ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

06 квітня 2021 р. Справа № 15/27/2012/5003

Господарський суд Вінницької області в складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Поцалюк Н.В., розглянувши в приміщенні суду матеріали у справі

за заявою: Аграрного фонду

до: Cелянського (фермерського) господарства "Поділля"

про визнання банкрутом

Представники сторін: арбітражний керуючий Слободян В.М.

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа за заявою Аграрного фонду про банкрутство СФГ "Поділля".

Ухвалою від 30.05.2012 року порушено провадження у справі про банкрутство СФГ "Поділля".

Ухвалою від 11.01.2013 року визнано вимоги та затверджено реєстр вимог кредиторів боржника - СФГ "Поділля" в наступному складі:

Аграрний фонд з сумою вимог 876001,00 грн. основного боргу - четверта черга задоволення; 5470,00 грн. судових витрат - перша черга задоволення, 395,00 грн. за опублікування оголошення - перша черга задоволення;

ПАТ "Брокбізнесбанк", м. Київ в особі Хмельницької філії АТ "Брокбізнесбанк" з сумою вимог 322513,90 грн. основного боргу - перша черга задоволення ; 21158,48 грн. неустойки (пені , штрафу) - шоста черга задоволення; 1073,00 грн. судових витрат - перша черга задоволення;

ПАТ "Комерційний банк "Надра" в особі відділення ПАТ КБ "Надра" Вінницьке регіональне управління з сумою вимог 198098, 97 грн. основного боргу - перша черга задоволення; 11631,84 грн. неустойки (пені, штрафу) - шоста черга задоволення; 1073,00 грн. судових витрат - перша черга задоволення.

Вказаною ухвалою також припинено повноваження арбітражного керуючого Агафонова О.Ю. та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Слободяна В.М.

Ухвалою від 30.09.2014 року введено процедуру санації СФГ "Поділля" строком на 12 місяців; призначено керуючим санацією СФГ "Поділля" Слободяна В.М.

Постановою від 30.12.2015 року визнано боржника - СФГ "Поділля" банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Слободяна В.М.

Ухвалою суду від 05.11.2019 року замінено кредитора у справі - ПАТ "Брокбізнесбанк" в особі Хмельницької філії АТ "Брокбізнесбанк" на його правонаступника - ТОВ "Фінансова компанія "Депт Фінанс".

Ухвалою суду від 19.02.2020 року замінено кредитора у справі - ТОВ "Фінансова компанія "Депт Фінанс" на правонаступника - ТОВ "Лендфіл компані".

Ухвалою від 22.06.2020 року замінено кредитора у справі - ПАТ "Комерційний Банк "Надра" на правонаступника - ТОВ "Фінансова оферта".

В подальшому, ухвалою суду від 12.10.2020 року продовжено строк ліквідаційної процедури банкрута та повноважень арбітражного керуючого (ліквідатора) Слободяна В.М. до 15.12.2020 року.

15.12.2020 року до суду від арбітражного керуючого надійшли наступні документи:

- остаточний звіт № 01-21/25 від 08.12.2020 року по ліквідаційній процедурі, до якого додано ліквідаційний баланс банкрута;

- клопотання № 01-21/26 від 08.12.2020 року про стягнення з кредиторів (з Аграрного фонду - 577 039,22 грн.; ТОВ "Лендфіл Компані" - 226 334,19 грн.; ТОВ "Фінансова Оферта" - 138 116,58 грн.) винагороди за виконання повноважень арбітражного керуючого.

Ухвалою від 11.01.2020 року справу, в тому рахунку, остаточний звіт ліквідатора та клопотання про стягнення з кредиторів винагороди за виконання повноважень арбітражного керуючого - призначено до розгляду на 10.02.2021 року.

Також, даною ухвалою зобов`язано арбітражного керуючого надати до суду: усі підтверджуючі докази до поданого до суду остаточного звіту ліквідатора; звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат; докази на підтвердження скликання та проведення комітету кредиторів банкрута з порядком денним, до якого включено питання щодо розгляду остаточного звіту ліквідатора, звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат. Надати до суду відповідне протокольне рішення комітету кредиторів банкрута, в разі наявності; належний обґрунтований розрахунок пред`явленої до пропорційного стягнення з кредиторів грошової винагороди арбітражного керуючого, розмір якої визначено виходячи з положень КУ з процедур банкрутства та ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції чинній на час здійснення повноважень - за весь заявлений період, із зазначенням розміру винагороди за кожен місяць виконання повноважень.

12.01.2021 року до суду від арбітражного керуючого надійшов супровідний лист № 01-21/31 від 11.01.2021 року, до якого додано: докази повідомлення кредиторів про засідання комітету кредиторів; заява № 01-21/30 від 21.12.2020 року про стягнення з кредиторів винагороди за виконання повноважень арбітражного керуючого; звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат.

10.02.2021 року до суду від арбітражного керуючого надійшов супровідний лист № 01-21/29 від 09.02.2021 року про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження відсутності майна у боржника.

Ухвалою від 10.02.2021 року справу, в тому рахунку, остаточний звіт ліквідатора та клопотання про стягнення з кредиторів винагороди за виконання повноважень арбітражного керуючого - призначено до розгляду в судовому засіданні на 04.03.2021 року.

Ухвалою від 04.03.2021 року справу, в тому рахунку, остаточний звіт ліквідатора та клопотання про стягнення з кредиторів винагороди за виконання повноважень арбітражного керуючого - призначено до розгляду в судовому засіданні на 06.04.2021 року.

06.04.2021 року до суду від арбітражного керуючого надійшло доповнення № 01-21/27 від 05.04.2021 року до звіту по ліквідаційній процедурі банкрута у даній справі.

В судове засідання на визначену дату з`явився арбітражний керуючий.

Інші учасники провадження у справі не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, ухвалою суду від 04.03.2021 року, надіслання якої підтверджується поштовим реєстром № 118 від 05.03.2021 року; також вказана ухвала суду була надіслана на відомі суду адреси електронної пошти, зокрема: ТОВ "Лендфіл Компані" - ; ТОВ "Фінансова Оферта" - .; Аграрний фонд - , , .

В ході розгляду справи, арбітражний керуючий надав пояснення щодо поданих до суду документів та просив затвердити остаточний звіт, ліквідаційний баланс банкрута та закрити провадження у даній справі.

Суд, розглянувши наданий остаточний звіт ліквідатора, доповнення до звіту та ліквідаційний баланс банкрута, дослідивши письмові докази надані на підтвердження викладених у звіті обставин, заслухавши арбітражного керуючого та проаналізувавши норми діючого законодавства України, встановив наступне.

Так, за змістом остаточного звіту ліквідатора та наявних матеріалів справи, 11.01.2013 року відповідно до акту приймання-передачі документів по справі № 15/27/2012/5003 про банкрутство СФГ "Поділля" арбітражний керуючий Агафонов О.Ю. передав, а арбітражний керуючий Слободян В.М. прийняв матеріали справи про банкрутство СФГ "Поділля".

29.01.2013 року відбулось засідання загальних зборів кредиторів, на яких обрано комітет кредиторів в складі трьох кредиторів: Державна спеціалізована бюджетна установа Аграрний фонд, ПАТ "Брокбізнесбанк" в особі Хмельницької філії АТ "Брокбізнесбанк" та ПАТ "КБ "Надра" в особі відділення ПАТ "КБ "Надра" Вінницьке регіональне управління.

29.01.2013 року на засіданні комітету кредиторів банкрута головою комітету кредиторів обрано Державну спеціалізовану бюджетну установу Аграрний фонд.

Арбітражним керуючим проводилась робота по виявленню майнових активів боржника, здійснено відповідні запити до реєструючих та дозвільних органів.

На запити до керівника та бухгалтера підприємства СФГ "Поділля" про надання документів для проведення фінансового та господарського аналізу, проведення дій щодо виявлення ознак фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, проведення інвентаризації майна у відповідь було встановлено, що нерухоме майно, земельні ділянки і т.п. відсутні у власності банкрута.

Відповідно до повідомлення Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, в Департаменті відсутня інформація щодо наявності у СФГ "Поділля" документів дозвільного та декларативного характеру, що дають право на виконання підготовчих і будівельних робіт. Разом з тим, відповідно до даних Реєстру дозвільних документів, документів за параметром пошуку - не знайдено.

За офіційною інформацією Державної авіаційної служби України отриманої з веб-сайту Державіаслужби України встановлено, що у Державному реєстру цивільних повітряних суден України за банкрутом повітряні судна - не зареєстровані.

Відповідно до Довідки Регіонального сервісного центру МВС У Вінницькій області, згідно бази даних АІС "ДАІ-2000" УДАІ УМВС України у Вінницькій області та Єдиного державного реєстру МВС, транспортні засоби за банкрутом - не зареєстровані та не реєструвались.

Згідно відповіді Державної служби України з безпеки на транспорті щодо інформації про зареєстровані за СФГ "Поділля" плавзасоби відсутні.

Відповідно до Довідки виданої ГУ Держпродспоживслужби у Вінницькій області, в реєстрі машин ГУ Держпродспоживслужби у Вінницькій області за банкрутом сільськогосподарська техніка - не зареєстрована.

Відповідно до даних Фонду державного майна України по Вінницькій області встановлено, що на обліку регіонального відділення не перебуває державна частка в статутному капіталі банкрута.

За даними Державної служби інтелектуальної власності, в т. ч. відомостей отриманих з веб-порталу ДСІВ за адресою http://sips.gov.ua/ua/registers.html встановлено наступне:

відомості з Державного реєстру патентів України на винаходи, з яких вбачається, що у вказаному реєстрі не знайдено жодного запису за критерієм пошуку: СФГ "Поділля" ();

відомості з Державного реєстру патентів України на корисні моделі, з яких вбачається, що у вказаному реєстрі не знайдено жодного запису за критерієм пошуку: СФГ "Поділля" ();

відомості з Державного реєстру патентів України на промислові зразки, з яких вбачається, що у вказаному реєстрі не знайдено жодного запису за критерієм пошуку: СФГ "Поділля" ();

Відомості з Державного реєстру України топографій інтегральних мікросхем, з яких вбачається, що у цьому Реєстрі всього 13 записів, серед яких відсутнє СФГ "Поділля".

Відомості з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, отриманих по критерію пошуку СФГ "Поділля" (), з яких вбачається, що в цьому Реєстрі відсутні відомості про видачу свідоцтв України на знаки для товарів і послуг на ім`я банкрута.

Відповідно до повідомлення виданого Відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Вінницькій області, у Відділі відсутні відкриті виконавчі провадження, боржником за яким є СФГ "Поділля". Разом з тим, в ході здійснення виконавчого провадження майно СФГ "Поділля" Відділом не описувалось, оскільки майно, що належало СФГ "Поділля", на яке можливо було звернути стягнення, виявлено не було.

За даними, отриманими від Державної служби геології та надр України відповідно до даних ДНВП "ДІГФУ", яке веде облік наданих дозволів, інформація щодо наявності у банкрута спеціальних дозволів на користування надрами або ліцензій на видобування дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення, напівдорогоцінного каміння - відсутня.

Відповідно до довідки Вінницької митниці ДФС, банкрут не перебуває на обліку осіб, які здійснюють операції з товарами в Вінницькій митниці, товари, які ввезено даним підприємством та знаходяться на складах Вінницької митниці - відсутні.

Відповідно до довідки НКЦП та ФР, записів за кодом ЄДРПОУ засновника-юридичної особи СФГ "Поділля" () в ЄДР не знайдено, що свідчить про відсутність інформації про те, що банкрут є учасником (засновником) інших юридичних осіб та про те, що банкрут не володіє часткою в статутному фонді інших юридичних осіб.

Згідно наказу № 1 щодо проведення інвентаризації активів СФГ "Поділля", утворено комісію по інвентаризації майна банкрута.

Відповідно до Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 02.09.2014 за № 879, комісією по інвентаризації 26.06.2017 року проведено інвентаризацію майна банкрута, за результатами якої будь-яких майнових активів виявлено не було, про що складено відповідні акти.

В зв`язку з відсутністю у банкрута майна та грошових коштів на рахунку в установі банку, вимоги кредиторів залишились повністю незадоволеними.

Також, у доповнення до звіту ліквідатора зазначено, що останнім також вживались заходи щодо стягнення збитків, завданих банкруту Фермерським господарством "Скала".

Так, СФГ "Поділля" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до ФГ "Скала" про відшкодування збитків в сумі 170 839,37 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач поніс збитки у вигляді витрат на знищення посівів сої, яку самовільно посіяв відповідач на орендованих банкрутом землях.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 23.05.2019 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановами Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.09.2019 року та Верховного Суду від 28.02.2020 року рішення залишено без змін.

Також, відповідно до вимог Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства затверджених наказом Міністерства економіки України №14 від 19.01.2006 оцінка змін фінансового стану підприємства здійснюється за попередні три календарні роки до порушення справи про банкрутство.

Однак, враховуючи те, що фінансове становище СФГ "Поділля" за 2010, 2011 та 2012 роки не змінилось, а показники балансу за вказані роки ідентичні показникам за 2012 рік, який виходить за межі періоду, що підлягає аналізу, здійснити повний, вичерпний та всебічний аналіз стану фінансово-господарської діяльності Підприємства, структури його балансу (задовільна чи незадовільна), проаналізувати тенденції щодо динаміки основних показників ефективності діяльності Підприємства, виявити наявність економічних ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства на підставі обчислення коефіцієнтів та показників є об`єктивно неможливо.

Проаналізувавши отримані ліквідатором фінансові звіти за 2010-2012 роки та всі інші наявні документи, встановлено, що в розрізі цих дат господарська діяльність підприємства не здійснювалась. Причини та обставини відсутності діяльності банкрута встановити неможливо.

Водночас, дій з доведення до банкрутства, приховування банкрутства чи фіктивного банкрутства, які передбачені Методичними рекомендаціями щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства" затвердженого наказом Міністерства економіки України №14 від 19.01.2006 за наявними документами не виявлено.

Таким чином, враховуючи відсутність належних документів та відомостей, об`єктивно неможливо вказати на наявність ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства.

Таким чином, ліквідатором завершено здійснення та проведення ліквідаційної процедури СФГ "Поділля" відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема ліквідатором вжито усіх заходів щодо виявлення/розшуку майна банкрута, проведено інвентаризацію майна, за результатами якої встановлено відсутність будь яких майнових активів належних банкруту. Крім того, станом на сьогоднішній день у ліквідатора відсутні правові підстави (факти вчинення неправомірних дій; укладення невигідних для підприємства угод, договорів; незаконного відчуження майна банкрута тощо) на звернення до суду з заявою про покладення субсидіарної відповідальності на керівника банкрута.

Посилаюсь на наведені обставини, з огляду на відсутність майна та коштів у підприємства - банкрута, арбітражний керуючий просить затвердити звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс СФГ "Поділля" та закрити провадження у справі № 15/27/2012/5003.

Наведені у звіті ліквідатора обставини підтверджені відповідними письмовими доказами, наявними у матеріалах справи.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

При цьому, 21.10.2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

Згідно п. 1, п. 2, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом. З дня введення в дію цього Кодексу визнати такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами). Установити, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

В силу ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Частина 1 ст. 2 КУзПБ передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КУзПБ, після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об`єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії документів, що підтверджують відчуження активів боржника під час ліквідаційної процедури (у тому числі протоколи про проведення аукціону, договори купівлі-продажу, акти приймання-передачі майна, акти про придбання майна на аукціоні тощо); реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, що підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню; для акціонерних товариств - розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій, видане Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; для емітентів боргових цінних паперів - звіт про результати погашення цінних паперів.

Про час і місце судового засідання, в якому мають розглядатися звіт і ліквідаційний баланс, господарський суд повідомляє ліквідатора та кредиторів.

Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти дій, спрямованих на виявлення та повернення активів боржника.

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки кредиторів постановляє ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Згідно ч. 6 ст. 65 КУзПБ, ліквідатор виконує свої повноваження до внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про припинення юридичної особи - банкрута.

Оскільки звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх заходів ліквідаційної процедури, повне вчинення ним дій по виявленню активів боржника, за результатом розгляду яких суд приймає рішення про можливість відновлення платоспроможності боржника або встановлює неможливість задоволення вимог конкретних кредиторів та приймає рішення про його ліквідацію і закриття провадження у справі.

У постанові від 11.02.2020 року у справі № 910/2814/18, Верховний суд зазначив, що ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи. Затверджуючи звіт ліквідатора, господарський суд повинен дати оцінку належності проведення ліквідатором всієї ліквідаційної процедури, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству про банкрутство всіх обов`язкових додатків до звіту ліквідатора, зокрема, оцінити повноту пошуку, виявлення майнових активів банкрута, для включення їх в ліквідаційну масу, дати оцінку діям ліквідатора щодо пошуку, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, надати оцінку повноті реалізації ліквідатором активів боржника, а також з`ясувати чи здійснювались ліквідатором заходи для виявлення та повернення дебіторської заборгованості банкрута. Висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглядаючи ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора, в судовому засіданні господарський суд перевіряє обґрунтованість, правомірність та повноту дій ліквідатора, а також, достовірність змісту ліквідаційного балансу.

Також, подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури. Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі). Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №927/1191/14, від 08.05.2018 у справі № 904/5948/16.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 924/669/17, звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника, за результатами розгляду яких суд приймає ухвалу про ліквідацію боржника та закриття провадження у справі.

Отже, законодавцем передбачено певну сукупність дій, які необхідно вчинити в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків до звіту ліквідатора, які подаються суду разом з зазначеним звітом та є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, яке проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів). Подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за результатом проведених дієвих заходів, які передбачені у ліквідаційній процедурі.

Кодексом не визначено вичерпного переліку таких заходів, які має вчинити ліквідатор для завершення ліквідаційної процедури, визначені тільки основні напрямки таких дій, що дозволяють сформувати ліквідаційну масу та задовольнити, за умови виявлення майна (ліквідних активів), вимоги кредиторів, що логічно випливає із визначених Кодексом повноважень ліквідатора та надає останньому можливість відповідно до власного самостійного та незалежного розсуду вчиняти дії щодо виявлення та розшуку активів банкрута для формування ліквідаційної маси.

Беручи до уваги положення статей 61, 65 Кодексу господарський суд, розглядаючи ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора, перевіряє у судовому засіданні обґрунтованість, правомірність та безсумнівну повноту дій ліквідатора, а також, достовірність змісту ліквідаційного балансу, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству про банкрутство всіх обов`язкових додатків до звіту ліквідатора, повноту реалізації ліквідатором активів боржника а також достовірність змісту ліквідаційного балансу.

Згідно ч. 2 ст. 65 КУзПБ, якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд постановляє ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута. Копія цієї ухвали надсилається державному реєстратору для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи - банкрута, а також власнику майна.

Відповідно відомостей з ліквідаційного балансу станом на 01.12.2020 року, у СФГ "Поділля" відсутні майнові активи, за рахунок яких можливе задоволення грошових вимог кредиторів.

При цьому, в зв`язку з недостатністю майна та грошових коштів, вищевказані вимоги кредиторів у цій справі залишились не погашеними.

Так, дослідивши остаточний звіт ліквідатора та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що ліквідатором в повній мірі виконано обов`язки з розшуку кредиторів банкрута та виявленню майна (активів) банкрута.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 90 КУзПБ встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо затверджено звіт керуючого санацією або ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 90 КУзПБ, провадження у справі про банкрутство може бути закрито у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 5 і 7 частини першої цієї статті, на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство (до та після визнання боржника банкрутом), у випадках, передбачених пунктами 3, 4, 8 і 9 частини першої цієї статті, - лише до визнання боржника банкрутом, а у випадку, передбаченому пунктом 6 частини першої цієї статті, - лише після визнання боржника банкрутом.

Про закриття провадження у справі про банкрутство постановляється ухвала.

У випадках, передбачених пунктами 4-6 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Відповідно до ч. 8 ст. 41 КУзПБ, дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство.

З огляду на встановлені обставини та наведені приписи законодавства, суд дійшов висновку про затвердження остаточного звіту ліквідатора № 01-21/25 від 08.12.2020 року по ліквідаційній процедурі та ліквідаційного балансу банкрута у даній справі, в зв`язку з чим, банкрут - Cелянське (фермерське) господарство "Поділля" підлягає ліквідації, що є наслідком закриття провадження у справі № 15/27/2012/5003.

Судом також розглянуто клопотання арбітражного керуючого № 01-21/26 від 08.12.2020 року про стягнення з кредиторів винагороди за виконання повноважень арбітражного керуючого; заяву № 01-21/30 від 21.12.2020 року про стягнення з кредиторів винагороди за виконання повноважень арбітражного керуючого; звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат; заяву № 01-21/35 від 06.04.2021 року про затвердження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди та стягнення з кредиторів винагороди за виконання повноважень арбітражного керуючого.

В судовому засіданні арбітражний керуючий підтримав вимоги клопотання та заяв, просив їх задоволити.

Від кредиторів будь-яких письмових пояснень чи заперечень щодо згаданих клопотання та заяв арбітражного керуючого до суду не надходило.

Так, за змістом клопотання, заяв та звіту арбітражного керуючого вбачається, що арбітражним керуючим було нараховано грошову винагороду: до 21.10.2019 року - виходячи з розміру 4 розмірів мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень згідно положень ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; та з 21.10.2019 року - виходячи з розміру 3 розмірів мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень згідно положень КУ з процедур банкрутства. Всього, згідно наданого звіту арбітражним керуючим нараховано грошову винагороду за період з 01.01.2013 року по 01.01.2021 року в розмірі - 941 490,00 грн.

У клопотанні та заявах також вказано, що на неодноразові запрошення кредиторів на засідання комітету кредиторів, останні повноважних представників не направляли. Фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у даній справі кредиторами не створювався. Основна грошова винагорода не сплачена.

При цьому, посилаючись на положення ст. 30 КУ з процедур банкрутства та судову практику арбітражний керуючий просить стягнути з кредиторів пропорційно їх заявлених вимог - грошову винагороду арбітражного керуючого, а саме: з Аграрного фонду - 577 039,22 грн., ТОВ "Лендфіл Компані" - 226 334,19 грн., ТОВ "Фінансова Оферта" - 138 116,58 грн.

Під час розрахунку арбітражним керуючим враховано: загальний розмір усіх вимог - 1 429 404,19 грн; 1% від суми вимог становить - 14 294,15 грн; сума грошової винагороди арбітражного керуючого - 941 490,00 грн; 1% грошової винагороди арбітражного керуючого - 9 414,90 грн.

Так, з 21.10.2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУ з процедур банкрутства).

Частина 1 ст. 2 КУ з процедур банкрутства передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно п. 1, п. 2 Прикінцевих та перехідних положень КУ з процедур банкрутства, цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом. З дня введення в дію цього Кодексу визнати такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).

Відповідно до ст. 1 КУ з процедур банкрутства, розпорядник майна - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення процедури розпорядження майном; керуючий санацією - арбітражний керуючий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - керівник боржника, призначений господарським судом для здійснення процедури санації боржника; ліквідатор - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 12 КУ з процедур банкрутства, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частинами 1, 4, 7 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Європейський Суд з прав людини (рішення від 28.03.2006 за заявою № 31443/96 у справі "Броньовський проти Польщі") зазначив, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.

Приписи ч.ч. 1,2 ст. 30 КУ з процедур банкрутства визначають, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

При цьому, ч. 1 ст. 115 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачала, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Частини 2, 3, 5, 6 ст. 115 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачали, грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати п`яти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

У абз. 7,8 п. 37 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 року № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI)" зазначено, що грошова винагорода арбітражного керуючого визначається в розмірі мінімальних заробітних плат або середньомісячних заробітних платах керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи.

При цьому, в разі неотримання керівником боржника заробітної плати за останні дванадцять місяців його роботи, основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Частини 5, 6 ст. 115 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачали, що сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв`язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.01.2019 року по справі №910/32824/15, у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам. (висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного суду від 01.08.2018 у справі № 912/1783/16).

Крім того, законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Не виявлення ліквідатором боржника в процедурі ліквідації майна боржника, інших його активів чи грошових коштів, жодним чином не має впливати на оплату його послуг.

Суд касаційної інстанції також відзначив, що ініціюючи провадження у справі про банкрутство кредитори, як споживачі послуг арбітражного керуючого, котрі очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що надавши на свій ризик згоду на участь у справі про банкрутство, однак не знайшовши майна, як джерела своїх доходів і покриття видатків, арбітражний керуючий правомірно очікує покриття забезпечення процедури, яке у такому випадку лягає тягарем на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

У своїй постанові від 04.10.2018 року по справі № 916/1503/17, Верховний Суд зазначив, що відмова від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.56 року, Конвенції Міжнародної організації праці N 105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить ст. 43 Конституції України.

Як встановлено судом, у даній справі фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого кредиторами не створювався; майно та кошти банкрута, які могли б бути спрямовані для сплати винагороди арбітражного керуючого також відсутні.

За наведених вище обставин, положень закону та судової практики, суд дійшов висновку про те, що сплата основної грошової винагороди арбітражного керуючого повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

Водночас, при здійсненні розрахунку визначення розміру основної грошової винагороди арбітражного керуючого Слободяна В.М. за період з 01.01.2013 року по 01.01.2021 року в розмірі - 941 490,00 грн., останнім не було враховано:

дату, з якої арбітражного керуючого Слободяна В.М. було призначено розпорядником майна боржника (11.01.2013 року), тоді як розрахунок здійснено починаючи з 01.01.2013 року;

не враховано розмір винагороди розпорядника майна, передбачений ст. 115 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме в розмірі 2 мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень, тоді як розрахунок здійснено арбітражним керуючим виходячи з розміру 4 мінімальних заробітних плат;

також в звіті відображено нарахування винагороди арбітражного керуючого за час виконання повноважень ліквідатора банкрута до 31.12.2019 року - в розмірі 4 мінімальних заробітних плат, тоді як вже з 21.10.2019 року вступив в дію КУ з процедур банкрутства, який визначає нарахування такої грошової винагороди в розмірі 3 мінімальних заробітних плат.

Відтак, перевіривши наданий арбітражним керуючим розрахунок основної грошової винагороди, беручи до уваги наведені вище обставини та положення закону, судом встановлено, що основна грошова винагорода арбітражного керуючого за час здійснення повноважень у справі про банкрутство СФГ "Поділля" за період з 11.01.2013 року по 31.12.2020 року становить 889 756,44 грн., виходячи з наступного розрахунку:

Процедура розпорядження майном

З 11.01.13 по 30.11.13 (1 147*2* 10 місяців 21 день) = 24 494,00 грн.

1 147 х 2/31 х 21 = 1 554,00 грн. (січень 2013)

1 147 х 2 х 10 = 22 940,00 грн. (лютий-листопад 2013)

Всього 24 494,00 (1 554+22 940)

З 01.12.13 по 31.12.13 (1 218 *2) = 2 436

З 01.01.2014 по 29.09.2014 (1 218 * 2 * 8 місяців 29 днів) = 21 842,80 грн.

1 218 х 2 х 8 = 19 488,00 грн. (січень-серпень 2014)

1 218 х 2/30 х 29 = 2 354,80 (вересень 2014)

Всього 21 842,80 (19 488+2 354,80)

Процедура санації

За 30.09.2014 року (1 218 х 4/30 х 1) = 162,40 грн.

З 01.10.2014 по 31.12.2014 (1 218 * 4 * 3 місяці) = 14 616

З 01.01.2015 по 31.08.2015 (1 218 * 4 * 8 місяців) = 38 976

З 01.09.2015 по 29.12.2015 (1 378 * 4 * 3 місяці 29 днів) = 21 692,39 грн.

1 378 х 4 х 3 = 16 536,00 грн. (вересень-листопад 2015)

1 378 х 4/31 х 29 = 5 156,39 грн. (грудень 2015)

Всього 21 692,39 (16 536+5 156,39)

Ліквідаційна процедура

З 30.12.2015 по 31.12.2015 (1 378 х 4/31 х 2) = 355,60 грн.

З 01.01.2016 по 30.04.2016 (1 378 * 4 * 4 місяці) = 22 048

З 01.05.2016 по 30.11.2016 (1 450 * 4 * 7 місяців) = 40 600

З 01.12.2016 по 31.12.2016 (1 600 * 4) = 6 400

З 01.01.2017 по 31.12.2017 (3 200 * 4 * 12 місяців) = 153 600

З 01.01.2018 по 31.12.2018 (3 723 * 4 * 12 місяців) = 178 704

З 01.01.2019 по 20.10.2019 (4 173 * 4 * 9 міс. 20 днів) = 160 997,03 грн.

4 173 х 4 х 9 = 150 228,00 грн. (січень-вересень 2019)

4 173 х 4/31 х 20 = 10 769,03 грн. (по 20.10.2019 року)

Всього 160 997,03 (150 228+10 769,03)

З 21.10.2019 по 31.10.2019 (4 173 х 3/31 х 11) = 4 442,22 грн.

З 01.11.2019 по 31.12.2019 (4 173 * 3 * 2) = 25 038

З 01.01.20 по 31.08.20 (4 723 * 3 * 8 міс.) = 113 352

З 01.09.20 по 31.12.20 (5 000 * 3 * 4 міс.) = 60 000

Загалом : 889 756,44 грн.

Відповідно, виходячи з наведеної суми основної грошової винагороди арбітражного керуючого слід обраховувати і розмір винагороди, що підлягає стягненню з кредиторів пропорційного заявленим вимогам, а саме згідно наступного розрахунку:

Загальний розмір кредиторських вимог - 1 429 404,19 грн

Кредитори - Аграрний фонд (сума вимог 876 001,00 грн) / заг. кред. вимог = 61,29 % від загального розміру кредиторських вимог

ТОВ "Лендфіл компані" (сума вимог 343 672,38) / заг. кред. вимог = 24,04 % від загального розміру кредиторських вимог

ТОВ "Фінансова оферта" (сума вимог 209 730,81) / заг. кред. вимог = 14,67 % від загального розміру кредиторських вимог.

Стягнення на користь арбітражного керуючого:

- 889 756,44 * 61,29 % = 545 331,72 грн. (Аграрний фонд)

- 889 756,44 * 24,04 % = 213 897,45 грн. (ТОВ "Лендфіл компані")

- 889 756,44 * 14,67 % = 130 527,27 грн. (ТОВ "Фінансова оферта")

Відтак, пропорційному стягненню з кредиторів підлягає грошова винагорода арбітражного керуючого в наступних розмірах: з Аграрного фонду - 545 331,72 грн., з ТОВ "Лендфіл компані" - 213 897,45 грн., з ТОВ "Фінансова оферта" - 130 527,27 грн.

Враховуючи наведені вище, клопотання арбітражного керуючого Слободяна В.М. №01-21/26 від 08.12.2020 року про стягнення з кредиторів винагороди за виконання повноважень арбітражного керуючого; заява № 01-21/30 від 21.12.2020 року про стягнення з кредиторів винагороди за виконання повноважень арбітражного керуючого; заява № 01-21/35 від 06.04.2021 року про затвердження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди та стягнення з кредиторів винагороди за виконання повноважень арбітражного керуючого, підлягають частковому задоволенню, в зазначених вище сумах.

Звіт арбітражного керуючого Слободяна В.М. про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат підлягає затвердженню в розмірі 889 756,44 грн. основної грошової винагороди .

Керуючись ст. ст. 1, 2, 9, 12, 30, 41, 58-67, 90 (п. 5 ч.1) Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 2, 3, 12, 13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 232-236, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України суд, -

У Х В А Л И В :

1. Затвердити звіт арбітражного керуючого (ліквідатора) Слободяна В.М. про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, в розмірі 889 756,44 грн. основної грошової винагороди у справі № 15/27/2012/5003.

2. Клопотання арбітражного керуючого (ліквідатора) Слободяна В.М. № 01-21/26 від 08.12.2020 року про стягнення з кредиторів винагороди за виконання повноважень арбітражного керуючого; заяву № 01-21/30 від 21.12.2020 року про стягнення з кредиторів винагороди за виконання повноважень арбітражного керуючого; заяву № 01-21/35 від 06.04.2021 року про затвердження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди та стягнення з кредиторів винагороди за виконання повноважень арбітражного керуючого - задоволити частково.

3. Стягнути з Аграрного фонду (вул. Б. Грінченка, 1, м. Київ, 01001; ) на користь арбітражного керуючого Слободяна Василя Миколайовича (свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 183 від 08.02.2013 року; ідент код. НОМЕР_1 ; адреса для листування: вул. Магістратська, 156/5, м. Вінниця, 21020; рахунок отримувача № НОМЕР_2 в АТ "Оксі Банк" МФО 325990, призначення: для поповнення рахунку Слободяна Василя Миколайовича , НОМЕР_1 ) 545 331,72 грн. - винагороди за виконання повноважень арбітражного керуючого у справі № 15/27/2012/5003.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лендфіл компані" (вул.Бульварно - Кудрявська, буд. 32Б, м. Київ, 01054; ) на користь арбітражного керуючого Слободяна Василя Миколайовича (свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 183 від 08.02.2013 року; ідент код. НОМЕР_1 ; адреса для листування: вул.Магістратська, 156/5, м. Вінниця, 21020; рахунок отримувача № НОМЕР_2 в АТ "Оксі Банк" МФО 325990, призначення: для поповнення рахунку Слободяна Василя Миколайовича , НОМЕР_1 ) 213 897,45 грн. - винагороди за виконання повноважень арбітражного керуючого у справі № 15/27/2012/5003.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова оферта" (вул.Максима Берлінського, 20, офіс 3, м. Київ, 04060; ) на користь арбітражного керуючого Слободяна Василя Миколайовича (свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 183 від 08.02.2013 року; ідент код. НОМЕР_1 ; адреса для листування: вул.Магістратська, 156/5, м. Вінниця, 21020; рахунок отримувача № НОМЕР_2 в АТ "Оксі Банк" МФО 325990, призначення: для поповнення рахунку Слободяна Василя Миколайовича , НОМЕР_1 ) 130 527,27 грн. - винагороди за виконання повноважень арбітражного керуючого у справі № 15/27/2012/5003.

6. Видати накази після набрання ухвалою законної сили.

7. Затвердити остаточний звіт арбітражного керуючого (ліквідатора) Слободяна В.М. № 01-21/25 від 08.12.2020 року та ліквідаційний баланс банкрута - Cелянського (фермерського) господарства "Поділля" у справі № 15/27/2012/5003.

8. Cелянське (фермерське) господарство "Поділля" (, 22512, с.Нова Прилука, вул. К. Маркса, 23, Липовецький район, Вінницька область) як юридичну особу ліквідувати.

9. Відповідно до положень ч. 4 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства, вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

10. Припинити повноваження ліквідатора Cелянського (фермерського) господарства "Поділля" (, 22512, с.Нова Прилука, вул. К. Маркса, 23, Липовецький район, Вінницька область) - арбітражного керуючого Слободяна Василя Миколайовича у справі № 15/27/2012/5003.

11. Припинити дію мораторію введеного ухвалою Господарського суду Вінницької області від 30.05.2012 року у справі № 15/27/2012/5003.

12. Закрити провадження у справі № 15/27/2012/5003 про банкрутство Cелянського (фермерського) господарства "Поділля".

13. Копію ухвали направити рекомендованим листом: Аграрному фонду, ТОВ "Лендфіл Компані", ТОВ "Фінансова Оферта"; та на відомі суду адреси електронної пошти: арбітражний керуючий Слободян В.М. - @mail.gov.ua; ТОВ "Лендфіл Компані" - ; ТОВ "Фінансова Оферта" - .; Аграрний фонд - , , , ВМР - , Вінницька РДА - , Липовецька міська територіальна громада -

Згідно ч. 4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-256, підпункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - СФГ "Поділля" - с. Нова Прилука, вул. К. Маркса, 23, Липовецький р-н, Вінницька обл., 22512

3 - Аграрний фонд - м. Київ, вул. Б. Грінченка, 1

4 - ТОВ "Лендфіл Компані" - вул. Бульварно-Кудрявська, 32-Б, м. Київ, 01054

5 - ТОВ "Фінансова Оферта" - вул. Берлінського, 20, оф. 3, м. Київ, 04060