УХВАЛА

12 квітня 2021 року

м. Київ

Справа № 914/795/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Малого підприємства "Сніжинка"

на рішення Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 і постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 у справі

за позовом Малого підприємства "Сніжинка"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Шрифт", 2. Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, 3. Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки",

за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1. Приватного підприємства "Львівський тесля", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідницьке виробниче підприємство "Джерело",

про визнання протиправним та скасування рішень про реєстрацію права власності, та запису про державну реєстрацію прав власності,

ВСТАНОВИВ:

24.03.2021 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Малого підприємства "Сніжинка" на рішення Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 і постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 у справі № 914/795/18, подана 12.03.2021.

25.03.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідницьке виробниче підприємство "Джерело" надійшло заперечення проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Малого підприємства "Сніжинка" на рішення Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 і постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 у справі № 914/795/18, з посиланням на п.5 ч.1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України.

За наслідками перевірки матеріалів поданої касаційної скарги та перевіривши доводи, що викладені Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідницьке виробниче підприємство "Джерело" у запереченнях проти відкриття касаційного провадження, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти, розміри ставок судового збору, порядок сплати та звільнення від сплати судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час подання позовної заяви у цій справі) ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а з позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду розмір ставки судового збору складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 становив 1 762,00 грн.

Як убачається з матеріалів справи, позов у цій справі поданий у 2018 році, предметом позову є:

- визнання протиправною першу державну реєстрацію права власності за Приватним підприємством «Нива-Львів» на ангар-склад, що позначено на плані літ.Б-1, загальною площею 475,9 м.кв., за адресою: с.Холодновідка, Пустомитівського району Львівської області, вул.Кільцева, 5 «г» з присвоєнням реєстраційного номера - 27628337 та скасування рішення про реєстрацію права власності від 24.06.2009р. здійсненого реєстратором Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Куйбіда З.Я. та запис про державну реєстрацію прав від 24.06.2009р. про реєстрацію права власності за ПП «Нива-Львів» (Код СДРПОУ 30993682) права власності на ангар-склад, що позначено на плані літ.Б-1, загальною площею 475,9 м.кв., за адресою: с.Холоновідка, Пустомитівського району Львівської області, вул.Кільцева, 5 «г»;

- визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності від 03.07.2009р. здійсненого реєстратором Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Куйбіда З.Я. та запис про державну реєстрацію прав від 03.07.2009р. про реєстрацію права власності за Приватним підприємством «Львівський тесля» (Код ) права власності на ангар-склад, що позначено на плані літ.Б-1, загальною площею 475,9 м.кв., за адресою: с.Холодновідка, Пустомитівського району Львівської області, вул.Кільцева, 5 «г»;

- визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності від 23.12.2009р., здійсненого реєстратором Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентарізації та експертної оцінки» Садівською Н.С. та запису про державну реєстрацію прав від 23.12.2009р. про реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково- дослідницьке виробниче підприємство «Джерело» (Код ) права власності на ангар- склад, що позначено на плані літ.Б-1, загальною площею 475,9 м.кв., за адресою: с.Холодновідка, Пустомитівського району Львівської області, вул.Кільцева, 5 «г».

Отже, ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви складала 5 286 ,00 грн ( 1 762,00 грн х 3).

З урахуванням викладеного при поданні касаційної скарги мав бути сплачений судовий збір у сумі 10 572,00 грн (5 286,00 грн х 200%).

Проте, в порушення зазначених вимог, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, що підтверджується Актом Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.03.2021 № 29.1-11/120, в якому зазначено, що при розкриванні поштового відправлення (штриховий код 715), не виявилося вказаної у додатку касаційної скарги квитанції про оплату судового збору.

У зв`язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення касаційної скарги скаржнику слід сплатити судовий збір у сумі 10 572,00 грн, який має бути перерахований за такими реквізитами отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; "Судовий збір (Верховний Суд, 055)" та надати належні докази сплати судового збору касаційному суду.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Приписами частини 3 статті 311 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Таким чином, із огляду на зміст наведених вимог процесуального закону при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу, касаційна скарга має містити:

пункт 1) - формулювання висновку щодо застосування норми права із зазначенням цієї норми права з викладенням правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також покликання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких правовідносинах;

пункт 2) - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та мотивів такого обґрунтування відступлення;

пункт 3) - зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній.

У разі оскарження судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у частинах 1, 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

У касаційній скарзі скаржник зазначає підставами касаційного оскарження судових рішень пункт 1 частини 2 статті 287 та пункт 8 частини 1 статті 310 Господарського процесуального кодексу України, проте зі змісту касаційної скарги не зрозуміло щодо яких саме постанов Верховного Суду зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких правовідносинах.

Таким чином, скаржнику слід виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України та зазначити постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких правовідносинах.

Ураховуючи викладене касаційна скарга, подана без додержання відповідних вимог чинного процесуального законодавства, підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Малого підприємства "Сніжинка" залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 27.04.2021, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів з дня вручення її скаржникові.

2. У разі невиконання вимог Суду, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю .Я. Чумак