ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.04.2021 р. cправа № 914/3083/20

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., при секретарі Андрусику В. Д., розглянувши матеріали справи

за позовом:Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м.Львів;
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний інститут «Будматпроект», м.Львів;
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:Державне підприємство «Львівський науково-дослідний проектний інститут «ЛьвівбудМНДІпроект», м. Львів;
про:розірвання договору оренди та стягнення заборгованості.

Представники сторін:

від позивача: Савко Н. В. - представник;

від відповідача: Олійник А. Р. - адвокат;

від третьої особи: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м.Львів звернулося до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний інститут «Будматпроект», м.Львів про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості.

Хід розгляду справи відображено в попередніх ухвалах суду.

Через канцелярію суду представник відповідача 18.03.2021 подав клопотання б/н б/д (вх. № 1151/21 від 18.03.2021) про призначення судової будівельно-технічної експертизи у справі.

Ухвалою суду від 18.03.2021 було оголошено перерву в підготовчому засіданні до 01.04.2021.

Через канцелярію суду представник позивача 30.03.2021 подав заперечення № 14-11-01671 від 26.03.2021 (вх. № 7563/21 від 30.03.2021) на клопотання ТОВ «Науково-дослідний інститут «Будматпроект» про призначення судової експертизи у справі.

Представник позивача в підготовче засідання 01.04.2021 з`явився, підтримав позицію, викладену в письмових запереченнях щодо клопотання відповідача про призначення судової експертизи у справі.

Представник відповідача в підготовче засідання 01.04.2021 з`явився, підтримав подане клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи у справі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача явки повноважного представника в підготовче засідання 01.04.2021 не забезпечила.

Відповідач у клопотанні про призначення судової будівельно-технічної експертизи просив на вирішення експертизи поставити наступні питання:

1) який технічний стан нежитлової триповерхової будівлі «А-3» (будівля адміністративного лабораторного корпусу), загальною площею 3052,0 кв.м. (реєстраційний № 05516406.1.АААДД), за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 10, що перебуває на балансі Львівського науково-дослідного проектного інституту «ЛьвівбудмНДІпрект» та чи придатна ця будівля до експлуатації за цільовим призначенням на час проведення дослідження?

2) якщо нежитлова триповерхова будівля «А-3» (будівля адміністративного лабораторного корпусу), загальною площею 3052,0 кв.м. (реєстраційний №05516406.1.АААДД), за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 10, що перебуває на балансі Львівського науково-дослідного проектного інституту «ЛьвівбудмНДІпрект», не придатна до експлуатації за цільовим призначенням, то яка вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для приведення даної будівлі до придатного для експлуатації стану за цільовим призначенням?

Обґрунтовуючи необхідність задоволення вказаного клопотання та призначення судової експертизи заявник зазначив, що будівля, що орендується відповідачем відповідно до договору оренди нерухомого державного майна №116 від 20.09.2017, не придатна до використання через її незадовільний стан, що підтверджується відповіддю балансоутримувача будівлі за вих.№0114/1-21 від 14.01.2021 на адвокатський запит №13/20 від 28.12.2020.

Водночас, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, а нарахування орендної плати - неправомірним, виходячи з приписів ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України, відповідно до якої наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

При цьому незалежними від волі орендаря обставинами, на думку відповідача, є, зокрема, аварійний чи незадовільний технічний стан майна.

Заперечуючи проти клопотання відповідача про призначення судової експертизи позивач зазначив, що спірний об`єкт оренди надано у користування за зверненням відповідача, з чого можна зробити висновок, що останній володів інформацією про склад майна та його фізичний стан.

Перед укладенням договору оренди від 20.09.2017 №116 було здійснено оцінку об`єкта оренди, за результатом якої складено звіт про оцінку нежитлової триповерхової будівлі «А-3» загальною площею 3052,0 кв. м., за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 10, де зазначено про всі недоліки орендованого майна.

Як зазначив позивач, відповідно до звіту про оцінку майна, будівля адміністративно-лабораторного корпусу ДП «Львівський науково-дослідний і проектний інститут «ЛьвівбудмНДІпроект» по вул. Тернопільській, 10 у м.Львові знаходилась у незадовільному технічному стані та була непридатною для експлуатації за цільовим призначенням.

Незважаючи не викладене, 20.09.2017 між позивачем та відповідачем підписано договір оренди №116 та акт прийому-передачі, в якому зазначено, що претензій щодо стану та вартості орендованого майна зі сторони орендаря немає.

Розглянувши клопотання відповідача про призначення судової будівельно-технічної експертизи у справі, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Таким чином, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Предметом позову у справі, що розглядається, є розірвання договору оренди від 20.09.2017 №116, укладеного між позивачем та відповідачем, та стягнення з відповідача заборгованості зі сплати орендної плати, що виникла за період з січня 2020 по вересень 2020 в сумі 1 227 281,43 грн., пені в розмірі 42 540,24 грн. та штрафу в розмірі 122 728,14 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідач вважає нарахування позивачем орендної плати за період з січня 2020 по вересень 2020 неправомірним, виходячи з приписів ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України, відповідно до якої наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Такими обставинами, на думку відповідача, є аварійний та незадовільний технічний стан об`єкта оренди. На підтвердження вказаної обставини відповідач покликається на відповідь балансоутримувача вказаної будівлі (ДП «Львівський науково-дослідний проектний інститут «ЛьвівбудМНДІпроект») за вих.№0114/1-21 від 14.01.2021 на адвокатський запит представника відповідача №13/20 від 28.12.2020.

В той же час, позивач у справі не заперечує того факту, що як на момент укладення договору оренди, так і в період нарахування орендної плати, стягнення якої є предметом спору, технічний стан орендованого майна був незадовільним. Вказана інформація міститься в звіті про оцінку будівлі адміністративно-лабораторного корпусу ДП «Львівський науково-дослідний і проектний інститут «ЛьвівбудмНДІпроект» по вул. Тернопільській, 10 у м.Львові, що долучений позивачем до матеріалів справи, де зазначено, що будівля «А-3» загальною площею 3052,0 кв. м. знаходилась у незадовільному технічному стані та була непридатною для експлуатації за цільовим призначенням, про що відповідачу було відомо на момент укладення договору оренди.

Відтак, ставлячи запитання на вирішення судової експертизи щодо технічного стану будівлі, що є об`єктом оренди, та придатності цієї будівлі до експлуатації за цільовим призначенням саме на час проведення дослідження, відповідач жодним чином не обґрунтував, яким чином вирішення експертом цього питання корелюється із предметом спору в даній справі в частині періоду, за який позивач просить стягнути заборгованість з орендної плати, та із запереченнями відповідача проти позову в цій частині.

На думку суду, обставини технічного стану будівлі, що є об`єктом оренди, та придатності цієї будівлі до експлуатації за цільовим призначенням саме на час проведення дослідження не охоплюються предметом доказування у даній справі, відтак постановка цього питання на вирішення судової експертизи не узгоджується із приписами п.1 ч.1 ст.99 ГПК України.

Щодо другого питання, яке відповідач просить поставити на вирішення судової експертизи, а саме щодо визначення вартості ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для приведення вищезгаданої будівлі до придатного для експлуатації стану за цільовим призначенням, суд вважає, що вказана обставина також не входить до предмета доказування у даній справі.

Враховуючи вищенаведене, суд вирішив відмовити в задоволенні клопотання відповідача від б/н б/д (вх. № 1151/21 від 18.03.2021) про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV, практика Європейського суду з прав людини застосовується українськими судами як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття «розумний строк» вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства»).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Враховуючи клопотання позивача, неявку представника третьої особи, необхідність ознайомитися з клопотанням відповідача про призначення експертизи, з метою забезпечення процесуальних прав учасників справи, принципів рівності та змагальності сторін, суд вирішив оголосити перерву в підготовчому засіданні.

Керуючись ст. 183, 216, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ

1. Відмовити у задоволенні клопотання відповідача б/н б/д (вх. № 1151/21 від 18.03.2021) про призначення судової будівельно-технічної експертизи у справі.

2. Підготовче засідання відкласти на 19.04.21 об 11:00 год.

3. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Львівської області за адресою: 79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128, зал судових засідань № 7.

4. Явка повноважних представників сторін в судове засідання обов`язкова.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

6. Веб-адреса суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

7. Звернути увагу сторін на те, що відповідно до ст.135 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема, за ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

8. Суд звертається до учасників судового процесу із проханням зареєструватися в системі обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу (створити поштову скриньку електронного суду), розміщеній на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: mail.gov.ua та програмі «Електронний суд», які передбачають можливість обміну процесуальними документами між судом і учасниками процесу та подати до суду заявку про отримання процесуальних документів в електронному вигляді по конкретній справі, яку необхідно роздрукувати на офіційному веб-порталі судової влади України.

Суддя А.Б. Мазовіта