ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 рокуСправа № 912/358/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу №912/358/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДІВЕС", 50106, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Фабрична, 3/7

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "АНРО", 27406, Кіровоградська область, м. Знам`янка. вул. Калинова, 111, кв. 18

про стягнення 36 209,36 грн

без виклику сторін (судове засідання не проводилось).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДІВЕС" (надалі - ТОВ "Торговий дім "ДІВЕС", позивач) звернувся до господарського суду з позовною заявою з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "АНРО" (надалі - ТОВ "Виробнича компанія "АНРО", відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 36 209,36 грн, з яких: 28 215,00 грн основного боргу, 1 003,98 грн 3% річних, 1410,77 грн інфляційних та 5 579,61 грн пені, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних зазначено про невиконання відповідачем зобов`язань за договором поставки № 024 від 13.07.2018 в частині повної оплати поставленого товару.

Ухвалою від 09.02.2021 за поданим позовом відкрито провадження у справі №912/358/21 в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи), сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

10.03.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги заперечено повністю з тих підстав, що товар, який зазначено у видатковій накладній прийнято ТОВ "Виробнича компанія "АНРО" частково, а саме від прийняття товару: "Круг Ф 6,5 мм А240С МІРА 6 м" на суму 28 215,00 грн відповідач відмовився, зважаючи на неналежну якість такого товару (а.с. 28-29).

Згідно ухвали суду від 12.03.2021, постановленій у даній справі, відзив ТОВ "Виробнича компанія "АНРО" залишено без розгляду, у зв`язку з пропуском строку його подання. Одночасно, від позивача витребувано письмові пояснення щодо фактичного отримання відповідачем всього товару за видатковою накладною № 2175 від 18.11.2019 з огляду на відсутність у видатковій та товарно-транспортній накладній підпису і печатки ТОВ "Виробнича компанія "АНРО" про отримання товару.

26.03.2021 від ТОВ "Торговий дім "ДІВЕС" надійшли письмові пояснення від 24.03.2021, в яких зазначено, що супровідні документи на товар були передані водієві відповідача після завантаження товару на складі позивача. Повідомлено, що позивач неодноразово звертався до відповідача про повернення оригіналів документів, однак такі документи повернуто не було. Звернуто увагу, що жодних претензій щодо недопоставки товару за видатковою накладною № 2175 від 18.11.2019 не надходило, така видаткова накладна є частково оплаченою, позивачем оформлено податкову накладну, між сторонами підписано акт звірки взаєморозрахунків про визнання заборгованості.

За правилами ч.ч. 1, 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Частиною 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

На підставі викладеного та оскільки відзив відповідача залишено без розгляду, у зв`язку з пропуском строку його подання, про поважність причин пропуску вказаного строку суд не повідомлено, суд розгляд справу за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши докази у справі та письмові пояснення, судом встановлено наступні обставини.

13.07.2018 між ТОВ "Торговий дім "ДІВЕС" (Постачальник) та ТОВ "Виробнича компанія "АНРО" (Покупець) укладено договір поставки № 024 (далі - Договір, а.с. 8-9), відповідно до п. 1.1. якого Постачальник прийняв на себе зобов`язання передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити його вартість.

Асортимент, одиниця виміру та кількість товару, що поставляється за даним Договором, строки та умови його поставки, ціна, порядок і строки оплати, визначаються Сторонами в рахунках-фактурах, видаткових накладних та/або специфікаціях, які є його невід`ємними частинами (п. 1.2 Договору).

18.11.2019 між ТОВ "Торговий дім "ДІВЕС" та ТОВ "Виробнича компанія "АНРО" підписано специфікацію №Д (далі - Специфікація), відповідно до якої Постачальник передає, а Покупець приймає визначений у даній Специфікації товар на загальну суму 127 056,00 грн (а.с. 10).

Згідно пункту 3 Специфікації, поставка Товару здійснюється автомобільним транспортом відповідно до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів "Інкотермс", у редакції Міжнародної Торгівельної палати 2010 на умовах EXW - склад постачальника.

Пункт 4.1. Договору передбачає, що в разі, якщо умови Інкотермс вступають в протиріччя з умовами Договору, умови Договору мають пріоритетну силу.

В пункті 2.4. Договору передбачено, що після виїзду транспортного засобу, наданого покупцем, зі складу Постачальника, останній не несе відповідальність за збереження товару, який перебуває в дорозі, і не приймає претензії щодо кількості та якості відпущеного товару.

Відповідно до п. 4.4 Договору та п. 4 Специфікації, моментом поставки партії товару вважається дата видаткової накладної Постачальника, яка повинна відповідати фактичній даті передачі товару. Під час передачі Покупцю товару, Постачальник надає на відвантажений товар наступні документи: рахунок - фактуру, видаткову накладну, копію сертифікату заводу виробника (за вимогою).

Згідно пункту 4.7. Договору, право власності на товар, а разом з ним і ризик випадкової загибелі/втрати товару переходить від постачальника до Покупця в момент передачі товару, про що свідчить документ про передачу товару - видаткова накладна, підписана уповноваженим представником Покупця.

За пунктом 3.2. Договору, розрахунки за відповідну партію товару здійснюється Покупцем в національній валюті України (гривня) у безготівковій формі на розрахунковий рахунок Постачальника згідно отриманим рахункам-фактурам протягом одного банківського дня на умовах 100 % попередньої оплати (п. 3.2 Договору).

В пункті 2 Специфікації зазначено, що Покупець здійснює оплату за замовлений товар у безготівковій формі в сумі 127 056,00 грн 25.11.2019.

В п. 8.1 Договору визначено, що договір вважається укладеним і набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2018, а в частині невиконаних зобов`язань - до їх виконання сторонами. Якщо за один місяць до закінчення терміну дії цього Договору жодна зі сторін не повідомила іншу сторону про свій намір припинити дію цього Договору, він автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік на тих же умовах.

18.11.2019 ТОВ "Торговий дім "ДІВЕС" оформлено наступні документи на товар згідно Специфікації:

видаткову накладну № 2175 від 18.11.2019 (а.с. 11);

товарно-транспортну накладну № Р2175 від 18.11.2019 (а.с. 13);

рахунок на оплату № 1279 від 18.11.2019 (а.с. 12);

податкову накладну № 97 від 18.11.2019 (а.с. 14).

Згідно платіжних доручень № 218 від 27.11.2019, № 229 від 29.11.2019 ТОВ "Виробнича компанія "АНРО" оплачено на рахунок ТОВ "Торговий дім "ДІВЕС" 98 841,00 грн, із зазначенням призначення платежу: "Оплата згідно ВН № 2175 від 18.11.2019 у сумі 41183,75 грн, ПДВ - 20 % 8236,75 грн (а.с. 16, 17).

16.09.2020 між ТОВ "Торговий дім "ДІВЕС" та ТОВ "Виробнича компанія "АНРО" підписано акт звірки взаєморозрахунків, відповідно до якого вказано заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 28 398,10 грн (а.с. 18).

Як зазначає ТОВ "Торговий дім "ДІВЕС", відповідач не здійснив повний розрахунок за отриманий товар згідно видаткової накладної № 2175 від 18.11.2019, з підстав чого подано позов у даній справі.

Норми законодавства, застосовані судом при вирішені спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 Господарського кодексу України матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного виробництва, так і придбаних у інших суб`єктів господарювання, здійснюються суб`єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим Кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу.

Як передбачено в ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладання договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч. 1 ст. 656 Цивільного кодексу України).

Згідно з положеннями ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За змістом ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Момент виконання обов`язку продавця передати товар визначено ст. 664 Цивільного кодексу України, згідно з якою обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Згідно норм частини 4 ст. 265 Господарського кодексу України сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

Умови поставки EXW - склад постачальника згідно "Інкотермс-2010" означає, що продавець здійснює поставку, коли він надає товар в розпорядження покупця в своїх приміщеннях або в іншому погодженому місці (тобто, на підприємстві, складі і т.п.).

Згідно умов EXW "Інкотермс-2010" "Обов`язки продавця", у продавця немає обов`язку перед покупцем щодо укладення договору перевезення (пункт А3).

Продавець зобов`язаний поставити товар шляхом надання його в розпорядження покупця в узгодженому пункті (якщо такий є) в пойменованому місці постачання, не завантаженим в транспортний засіб. Якщо не погоджено конкретний пункт в пойменованому місці поставки і наявні декілька, продавець може вибрати найбільш придатний для нього пункт. Продавець зобов`язаний поставити товар в узгоджену дату або в узгоджений період. (пункт А4).

Продавець зобов`язаний надати покупцеві будь-повідомлення, необхідне покупцеві для прийняття товару (пункт А7).

Згідно умов EXW "Інкотермс-2010" "Обов`язки покупця", у покупця немає обов`язку перед покупцем щодо укладення договору перевезення (пункт Б 3).

Покупець зобов`язаний прийняти поставку товару, як тільки він поставлений відповідно до пунктів А4 і А7 (пункт Б 4).

Згідно із положеннями Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, чинній на час оформлення видаткової накладної № 2175 від 18.11.2019):

- господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію (ст. 1);

- підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9);

- первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. (частина друга статті 9).

Згідно Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 N 363, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами (пункт 1).

Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом. (пункт 11.3.).

Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники (пункт 11.4.).

У разі використання товарно-транспортної накладної у паперовій формі перший примірник товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - водій (експедитор) передає вантажоодержувачу, третій примірник, засвідчений підписом вантажоодержувача, передається Перевізнику (пункт 11.5.).

За правилами Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ст. 13).

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 ст. 74).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. 86).

Мотивована оцінка доводів сторін та поданих доказів.

Двосторонній характер договору поставки (договору купівлі-продажу) зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін договору прав та обов`язків. Так, з укладенням такого договору постачальник (продавець) бере на себе обов`язок передати покупцеві товар і набуває прав вимагати його оплату, а покупець зобов`язаний прийняти й оплатити товар та набуває право вимагати передачу товару.

Виходячи з наведених вище положень Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, тобто, переміщення товару при поставці.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 916/922/19, судам у розгляді справи належить досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару (як-то: обставини здійснення перевезення товару, поставленого за спірною видатковою накладною, обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності покупця).

Судом касаційної інстанції звернуто увагу на те, що у разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 905/49/15, від 29.11.2019 у справі №914/2267/18.

З наданих позивачем доказів слідує, що видаткова накладна № 2175 від 18.11.2019 не містить будь-якої відмітки про отримання товару за такою видатковою накладною зі сторони ТОВ "Виробнича компанія "АНРО". Так, у зазначеній видатковій накладній не вказано а ні прізвища особи, якою отримано товар, а ні підпису, а ні печатки ТОВ "Виробнича компанія "АНРО". Видаткова накладна містить лише відмітку про відпуск товару зі сторони ТОВ "Торговий дім "ДІВЕС" та не містить жодної відмітки про його отримання ТОВ "Виробнича компанія "АНРО".

Суд враховує доводи позивача, який пояснює вказане обставинами неповернення відповідачем підписаної видаткової накладної. Поряд з цим, як зазначає позивач, відповідний товар відвантажувався на складі ТОВ "Торговий дім "ДІВЕС" в автомобільний транспорт, поданий відповідачем. Зазначене відповідає умовам поставки, погодженими сторонами в Договорі та в Специфікації.

Згідно зазначених вище положень Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники та один примірник товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника). Тобто, згідно наведених Правил, у позивача має бути наявним один примірник товарно-транспортної накладної № Р2175 від 18.11.2019 з підписом водія чи експедитора про прийняття вантажу. Такий документ з підписом водія чим експедитора підтверджує здачу товару перевізникові для доставки покупцеві.

Однак, надана позивачем до матеріалів справ копія товарно-транспортної накладної №Р2175 від 18.11.2019 не містить підпису водія чи експедитора про прийняття вантажу. У вказаній товарно-транспортній накладній наявні лише підписи осіб зі сторони вантажовідправника ТОВ "Торговий дім "ДІВЕС", а саме: в розділах: "Бухгалтер (відповідальна особа вантажовідправника) Цвітна О.І." - підпис, "Відпуск дозволив Куликова" - підпис і печатка ТОВ "Торговий дім "ДІВЕС"; "Здав (відповідальна особа вантажовідправника) ОСОБА_1 " - підпис і печатка ТОВ "Торговий дім "ДІВЕС".

Підпис водія в розділі "Прийняв водій/експедитор ОСОБА_2 " або в іншому місці товарно-транспортної накладної, що надає можливість точно ідентифікувати підпис саме як підпис водія, в товарно-транспортній накладній №Р2175 від 18.11.2019 відсутній.

У зв`язку з наведеним, надана позивачем копія товарно-транспортної накладної, в якій відсутній підпис водія чи експедитора про прийняття вантажу, як і відсутні будь-які відмітки про вантажно-розвантажувальні операції, не підтверджує передачу товару перевізникові чи іншій уповноваженій особі.

Також, у товарно-транспортній накладній №Р2175 від 18.11.2019 відсутні будь-які відмітки в розділі "Супровідні документи на вантаж", що ставить під сумнів твердження позивача про передання всіх документів відповідачу через перевізника.

Щодо інших доказів, наданих позивачем, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 201.7 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10 названого Кодексу визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Однак, як доказ податкова накладна може оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі, проте не може буди єдиним доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним.

Вказаного висновку дотримується Верховний Суд у згаданій вище постанові від 29.01.2020 у справі № 916/922/19.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо відображення відповідачем в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару.

Відповідач такі докази не подав, а позивач з клопотанням до суду про витребування відповідних доказів в порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу України не звертався.

Суд наголошує, що нормами Господарського процесуального кодексу України закріплено принцип змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд не може збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, передбачених нормами процесу.

Акт звірки розрахунків, який надає позивач, не оцінюється судом як доказ поставки товару за видатковою накладною № 2175 від 18.11.2019, оскільки у даному акті звірки не відображена поставка за вказаною видатковою накладною. Так, в акті звірки містяться відомості щодо продажу 19.02.2020 на суму 137 886,70 грн та 11.03.2020 на суму 288 396,40 грн. Наявна інформація про початкове сальдо в сумі 28 215,00 грн, проте не зазначено підстави виникнення вказаної різниці.

Щодо здійснених відповідачем оплат, суд враховує, що такі оплати не відповідають повній сумі поставки згідно видаткової накладної № 2175 від 18.11.2019. Якщо порівняти суму оплати та вид і ціну зазначеного у видатковій накладній товару, можна припустити відповідність суми оплати чітко визначеним позиціям поставки по пунктам 1, 2, 4 видаткової накладної.

Однак, в сукупності з наведеними вище обставинами оцінки судом поданих доказів та приймаючи до уваги відсутність визнання відповідачем поставки всього товару за видатковою накладною № 2175 від 18.11.2019, а також відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів листування між сторонами, у тому числі вимоги позивача про повернення документів, сплати коштів, суд дійшов висновку, що дії відповідача по частковій оплаті видаткової накладної не є достатнім та беззаперечним свідченням постави позивачем і отримання відповідачем всього зазначеного товару за відповідною видатковою накладною.

У відповідності до вищевикладеного, суд вважає, що згідно поданих до справи доказів позивачем не підтверджено фактичне отримання відповідачем всього товару за видатковою накладною № 2175 від 18.11.2019 в розмірі 127 056,00 грн, з огляду на що суд не встановив підстав для стягнення вартості товару в розмірі 28 215,00 грн.

На підставі викладеного, суд відмовляє в задоволенні позову повністю, у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 126, 129, 233, 236-241, 250-252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Примірники рішення надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДІВЕС" за адресою: 50074, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, а/с №3762; Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "АНРО" за адресою: 27406, Кіровоградська область, м. Знам`янка, вул. Калинова, 111, кв. 18.

Повне рішення складено 07.04.2021.

Суддя В.В.Тимошевська