ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" квітня 2021 р. Cправа № 902/1174/20

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича,

за участю секретаря судового засідання Марущак А.О., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО НІКА" (вул. 50-річчя Жовтня, буд. 18А, с. Строїнці, Тиврівський район, Вінницька область, 23340)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональний центр поводження з відходами" (вул. Незалежності України, буд. 82, м. Запоріжжя, 69035)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бородіна Ольга Василівна ( АДРЕСА_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСТЕР" (вул. Піонтковського, буд. 10, офіс 212, м. Умань, Черкаська область, 20301)

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО НІКА" з вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональний центр поводження з відходами" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач наголошує, що у сторін наявний спір про заборгованість та суб`єктний склад даного зобов`язання, що жодним чином не свідчить про безспірність заявлених за векселем вимог. Відтак, позивач стверджує, що визначена у виконавчому написі сума не може вважатись безспірною.

Ухвалою суду від 07.12.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/1174/20 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 29.12.2020. Одночасно суд, в порядку ст. 50 ГПК України, залучив до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бородіну Ольгу Василівну.

29.12.2020 до канцелярії суду подано клопотання б/н від 29.12.2020 за підписом представника позивача - адвоката Мельник Л.С. про витребування доказів.

За результатами судового засідання 29.12.2020 суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 29.12.2020 про відмову в задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів у справі та відкладення підготовчого засідання на 26.01.2021.

26.01.2021 до канцелярії суду подано - адвоката Киришова О.В. про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСТЕР".

За результатами розгляду заяви №б/н від 25.01.2021 представника відповідача, суд, ухвалою від 26.01.2021 залучив до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСТЕР", продовжив строк підготовчого провадження по справі на 30 днів, підготовче засідання відклав на 25.02.2021.

18.02.2021 до канцелярії суду подано письмові пояснення щодо позову б/н від 16.02.2021 за підписом директора ТОВ "ОСТЕР" ОСОБА_1

Цією ж датою до канцелярії суду подано клопотання б/н від 16.02.2021 за підписом директора ТОВ "ОСТЕР" ОСОБА_1 про витребування у позивача оригіналу договору про відступлення права вимоги № 1 від 27.02.2020, акту прийому-передачі документів до договору про відступлення права вимоги № 1 від 27.02.2020 та призначення у справі судової почеркознавчої експертизи.

З метою з`ясування повноважень особи, яка підписала означені пояснення та клопотання, суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 25.02.2021 про відкладення підготовчого засідання на 04.03.2021 та визнання обов`язковою явки в судове засідання ліквідатора ТОВ "ОСТЕР" арбітражного керуючого Семенова Д.С..

24.02.2021 на електронну адресу суду надійшло клопотання № б/н від 24.02.2021 скріплене електронним цифровим підписом представника позивача - адвоката Мельник Л.С. про витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бородіної Ольги Василівни належним чином завірених копій документів, що стали підставою для виконання виконавчого напису, вчиненого 21.10.2020 та зареєстрованого в реєстрі за № 3226.

24.02.2021 на електронну адресу суду надійшло клопотання № б/н від 24.02.2021 скріплене електронним цифровим підписом представника позивача - адвоката Мельник Л.С. про долучення до матеріалів справи доказів про надіслання копії позовної заяви з додатками на адресу третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСТЕР". Окрім того, представник позивача зазначив про неможливість надати копії та оригінали Договору № 110101 від 11.01.2017 про поставку товарно-матеріальних цінностей та Договору № 100101 від 10.01.2018 про поставку товарно-матеріальних цінностей та актів до них, які були укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСТЕР" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКО НІКА", оскільки останні були втрачені або відсутні в архівах первинної бухгалтерської документації Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО НІКА".

На визначену судом дату ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСТЕР" арбітражний керуючий Семенов Д.С., явка якого ухвалою суду від 25.02.2021 була визнана обов`язковою, не з`явився.

При розгляді справи 04.03.2021 судом оголошено перерву в межах дня та надано представнику третьої особи 2 час для забезпечення явки в судове засідання керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСТЕР" ОСОБА_1 для розгляду клопотань б/н від 16.02.2021 про витребування доказів та призначення судової почеркознавчої експертизи.

Після перерви представник третьої особи 2 в судовому засіданні повідомив про те, що в телефонній розмові ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСТЕР" арбітражний керуючий Семенов Д.С. зазначив про відсутність можливості ОСОБА_1 прибути у судове засідання, а тому просив залишити клопотання без розгляду, у зв`язку з чим представником третьої особи 2 - адвокатом Грицуляком Т.П. подано заяву про залишення без розгляду клопотань б/н від 16.02.2021 про витребування у позивача оригіналу договору про відступлення права вимоги № 1 від 27.02.2020, акту прийому-передачі документів до договору про відступлення права вимоги № 1 від 27.02.2020 та призначення у справі судової почеркознавчої експертизи за підписом керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСТЕР" ОСОБА_1

В судовому засіданні 04.03.2021 представником позивача - адвокатом Мельник Л.С. подано заяву про залишення клопотання № б/н від 24.02.2021 про витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бородіної Ольги Василівни належним чином завірених копій документів, що стали підставою для виконання виконавчого напису, вчиненого 21.10.2020 та зареєстрованого в реєстрі за № 3226 без розгляду.

З огляду на подані представниками позивача та третьої особи 2 заяви про залишення клопотань б/н від 16.02.2021 про витребування доказів та призначення у справі судової почеркознавчої експертизи за підписом керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСТЕР" ОСОБА_1 та клопотання № б/н від 24.02.2021 за підписом представника позивача - адвоката Мельник Л.С. про витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бородіної Ольги Василівни належним чином завірених копій документів, що стали підставою для виконання виконавчого напису, вчиненого 21.10.2020 та зареєстрованого в реєстрі за № 3226 без розгляду до початку їх розгляду, що є формою реалізації прав останніх, суд задовольнив заяви представників сторін та залишив означені клопотання без розгляду, що відображено у протоколі судового засідання від 04.03.2021.

За відсутності доказів в підтвердження повноважень особи, що підписала письмові пояснення щодо позову б/н від 16.02.2021 від імені третьої особи - ТОВ "ОСТЕР", суд залишив їх без розгляду.

Виконавши завдання підготовчого провадження, судом закрито дану стадію господарського процесу та призначено справу до розгляду по суті на 01.04.20201 про що 04.03.2021 постановлено відповідну ухвалу.

01.04.2021 на електронну адресу суду надійшла заява б/н від 01.04.2021 скріплена електронним цифровим підписом представника третьої особи ТОВ «Остер» - адвоката Грицуляка Т.П. про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його перебуванням на самоізоляції внаслідок захворювання на Covid 19..

На визначену судом дату в судове засідання представники учасників не з`явилися. При цьому суд зважає, що представники позивача, відповідача та третьої особи 2 про час та місце розгляду справи повідомлені під розписку в судовому засіданні 04.03.2021. Третя особа 1 про дату, час та місце судового засідання повідомлена ухвалою суду від 04.03.2021, яка направлена на електронну адресу останньої 10.03.2021, та в силу положень п.2 ч. 6 ст. 242 ГПК України вважається врученою.

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів для повідомлення учасників час та місце судового слухання.

Розглядаючи заяву представника третьої особи 2 № б/н від 04.11.2020 про відкладення розгляду справи, суд зважає на таке.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини, можна дійти висновку, що критерії оцінки розумності строку розгляду справи/заяви має формувати суд, який розглядає справу/заяву. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, розгляду заяви, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

За висновками суду, під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з огляду на обмежений строк розгляду справи, зважаючи на те, що явка учасників не визнавалась судом обов`язковою, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви представника третьої особи 2 про відкладення розгляду справи.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Разом з тим, відзив відповідача на позовну заяву до суду не надійшов.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

З урахуванням неявки представників сторін суд зважає на положення ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якою передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В порядку ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У судовому засіданні 01.04.2021 прийнято судове рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вказує позивач, в період з 11.01.2017 по 11.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Остер» (третя особа 2) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО НІКА» (позивач) було укладено ряд договорів на поставку товарного-матеріальних цінностей, в тому числі також Договір № 110101 на поставку товарно-матеріальних цінностей від 11.01.2017 та Договір № 100101 на поставку товарно-матеріальних цінностей від 10.01.2018.

На підставі вказаних Договорів у ТОВ «ЕКО НІКА» виникла заборгованість перед ТОВ «Остер» у розмірі 16 431 403,08 грн..

17.02.2020 ТОВ «ЕКО НІКА» було видано простий вексель серія АА № 2489177 на ім`я ТОВ «Остер», за яким зобов`язалось сплатити 16 872 639,80 грн.

З матеріалів справи слідує, що 27.02.2020 між ТОВ «Остер» та ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Норд Пак-Плюс» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 1, відповідно до якого Первісний кредитор - ТОВ «Остер» відступило, а Новий кредитор - ТОВ «ВКФ «Норд Пак-Плюс» набуло право звернення із вимогою до ТОВ «ЕКО НІКА» - Боржник про повернення боргу/грошових коштів у сумі 16 431 403, 08 грн, що виникло у Первісного кредитора на підставі Договору № 110101 на поставку товарно-матеріальних цінностей від 11.01.2017 та Договору № 100101 на поставку товарно-матеріальних цінностей від 10.01.2018, які були укладені між ТОВ «ЕКО НІКА» та Первісним кредитором (надалі Право вимоги).

Відповідно до п. 1.2. Договору про відступнення права вимоги, Первісний кредитор гарантує, що між ним та Боржником не існує договірних зобов`язань, які забороняють або обмежують можливість відступлення третім особам Права вимоги за зобов`язаннями, що виникло в порядку ст. 265 ГК України та ст. 712 ЦК України, щодо договорів, визначених в п. 1.1. цього Договору.

За змістом п. 1.3. Договору про відступлення права вимоги, перехід Права вимоги від первісного кредитора до Нового кредитора здійснюється оплатно. Ціна Договору становить 50 000,00 грн. Оплату за Договором провести протягом 3-ох банківських днів з дати підписання цього Договору.

З моменту підписання цього Договору всі права та обов`язки Первісного кредитора щодо отримання грошових коштів за договорами, визначеними в п. 1.1. цього Договору, повністю переходять до Нового кредитора. (п. 1.4. Договору про відступлення права вимоги)

Відповідно до п. 2.1. Договору про відступлення права вимоги Первісний кредитор у 2-х денний строк з моменту підписання даного Договору зобовязується: передати Новому кредитора оригінали документів, що підтверджують право вимоги до Боржника за договорами, визначеними в п. 1.1. цього Договору, з оформленням акту прийому-передачі документів; письмово повідомити Боржника про відступлення права вимоги на користь Нового кредитора шляхом надсилання повідомлення про відступлення права вимоги.

Даний Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань. (п. 6.1. Договору про відступлення права вимоги)

Додатком №1 до Договору про відступлення права вимоги Сторони підписали Акти приймання-передачі документів до Договору про відступлення права вимоги № 1 від 27.02.2020, за яким ТОВ «Остер» передало, а ТОВ «ВКФ «НОРД ПАК-ПЛЮС» прийняло 27.02.2020 оригінали документів визначені в п. 1.1. Договору.

Відповідно до квитанції № 7 від 28.02.2020, ТОВ «ВКФ «НОРД ПАК-ПЛЮС», у відповідності до п. 1.3. Договору про відступлення права вимоги, перерахувало на рахунок ТОВ «Остер» обумовлену суму грошових коштів.

Як вказує позивач, про заміну кредитора у зобов`язанні ТОВ «ЕКО НІКА» було повідомлено у відповідності до приписів ст.ст. 516, 517 Цивільного кодексу України.

20.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бородіною О.В., на прохання Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр поводження з відходами», як законного векселедержателя простого векселя серія АА 2489177, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО НІКА», зі строком платежу «за пред`явленням», місце пред`явлення «м. Київ», на суму 16 872 639,80 грн., у відповідності до п. 4.18 Глави 17 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, вчинено протест про неоплату векселя.

21.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бородіною О.В., на підставі ст.87 ЗУ "Про нотаріат" та пункту 11 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172, вчинено виконавчий напис (зареєстрований в реєстрі за № 3226), за яким запропоновано звернути стягнення на суму у розмірі 16 872 639,80 грн, що виникла із зобов`язань за простим векселем серія АА № 2489177, що складений боржником - ТОВ «ЕКО НІКА», місцезнаходження: 23340, Вінницька область, Тиврівський район, с. Строїнці, вул. 50-річчя Жовтня, будинок 18А, податковий номер 40553790, місце платежу: місто Київ, на якому проставлено індосамент, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр поводження з відходами», ідентифікаційний код: 38520310, рахунок IBAN: НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк», МФО 322669, зі строком платежу «за пред`явленням», місце платежу «м. Київ», на суму 16 872 639,80 грн.

За даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень 02.11.2020 відкрито виконавче провадження (ВП № 634723710) з примусового виконання виконавчого напису № 3226.

Звертаючись до суду з вимогою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, позивач наголошує на тому, вимоги за опротестованим нотаріусом векселем не є безспірними.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 14 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», вексель - цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю). Векселі можуть бути прості або переказні та існують виключно у документарній формі.

Закон України "Про обіг векселів в Україні" визначає особливості обігу векселів в Україні, який полягає у видачі переказних та простих векселів, здійсненні операцій з векселями та виконанні вексельних зобов`язань у господарській діяльності, відповідно до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований Закон про переказні векселі та прості векселі, з урахуванням застережень, обумовлених додатком II до цієї Конвенції.

Відповідно до ст. 11 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, будь-який переказний вексель, навіть виданий без прямого застереження про наказ, може бути переданий шляхом індосаменту.

За змістом ст. 13 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, індосамент повинен бути написаний на переказному векселі або на приєднаному до нього аркуші (алонжі). Він повинен бути підписаний індосантом.

Згідно зі ст. 14 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, індосамент переносить всі права, що випливають з переказного векселя.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональний центр поводження з відходами" на звороті векселя серія АА №2489177 проставлено індосамент: «заплатити за наказом ТОВ "Регіональний центр поводження з відходами", який підписаний директором Сулімовим А.О. та скріплений печаткою товариства.

Відповідно до ч.1 ст. 92 Закону України «Про нотаріат», протест векселів про неоплату, неакцепт або недатування акцепту провадиться нотаріусами відповідно до законодавства України про переказний і простий вексель.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (надалі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Згідно ст. 44 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, відмова в акцепті або у платежі повинна бути підтверджена засвідченим автентичним документом (протест у неакцепті або у неплатежі). Протест в неакцепті повинен бути здійснений протягом строку, визначеного для пред`явлення для акцепту. Якщо у випадку, передбаченому у першому абзаці статті 24, перше пред`явлення мало місце в останній день строку, то протест ще може бути здійснений наступного дня. Протест у неплатежі за переказним векселем, який підлягає оплаті на визначену дату або у визначений строк від дати складання чи від пред`явлення, повинен бути здійснений в один із двох робочих днів, які настають за днем, у який вексель підлягає оплаті. Якщо йдеться про вексель зі строком платежу за пред`явленням, то протест повинен бути здійснений у порядку для здійснення протесту у неакцепті, вказаному у попередньому абзаці. Протест у неакцепті звільняє від пред`явлення для платежу і від протесту у неплатежі. У разі припинення платежів трасатом, незалежно від того, здійснив він акцепт чи ні, або у разі безрезультатного звернення стягнення на його майно, держатель не зможе використати своє право регресу доти, доки вексель не буде пред`явлений трасату для платежу і не буде здійснений протест.

Крім того, у відповідності до п. 3.1. глави 17 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, векселі для вчинення протесту про неоплату приймаються нотаріусом після закінчення дати платежу за векселем, але не пізніше 12-ї години наступного після цього строку дня.

Згідно п. 4.1. глави 17 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, протест векселя - це нотаріальна дія, яка офіційно засвідчує факт повної неоплати за векселем.

Пунктом 4.3. глави 17 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що протест векселя про неоплату вчинюється у разі, якщо: вексель неоплачений (вексель було акцептовано, але не сплачено платником); оплата здійснена у валюті, яка не зазначена у векселі; платник відсутній у місці платежу або у місцезнаходженні, яке зазначено у векселі.

Відповідно до п. 4.12. глави 17 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для вчинення протесту векселя векселедержатель або його уповноважена особа подають нотаріусу: оригінал векселя (його копію - якщо це було передбачено самими учасниками вексельних правовідносин та про це є відповідні застереження); заяву векселедержателя (кредитора) про протест векселя, підписану векселедержателем (кредитором) та скріплену печаткою (у разі наявності).

В п. 4.14 глави 17 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, визначено, що при прийнятті векселя до опротестування нотаріус повинен: перевірити наявність усіх необхідних реквізитів векселя та правильність їх заповнення, наявність підписів і печаток та послідовність індосаментів; переконатися, що вексель поданий для протесту в установлені законом строки; встановити місце здійснення протесту; перевірити факт пред`явлення векселя до сплати. Підтвердженням факту пред`явлення векселя до сплати є відмітка векселедавця на письмовій вимозі про прийняття вимоги про сплату векселя або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення такої вимоги поштою чи телеграфом на адресу, вказану у векселі.

Пунктами 4.15. та 4.16. глави 17 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, визначено, що у день прийняття векселя до протесту нотаріус зобов`язаний від свого імені пред`явити письмову вимогу про оплату або акцепт векселя до векселедавця (платника). Підтвердженням факту пред`явлення вимоги про сплату векселя є відмітка векселедавця на письмовій вимозі про прийняття вимоги про сплату векселя або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення такої вимоги поштою чи телеграфом на адресу, вказану у векселі. У тексті вимоги нотаріус зазначає про надходження заяви про протест векселя з усіма його реквізитами та пропозицією сплатити чи акцептувати вексель у певний строк або повідомити про оплату чи акцепт векселя: якщо вексель протестується в неплатежі, нотаріус вимагає від особи, проти якої протестується вексель, оплатити суму за векселем; якщо вексель протестується в неакцепті, нотаріус висуває вимогу акцептувати вексель; якщо вексель протестується в недатуванні акцепту, нотаріус вимагає проставити дату на акцепті.

У відповідності до п. 4.18. глави 17 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на вимогу нотаріуса не надійшла відповідь від особи, яка має платити за векселем, про його оплату або у разі відмови платника (доміциліата) оплатити або акцептувати вексель нотаріус опротестовує вексель.

Як встановлено судом, ТОВ «Регіональний центр поводження з відходами» подало приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бородіній О.В. простий вексель серія АА № 2489177, складений ТОВ «ЕКО НІКА», зі строком платежу «за пред`явленням», місце пред`явлення «м. Київ» на суму 16 872 639,80 грн, для вчинення протесту про неоплату, пред`явивши до векселедавця - ТОВ «ЕКО НІКА» вимогу про оплату 12.10.2020.

Вчиняючи протест про неоплату векселя приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бородіною О.В. враховано наступне.

Згідно відмітки кур`єрської служби доставки «Нова Пошта», векселедавець ТОВ «ЕКО НІКА» в особі директора Майданевич Л.О. повідомлення (ЕН №4127) отримав - 14.10.2020 о 15 год. 59 хв. Векселедержатель платежу не отримав.

16.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бородіною О.В. на адресу ТОВ «ЕКО НІКА» директору Майданевич Л.О. надіслано вимогу щодо здійснення оплати векселя від 16.10.2020 за вих №242/01-16 (ЕН №4635) та роз`яснено, що у випадку несплати буде вчинено протест про неоплату.

Згідно відмітки кур`єрської служби доставки «Нова Пошта», векселедавець ТОВ «ЕКО НІКА» в особі директора Майданевич Л.О. від отримання вказаного повідомлення відмовився, та воно підлягає поверненню.

При цьому, у протесті про неплату векселя приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бородіною О.В. зазначено, що ніякі мотиви, які б обґрунтовували неоплату векселя, векселедавцем станом на 20.10.2020 не повідомлялися і не надавалися. Векселедержатель платежу не отримав.

З огляду на те, що позивачем не задоволено цю вимогу у встановлений строк, а також не надано вмотивованої відмови у сплаті, 20.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бородіною О.В. вчинено протест простого векселя серії АА 2489177 в неплатежі, який зареєстровано в реєстрі за № 3297.

З наведених правових норм та встановлених обставин вбачається, що опротестування простого векселя серії АА 2489177 від 17.02.2020 в неплатежі було вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бородіною О.В. у відповідності до норм чинного законодавства.

Опротестований вексель є документом, що встановлює заборгованість згідно Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. (п.11 Переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал опротестованого векселя; б) акт про протест векселя.

Згідно ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Як встановлено судом, на момент вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бородіною О.В. заяви (повідомлення) від ТОВ «ЕКО НІКА», про оспорювання чи незгоду з сумою були відсутні.

За загальним правилом ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій).

Так, п.п. 3.1.-3.5. п.3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувана виникло право примусового стягнення боргу.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

У п. 11 вказаного вище Переліку зазначаються векселі, опротестовані нотаріусами в установленому законом порядку, як документ, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. А також вказуються документи, які подаються, зокрема, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал опротестованого векселя; б) акт про протест векселя.

Згідно з п. п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до п. 4 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, виконавчий напис має містити:

- дату (рік, місяць, число) вчинення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис;

- найменування та місце проживання (місцезнаходження) стягувана;

- найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб);

- строк, за який провадиться стягнення;

- суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення;

- розмір плати, суму державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника;

- номер, під яким виконавчий напис зареєстровано;

- дату набрання чинності виконавчим написом;

- строк пред`явлення виконавчого напису до виконання;

- підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, скріплений печаткою;

- інші відомості, передбачені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, відповідне право стягувана, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувана до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами, згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений п. п. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Крім того, нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 Закону України «Про нотаріат»).

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Як встановлено судом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бородіною О.В. 21.10.2020 вчинено виконавчий напис (зареєстрований в реєстрі за № 3226), за яким запропоновано звернути стягнення на суму у розмірі 16 872 639,80 грн, що виникла із зобов`язань за простим векселем серія АА № 2489177, що складений боржником - ТОВ «ЕКО НІКА», місцезнаходження: 23340, Вінницька область, Тиврівський район, с. Строїнці, вул. 50-річчя Жовтня, будинок 18А, податковий номер 40553790, місце платежу: місто Київ, на якому проставлено індосамент, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр поводження з відходами», зі строком платежу «за пред`явленням», місце платежу «м. Київ», на суму 16 872 639,80 грн.

При цьому, позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості, а відтак не довів наявності спору щодо суми заборгованості.

Також варто зазначити, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Така правова позиція відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року в справі № 137/1666/16-ц.

Суд наголошує, що на момент ухвалення рішення в даній справі, у матеріалах справи відсутні докази виконання зобов`язань позивачем за простим векселем серія АА № 2489177 повністю або частково, останній не містить напису про його виконання на момент вчинення виконавчого напису.

Отже, на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису від 21.10.2020. зареєстрованого в реєстрі за № 3226 у позивача існувала заборгованість за Договорами на поставки товарно-матеріальних цінностей № 110101 від 11.01.2017 та № 100101 від 10.01.2018 у розмірі визначеному у простому векселі.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що виконавчий напис приватним нотаріусом був вчинений у відповідності до законодавства та на підставі чітко визначених законом та поданих ТОВ «Регіональний центр поводження з відходами» документів.

Суд звертає увагу на те, що у ст. 2 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. У належному та правильному вирішенні господарського спору провідне місце посідає дослідження доказів, що містять інформацію щодо обставин даного спору.

Стаття 74 ГПК України, розподіляючи обов`язки щодо доказування, встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частина 4 ст. 74 ГПК закріплює положення, згідно з якими суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у разі, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до правових висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду наведених у постанові від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Головним обов`язком суду та взагалі суттю судового провадження є встановлення істинних фактичних обставин у справі. У свою чергу учасники по справі здійснюють відповідні процесуальні дії щодо доведення тих чи інших обставин (фактів) шляхом надання доказів, а вже суд їх повинен об`єктивно оцінити.

У статті 79 ГПК зазначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, система доказування у господарському процесі, засновується на розподілі тягаря доказування між сторонами по справі. Посилаючись на ту, чи іншу обставину або спростовуючи їх у суді сторона повинна доводити такі обставини відповідними належними та допустимими доказами. При чому, ключовим фактором у тому як сторона користується стандартами доказування виступає її зацікавленість у вирішенні господарського спору на свою користь.

З огляду на наведене, в його сукупності, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, керуючись ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн покладає на позивача, оскільки у позові відмовлено повністю.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 221, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Витрати по сплаті судового збору залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКО НІКА".

Примірник рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Додатково направити на відомі суду адреси електронної пошти учасників: представника позивача - , ; представника відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бородіної О.В. - ; ТОВ "ОСТЕР" - ; ліквідатора ТОВ "ОСТЕР" арбітражного керуючого Семенова Д.С. - .

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 07 квітня 2021 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - ТОВ "ЕКО НІКА" (вул. 50-річчя Жовтня, буд. 18А, с. Строїнці, Тиврівський район, Вінницька область, 23340)

3 - ТОВ "Регіональний центр поводження з відходами" (вул. Незалежності України, буд. 82, м. Запоріжжя, 69035)

4 - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бородіна О.В. ( АДРЕСА_1 )

5 - ТОВ "ОСТЕР" (вул. Піонтковського, буд. 10, офіс 212, м. Умань, Черкаська область, 20301).