотеки від 27.08.2007, господарський суд приходить до висновку, що вимоги АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирське обласне управління Акціонерного товариства "Ощадбанк" в частині тіла кредиту, відсотків, 3% річних та судового збору забезпечені заставою майна ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, заяву АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирське обласне управління Акціонерного товариства "Ощадбанк" задовольнити частково; визнати вимоги Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирське обласне управління АТ "Ощадбанк" до боржника ОСОБА_1 на суму 878 437,05 грн тіла кредиту - позачергово, як вимоги, що забезпечені заставою майна фізичної особи; 53586,44 грн відсотків - позачергово, як вимоги, що забезпечені заставою майна фізичної особи; 113457,30 грн - 3% річних - позачергово, як вимоги, що забезпечені заставою майна фізичної особи; 3771,76 грн судового збору - позачергово, як вимоги, що забезпечені заставою майна фізичної особи; решту вимог Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирське обласне управління АТ "Ощадбанк" до боржника відхилити.

Згідно з частиною 2 статті 133 Кодексу України з процедур банкрутства витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність, зокрема, витрати на оплату судового збору, відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Кредитором за подання до господарського суду заяви з вимогами до боржника сплачено судовий збір в розмірі 4540,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером від 01.02.2021 № (т. 2 а.с. 96).

У зв`язку з чим, на підставі статті 129 ГПК України на боржника покладається сплата 4540,00 грн судового збору, що сплачені кредитором при поданні до суду заяви з вимогами до боржника, та є витратами, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що заяви інших кредиторів з вимогами до ОСОБА_1 до господарського суду не надходили.

За викладених обставин, суд вважає за необхідне постановити ухвалу за наслідками попереднього засідання, зобов`язати керуючого реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Марченка Є.В. вчинити певні дії та надати до суду документи; призначити судове засідання для розгляду погодженого кредитором плану реструктуризації боргів або прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів чи закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 45, 47, 113, 120, 122, 133, пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирське обласне управління Акціонерного товариства "Ощадбанк" задовольнити частково.

2. Визнати вимоги Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, місто Київ, вул. Госпітальна, буд 12-Г; ідентифікаційний код 00032129) в особі філії - Житомирське обласне управління АТ "Ощадбанк" до боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на суму:

- 878 437,05 грн тіла кредиту - позачергово, як вимоги, що забезпечені заставою майна фізичної особи;

- 53586,44 грн відсотків - позачергово, як вимоги, що забезпечені заставою майна фізичної особи;

- 113457,30 грн - 3% річних - позачергово, як вимоги, що забезпечені заставою майна фізичної особи;

- 3771,76 грн судового збору - позачергово, як вимоги, що забезпечені заставою майна фізичної особи;

- 4540,00 грн судового збору - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів.

3. Решту вимог Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирське обласне управління АТ "Ощадбанк" до боржника відхилити.

4. Керуючому реструктуризацією Марченку Євгену Володимировичу:

4.1. за результатами попереднього засідання внести визнані судом вимоги до реєстру вимог кредиторів;

4.2. повідомити кредиторів про місце і час проведення зборів кредиторів та організувати їх проведення відповідно до вимог статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства (збори кредиторів мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення даної ухвали);

4.3. в термін до 11.05.2021 надати суду:

- план реструктуризації боргів боржника;

- реєстр вимог кредиторів боржника;

- звіт про результати перевірки декларації боржника;

- рішення зборів кредиторів, оформлене протоколом та прийняте відповідно до вимог частин 2, 8 статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства.

5. Призначити судове засідання для розгляду погодженого кредитором плану реструктуризації боргів або прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів чи закриття провадження у справі на "27" травня 2021 р. о 10:00 год, в приміщенні Господарського суду Житомирської області, зал судових засідань № 407.

Повноваження учасників провадження підтверджувати у відповідності з вимогами статті 60 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку із функціонуванням автоматизованої системи документообігу у господарському суді будь-які заяви та клопотання у письмовому вигляді повинні бути зареєстровані в канцелярії суду до початку судового засідання.

Учасникам судового процесу звернути увагу на необхідність належного оформлення документів (заяв, клопотань), що подаються до суду, з врахуванням того, що зміст об`єднуваних вимог у відповідній заяві чи клопотанні повинен мати однорідний характер, у випадку заявлення вимог, що мають різні підстави виникнення, то вказані вимоги слід розділяти та пред`являти до суду окремими оформленими документами.

Повідомити учасників провадження у справі про банкрутство про дату, час та місце розгляду заяви, шляхом надіслання на їхню адресу копії даної ухвали, для забезпечення участі у судовому засіданні.

Ухвала господарського суду набирає законної сили 12.04.2021.

Ухвала господарського суду може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Житомирської області в порядку та строки, встановлені Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Повний текст ухвали складений та підписаний 14.04.2021.

Суддя Костриця О.О.