УХВАЛА

м. Київ

06.04.2021Справа № 910/5216/21

Суддя Господарського суду міста Києва Удалова О.Г., розглянувши

заяву Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив

«Перемоги, 115-а»

про забезпечення доказів

у справі № 910/5216/21

за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Перемоги, 115-а»

до 1) Державного підприємства «Житлоінбуд»

2) Київської міської ради

про визнання права та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Перемоги, 115-а» (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Житлоінбуд» та Київської міської ради про:

- визнання за Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Перемоги, 115-а» права замовника будівництва будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями по проспекту Перемоги, 115-А у м. Києві на земельній ділянці площею 1,0106 га з кадастровим номером :75:178:0004;

- зобов`язання Київської міської адміністрації замінити в договорі оренди земельної ділянки від 30.06.2004 орендаря з Державного підприємства «Житлоінбуд» на Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Перемоги, 115-а».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 позовну заяву Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Перемоги, 115-а» залишено без руху, встановлено позивачу п`ятиденний строк на усунення недоліків позовної заяви з дня вручення ухвали.

Також у прохальній частині позову позивач просив в порядку забезпечення доказів витребувати у:

- Київської міської державної адміністрації оригінали договору оренди земельної ділянки від 30.06.2004 та договору про поновлення договору оренди земельної ділянки від 23.09.2016;

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Форум-Інвест» оригінал договору- доручення про залучення інвестицій в будівництво житла, нежитлових приміщень і паркінгу № 33-05/03 від 30.05.2003;

- Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві оригіналу наказу ДАБІ м. Києва від 29.11.2011 № 9 «д» про скасування дозволу на будівництво № 1704-Св/С від 23.11.2005.

Суд зазначає, що за приписами статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За змістом ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, та встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Частинами 2 та 3 вказаної статті передбачено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Тобто, заходи забезпечення доказів вживаються судом з метою збереження доказу, на який посилається учасник справи, та запобіганню неможливим або утрудненим подання учасником справи такого доказу до суду у майбутньому для доведення обґрунтованості своєї правової позиції, отже такі заходи спрямовані на недопущення знищення чи втрати доказів.

Окрім цього, забезпечення доказів надає додаткову гарантію не лише збереження доказів, а й їх дослідження судом, позаяк застосовується з метою запобігання настанню негативних наслідків, отже, вжиття судом невідкладних заходів до закріплення у визначеному процесуальному порядку фактичних даних з метою використання їх як доказів при розгляді господарських справ.

За змістом ч. 1 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України у заяві про забезпечення доказів зазначаються, зокрема, докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази, а також перелік документів, що додаються до заяви.

Таким чином, згідно з приписами ст. 110 Господарського процесуального кодексу України забезпечення доказів надає додаткову гарантію збереження доказів, а положення ст. 111 вказаного Кодексу покладають саме на заінтересовану особу обов`язок обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.

З аналізу вказаної норми вбачається, що обґрунтованим є вжиття заходів забезпечення доказів лише у разі, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Як встановлено судом, позивачем не зазначені обставини, для доказування яких необхідні докази, які просить забезпечити позивач, та не обґрунтована необхідність забезпечення доказів.

Також, розглянувши заявлені вимоги щодо забезпечення доказів, суд встановив, що за свою правовою природою вони є заявою про витребування доказів.

Так, відповідно до ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом, в якому повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

У свою чергу суд наголошує, що забезпечення доказів способом їх витребування хоча і спрямоване на забезпечення права сторони належним чином довести свої вимоги та заперечення, проте носить відмінний процесуальний характер від витребування доказів в порядку ст.ст. 80, 81 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вживається у випадку наявності у такої сторони підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Натомість, заява позивача не містить обґрунтувань необхідності забезпечення доказів, а саме, не наведено обставин, на підставі яких заявник вважає, що засіб доказування може бути втрачений або його подання стане згодом неможливим або утрудненим, не зазначено та не надано доказів на підтвердження можливості втрати цих доказів чи неможливості їх подання згодом.

Також суд встановив, що серед додатків до позовної заяви позивачем зазначено платіжне доручення про сплату судового збору за забезпечення доказів, однак матеріали позовної заяви не містять такого доказу.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про невідповідність заявленої Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Перемоги, 115-а» вимоги про забезпечення доказів господарським процесуальним нормам та необхідність залишення її без розгляду.

Керуючись ст.ст. 110-112, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Перемоги, 115-а» про забезпечення доказів залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню у порядку, встановленому ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Г. Удалова