УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

07.04.2021м.ХарківСправа №922/1140/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

розглянувши заяву про видачу судового наказу про стягнення 1504,84 грн

заявник Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (м. Харків)
боржник Український державний університет залізничного транспорту (м. Харків)

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (надалі - заявник) надало Господарському суду Харківської області заяву до Українського державного університету залізничного транспорту (надалі - боржник) про видачу судового наказу, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з Українського державного університету залізничного транспорту (УКРДУЗТ) (майдан Фейєрбаха, будинок 7, м, Харків, 61050 ) на користь ПрАТ "Харківенергозбут" (п/р НОМЕР_1 в AT "Мегабанк", МФО 351629, ) заборгованість по пені у розмірі 1203,94 грн та 3% річних у розмірі 300,90 грн.

Також заявник просить стягнути з боржника судовий збір у сумі 227,00 грн.

Як зазначає заявник у поданій до суду заяві, він як постачальник виконав свої зобов`язання по договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №4-1073С від 01.01.2019 у повному обсязі, але боржник умови вказаного договору щодо своєчасної оплати електричної енергії у встановлені цим договором строки не виконав, внаслідок чого у боржника утворилася заборгованість з пені та 3% річних, яка становить 1504,84 грн, з яких: пеня - 1203,94 грн та 3% річних - 300,90 грн.

Дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Слід зазначити, що приписи процесуального законодавства щодо процедури особливої форми судового рішення судовий наказ, не наділяють заявника правом об`єднувати вимоги по різним договорам.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, передбачене законом право кредитора вимагати сплати індексу інфляції та процентів річних є додатковими способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних затрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору, що ґрунтується на вимогах закону, а не договору.

Отже, вимоги Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" про стягнення з Українського державного університету залізничного транспорту 3% річних не відповідають приписам ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не є заборгованістю за своєю правовою природою та не ґрунтуються на умовах договору.

Крім того, згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Заявник у наданій заяві просить стягнути з боржника на свою користь не тільки 3% річних у сумі 300,90 грн, а ще й штрафні санкції - пеню у сумі 1203,94 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Вимоги заявника про стягнення з боржника пені в сумі 1203,94 грн не відповідають приписам ст. 148 ГПК України, оскільки не відносяться до заборгованості, з якими він має право звернутися до суду в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити Приватному акціонерному товариству "Харківенергозбут" у видачі судового наказу про стягнення з Українського державного університету залізничного транспорту 3% річних у сумі 300,90 грн та пені у сумі 1203,94 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ч. 1 ст. 230 ГК України, ст. 549, 625 ЦК України, ст. 148, п. 3 ч. 1 ст. 152, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному акціонерному товариству "Харківенергозбут" у видачі судового наказу про стягнення з Українського державного університету залізничного транспорту 3% річних у сумі 300,90 грн та пені у сумі 1203,94 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Порядок і строк оскарження передбачено ст. 255 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено та підписано 07.04.2021.

Суддя В. І. Ольшанченко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.