РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.04.2021Справа № 910/2673/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Фермерського господарства «Агріатік», Київська обл., Бориспільський р-н, с. Проців

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Київкомбікорм», м. Київ

про стягнення 193 847,02 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фермерське господарство «Агріатік» (далі - ФГ «Агріатік»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Київкомбікорм» (далі - ТзОВ «Завод Київкомбікорм»/відповідач) про стягнення 193 847,02 грн, у тому числі: 183 814,00 грн - основного боргу, 4 366,61 грн - пені, 4 065,41 грн - інфляційних втрат та 1 601,00 грн - 3% річних, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором поставки кукурудзи №57/КК від 12.04.2019.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 23.02.2021 позовну заяву прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, при цьому, був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі.

Приписами статті 248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, за висновком суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

12.04.2019 між Фермерським господарством «Агріатік» (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод Київкомбікорм» (далі - покупець) укладено договір поставки кукурудзи № 57, відповідно до якого постачальник взяв на себе зобов`язання здійснити поставку товару, який не обтяжений правами третіх осіб, та передати його у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити поставлений постачальником товар належної якості та в обумовлені сторонами строки.

Згідно п. 1.2. договору предметом даного договору є поставка зерна кукурудзи, що вирощується на полях.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що вартість товару визначається у рахунку-фактурі, що видається постачальником на кожну окрему партію товару.

В п. 5.3. договору сторони погодили, що для отримання оплати є необхідність виконання наступних умов: постачальник передає покупцю всю кількість товару згідно рахунку-фактури; сторони підписують належним чином оформлену видаткову накладну; постачальник передає покупцю повний пакет оригіналів документів, зазначених в п. 3.4. та п. 3.5 даного договору.

У відповідності до п. 5.4. договору після виконання останньої з умов, зазначених в п. 5.3.: покупець сплачує 80% оплати вартості товару на розрахунковий рахунок постачальника протягом 7 робочих днів; остаточний розрахунок в розмірі 20% оплати вартості замовлення товару здійснюється протягом 3 робочих днів після того, як постачальник в строки, передбачені чинним законодавством засобами електронного зв`язку надіслав покупцю податкову накладну, зареєстровану у Єдиному реєстрі податкових накладних, але в будь-якому разі не раніше строку, вказаного в п. 5.4.1. даного договору.

Ціна договору складається з вартості поставленого товару протягом строку дії даного договору (п. 5.7. договору).

Відповідно до п. 6.4. договору покупець за несвоєчасну оплату товару сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, за кожен день прострочення, але не більше 5% від загальної вартості неоплаченого товару.

Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2022 (п. 8.1. договору).

04.11.2020 позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 183 814,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 243, підписаною представниками сторін, та товарно-транспортною накладною № 046355.

Також, на виконання умов цього договору позивачем виставлено рахунок на оплату №243 від 04.11.2020.

В порушення умов договору, відповідач за поставлений товар не розрахувався, внаслідок чого у ТзОВ «Завод Київкомбікорм» утворилась заборгованість в сумі 183 814,00 грн.

28.12.2020 позивач направив на адресу відповідача претензію №12/10 від 10.12.2020 на суму 183 814,00 грн.

Проте, ТзОВ «Завод Київкомбікорм» відповіді на претензію не надало, заборгованість не погасило.

Отже, внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати за поставлений товар, позивач просить суд стягнути з ТзОВ «Завод Київкомбікорм» борг у розмірі 183 814,00 грн, пеню в сумі 4 366,61 грн, 3% річних у розмірі 1 601,00 грн та інфляційні втрати в сумі 4 065,41 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до положення частини 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом вище встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір поставки кукурудзи №57/КК, відповідно до якого позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 183 814,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 243 від 04.11.2020 та товарно-транспортною накладною № 046355 від 04.11.2020.

Проте, в порушення умов вказаного договору, відповідач за поставлений товар не розрахувався, внаслідок чого у ТзОВ «Завод Київкомбікорм» виникла заборгованість в сумі 183 814,00 грн.

Статтею 530 ЦК України вставлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Так, у відповідності до п. 5.4. договору після виконання останньої з умов, зазначених в п. 5.3.: покупець сплачує 80% оплати вартості товару на розрахунковий рахунок постачальника протягом 7 робочих днів; остаточний розрахунок в розмірі 20% оплати вартості замовлення товару здійснюється протягом 3 робочих днів після того, як постачальник в строки, передбачені чинним законодавством засобами електронного зв`язку надіслав покупцю податкову накладну, зареєстровану у Єдиному реєстрі податкових накладних, але в будь-якому разі не раніше строку, вказаного в п. 5.4.1. даного договору.

В п. 5.3. договору сторони погодили, що для отримання оплати є необхідність виконання наступних умов: постачальник передає покупцю всю кількість товару згідно рахунку-фактури; сторони підписують належним чином оформлену видаткову накладну; постачальник передає покупцю повний пакет оригіналів документів, зазначених в п. 3.4. та п. 3.5 даного договору.

З матеріалів справи вбачається, що видаткова накладна № 243 від 04.11.2020 підписана представниками сторін без будь-яких зауважень з боку відповідача, а також позивачем виставлено рахунок на оплату № 243 від 04.11.2020 на суму 183 814,00 грн.

Позивачем виконано умови п. 5.3. договору, відтак, у відповідача виник обов`язок сплатити 80% вартості товару, проте ТзОВ «Завод Комбікорм» свого обов`язку не виконав, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість у розмірі 147 051,20 грн (80% від вартості поставленої продукції).

Разом з тим, ураховуючи, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження реєстрації ФГ «Агріатік» податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд дійшов висновку, що у ТзОВ «Завод Комбікорм» не виникло обов`язку щодо сплати 36 762,80 грн (20 % від вартості поставленого товару).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ураховуючи встановлене вище, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Фермерського господарства «Агріатік» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Комбікорм», саме в частині стягнення 80% вартості поставленого товару в сумі 147 051,20 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 4 366,61 грн, 3% річних у розмірі 1 601,00 грн та інфляційні втрати в сумі 4 065,41 грн, нараховані на суму боргу в розмірі 183 814,00 грн за період з 04.11.2020 по 18.02.2021.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 6.4. договору покупець за несвоєчасну оплату товару сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, за кожен день прострочення, але не більше 5% від загальної вартості неоплаченого товару.

Оскільки положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст. 232 ГК України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі сплином 6 місяців.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат і встановив, що позивачем допущено помилку у визначенні періоду та розміру цих нарахувань.

Зокрема, п. 5.4. договору встановлено, що після виконання останньої з умов, зазначених в п. 5.3.: покупець сплачує 80% оплати вартості товару на розрахунковий рахунок постачальника протягом 7 робочих днів.

Відтак, ураховуючи, що видаткова накладна підписана представником відповідача 04.11.2020, суд дійшов висновку, що у даному випадку нарахування штрафних санкцій починається з 16.11.2020 (через 7 робочих днів з дня підписання видаткової накладної).

Таким чином, нарахування штрафних санкцій здійснюється на суму 147 051,20 грн (80% вартості поставленої продукції) за період з 16.11.2020 по 18.02.2021.

За розрахунком суду розмір 3% складає 1 146,69 грн, а сума інфляційних втрат становить 3 252,33 грн, відповідно ці вимоги підлягають задоволенню частково.

Суд також перевірив наданий позивачем розрахунок пені та встановив, що позивачем допущено помилку у визначенні її розміру, проте, заявлена сума пені підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки її розмір не перевищує суми, обчисленої судом.

Згідно статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Фермерського господарства «Агріатік» задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Київкомбікорм» (04080, місто Київ, вулиця Кирилівська, будинок 98; ідентифікаційний код 42341390) на користь Фермерського господарства «Агріатік» (08344, Київська область, Бориспільський р-н, с. Проців, вул. Веселкова, будинок, 8, ідентифікаційний код 24211813) 147 051 (сто сорок сім тисяч п`ятдесят одна) грн 20 коп. - основного боргу, 4 366 (чотири тисячі триста шістдесят шість) грн 61 коп. - пені, 1 146 (одну тисячу сто сорок шість) грн 69 коп. - 3% річних, 3 252 (три тисячі двісті п`ятдесят дві) грн 33 коп. - інфляційних втрат та 2 886 (дві тисячі вісімсот вісімдесят шість) грн 45 коп. - судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук