07 квітня 2021 рокуСправа № 909/1087/20
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Чопка Ю.О.
розглянув клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Легенда Ф" за вих. № б/н від 05.02.2021 (вх. № 2007 від 10.03.2021) про розподіл судових витрат на правничу допомогу у справі
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Соловейчик Галини Ярославівни, АДРЕСА_1
про стягнення заборгованості в сумі 14 136,47 грн
За участі представників:
заявника (позивача): не з`явився
відповідача: не з`явився
Суть справи:
В провадженні Господарського суду Тернопільської області перебувала справа № 909/1087/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Легенда Ф", до відповідача Фізичної особи-підприємця Соловейчик Галини Ярославівни, про стягнення заборгованості в сумі 14 136,47 грн.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 01.03.2021, позов задоволено; стягнуто з Фізичної особи - підприємця Соловейчик Галини Ярославівни, АДРЕСА_1 (код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Легенда Ф", м. Івано-Франківськ, площа Ринок, буд 18А (код 32606203) - 10 432 (десять тисяч чотириста тридцять дві) грн 49 коп. заборгованості, 3 703 (три тисячі сімсот три) грн 98 коп. пені і 2 102 (дві тисячі сто дві) грн рівно судового збору.

10.03.2021 на адресу Господарського суду Тернопільської області надійшло клопотання від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Легенда Ф" за вих. № б/н від 05.02.2021 (вх. № 2007 від 10.03.2021) про розподіл судових витрат на правничу допомогу. Зокрема, представник ТОВ "Легенда Ф" просить стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. згідно з Договором № б/н від 02.03.2020 про надання правової допомоги.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 11.03.2021 прийнято Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Легенда Ф" за вих. № б/н від 05.02.2021 (вх. № 2007 від 10.03.2021) про розподіл судових витрат на правничу допомогу у справі № 909/1087/20 до розгляду. Призначено судове засідання у справі № 909/1087/20 по розгляду клопотання на 22 березня 2021 року.

Ухвалою від 22.03.2021 продовжено строк розгляду клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Легенда Ф" за вих. № б/н від 05.02.2021 (вх. №2007 від 10.03.2021) про розподіл судових витрат на правничу допомогу у справі № 909/1087/20 на тридцять днів. Відкладено судове засідання по розгляду клопотання на 07 квітня 2021 з підстав викладених в ухвалі.

Представник заявника в судове засіданні не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, шляхом направлення на його адресу копії відповідних ухвал суду.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, заперечень на подану заяву не подав, хоча про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, шляхом направлення на його адресу копії відповідних ухвал суду.

За змістом статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відтак, остання розглядається судом у засіданні без участі представників сторін, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, господарським судом встановлено наступне.

Згідно із ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

За приписами статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Легенда Ф" (Замовник) та Адвокатським бюро "Миколи Говзана" (Виконавець) укладений Договір про надання правової допомоги, за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання надавати юридичні послуги в обсязі та на умовах, передбачених Договором (п.1.1. Договору про надання правової допомоги).

02.03.2020 сторонами підписаний Акт приймання виконаних робіт на суму 3 000 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Легенда-Ф" платіжним дорученням №7248 від 04.03.2020 сплачено на користь Адвокатського бюро "Миколи Говзана" 3000 грн за надані послуги.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно з пунктом 4 частини першої "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої Закону).

Відповідно до ст.19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ст.30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Тобто розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що за обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст.30 Закону. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приймаючи до уваги те, що рішенням господарського суду Тернопільської області від 17.08.2020 року позовні вимоги задоволено, представник позивача надав суду докази надання професійної правничої допомоги, їх оплати, а тому суд визнає заяву представника позивача обґрунтованою та приймає додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у сумі 15 000 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1.Клопотання за вих. № б/н від 05.02.2021 (вх. № 2007 від 10.03.2021) про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Соловейчик Галини Ярославівни ( АДРЕСА_1 , і.код НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Легенда-Ф", Товариства з обмеженою відповідальністю "Легенда Ф" (Площа Ринок, 18а, м. Івано-Франківськ, код 32606203) - 3 000 (три тисячі) грн рівно витрат на надання професійної правничої допомоги

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Сторони мають право оскаржити це рішення до Західного апеляційного господарського суду через господарський суд Тернопільської області протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Ю.О. Чопко