УХВАЛА

м. Київ

29.03.2021Справа № 910/18549/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Авто гром»

до комунального підприємства «Київтранспарксервіс»

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, товариство з обмеженою відповідальністю «Самей»

про визнання права,

Представники:

від позивача не прибули

від відповідача Гордійчук М.А.

від третьої особи Дяченко С.М., Шевченко Т.М., Тимків Д.В.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Авто гром» до комунального підприємства «Київтранспарксервіс» про відновлення становища, яке існувало до порушення права шляхом зобов`язання виконувати умови договору № ДНП-2017-12/64 від 08.12.2017.

Суд своєю ухвалою від 01.12.2020 залишив без руху позовну заяву та встановив товариству з обмеженою відповідальністю «Авто гром» спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подачі письмової заяви з викладенням конкретних дій, які повинен вчинити відповідач; подачі доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто гром» подало заяву про усунення недоліків, в якій виклало позовні вимоги в такій редакції: «визнати право на організацію та експлуатацію 40 місць для платного паркування транспортних засобів, а також 5 спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Ахматової, 15, в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва на підставі договору № ДНП-2017-12/64 від 08.12.2017 про надання майданчика для експлуатації, утримання та облаштування за адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Ахматової, 15, в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва, укладеного між комунальним підприємством «Київтранспарксервіс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Авто гром».

Суд своєю ухвалою від 17.12.2021 відкрив провадження у справі № 910/18549/20, постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив судове засідання на 21.01.2021.

У судове засідання 21.01.2021 представник не прибув, подавши клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд відклав розгляд справи до 15.02.2021.

Суд своєю ухвалою від 15.02.2021 залучив до участі у справі третьою особою на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, товариство з обмеженою відповідальністю «СЕМЕЙ» та відклав розгляд справи до 01.03.2021.

Суд своєю ухвалою від 01.03.2021 відклав розгляд справи до 22.03.2021.

У судовому засіданні 22.03.2021 суд оголосив перерву до 29.03.2021. Оголошуючи перерву до 29.03.2021 судом було з`ясовано думку представників сторін щодо дати судового засідання, які заявили про можливість прийняти участь у цьому засіданні і відсутність перешкод для такої участі.

У судове засідання 29.03.2021 представник позивача не прибув, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що представник позивача буде здійснювати представництво в іншому судовому процесі.

Відповідно до частин 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

За приписами п. 2 ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених ст. 46 ГПК України.

Суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою (ч. 1 ст. 120 ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 202 ГПК України в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не недійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

При цьому у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до вимог статей 120, 121 ГПК України може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Отже, у випадку якщо позивач має намір взяти участь у судовому засіданні, однак не має можливості взяти участь у першому засіданні, він має повідомити суд про причини неявки і у випадку визнання таких причин поважними, суд може відкласти розгляд справи.

Позивач подав клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки його представник Сабадин А.В. буде представляти інтереси в іншому судовому процесі. Водночас, позивач не подав даних, які би свідчили про те, що станом на 22.03.2021, тобто на час з`ясування думки представників сторін щодо дати судового засідання, представник позивача не був обізнаний про необхідність участі у іншому судовому засіданні. З огляду на це суд вважає не поважними причини неявки представника позивача Сабадин А.В. у судове засідання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 листопада 2017 року у справі «Sukhanov and Others v. Russia» (заяви №№ 56251/12, 23302/13, 53116/15) дійшов висновку, що присутність у судовому засіданні є правом, але не обов`язком позивача. Водночас у цьому випадку саме позивачем не дотримано порядку, передбаченого нормами статей 202, 226 ГПК України, лише за умов дотримання якого можливе виникнення у позивача права на розгляд справи за його відсутності. Доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення ЄСПЛ у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

За таких обставин, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду.

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 226, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без розгляду позов товариства з обмеженою відповідальністю «Авто гром» до комунального підприємства «Київтранспарксервіс».

Судові витрати покласти на товариство з обмеженою відповідальністю «Авто гром».

Ухвала набрала законної сили 29.03.2021.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 10 днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 08.04.2021.

Суддя С. А. Ковтун