ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2021 року м.Дніпро Справа № 908/2749/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Березкіної О.В. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Дарміна М.О.( зміна складу колегії суддів відбулась на підставі розпорядження керівника апарату суду від 06.04.2021року)

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго

на рішення Господарського суду Запорізької області від 14.12.2020 (суддя Федорова О.В.)

у справі №908/2749/20

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Міркон, м. Запоріжжя

до акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго, м.Запоріжжя

про стягнення грошових коштів

В С Т А Н О В И В:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю Компанія Міркон звернувся до акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго із позовом про стягнення 187 781,96 грн., з яких 182 010,00 грн. основного боргу, 3 889,53 грн. пені, 972, 38 грн. 3% річних, 910,05 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 14.12.2020 у справі № 908/2749/20 позов товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Міркон до акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго задоволено частково.

Суд стягнув з акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго на користь товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Міркон 182.010,00 грн. (сто вісімдесят дві тисячі десять грн. 00 коп.) заборгованості, 3878,90 грн. (три тисячі вісімсот сімдесят вісім грн. 90 коп.) пені, 969,73 грн. (дев`ятсот шістдесят дев`ять грн. 73 коп.) 3% річних, 910,05 грн. (дев`ятсот десять грн. 05 коп.) інфляційних втрат, 2.816,53 грн. (дві тисячі вісімсот шістнадцять грн. 53коп.) судового збору, 1999,80 грн. (одну тисячу дев`ятсот дев`яносто дев`ять грн. 80 коп.) витрат на правничу допомогу.

Суд відмовив в частині стягнення 10,63 грн. пені та 2,65 грн. 3% річних.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач акціонерне товариство ДТЕК Дніпроенерго звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення господарського суду Запорізької області від 14.12.2020 р. у справі №908/2749/20 - скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у позові.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що задовольняючи вимоги позивача в частині стягнення основного боргу у розмірі 182 010,00 грн, судом першої інстанції не було враховано, що відповідач 26.11.2020 року здійснив оплату основного боргу за договором про закупівлю товару №3164-ДЗ-КрТЗС від 13.02.2020 в сумі 182 010,00 грн., а тому на момент винесення рішення у справі заборгованість за договором перед позивачем була відсутня (платіжне доручення від 26.11.2020 № 1823987).

Щодо нарахування суми пені та 3 % річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за договором, то апелянт вважає невірним даний розрахунок, оскільки позивач не надав докази пред`явлення рахунку на оплату 19.05.2020, що свідчить про ненастання строку зобов`язання з оплати та відсутність підстав для нарахування неустойки.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення господарського суду Запорізької області від 14.12.2020 р. у справі №908/2749/20, ухвалення нового рішення про відмову у позові.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.02.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго на рішення Господарського суду Запорізької області від 14.12.2020 у справі № 908/2749/20 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія Міркон відзив на апеляційну скаргу не надало, що відповідно до частини третьої статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.

У зв`язку з лікарняним судді Антоніка С.Г., за розпорядженням керівника апарату суду від 06.04.2021року, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду апеляційних скарг у справі №908/2749/20 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя -Березкіна О.В. (доповідач), судді Дармін М.О., Іванов О.Г.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія Міркон (постачальник) та акціонерне товариство ДТЕК Дніпроенерго, відокремлений підрозділ Криворізька теплова електрична станція Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго (покупець) 13.02.2020 уклали договір №3164-ДЭ-КрТЭС про закупівлю товару (договір).

Пунктом 1.1 договору встановлено, що постачальник зобов`язується поставити покупцю товар, зазначений в специфікації, а покупець прийняти і оплатити такий товар, код згідно УКТ ЗЕД:, (далі товар), 2019-2020 року виготовлення, в кількості, комплектації, асортименті та за ціною згідно зі специфікацією на загальну суму 182 010 грн.

Пунктом 1.3 договору встановлено, що вантажоодержувач товару: ДТЕК КРИВОРІЗЬКА ТЕС, м. Зеленодольск, Апостолівський р-н, Дніпропетровська обл., пл. Енергетиків, 1.

Приймання Товару здійснюється Сторонами відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 року № П-6 (із змінами та доповненнями) і Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 року №П-7 (із змінами і доповненнями), в частині, що не суперечить умовам Договору (п. 2.2 договору).

Розрахунки проводяться шляхом оплати покупцем поставленого покупцю товару на 90 (дев`яностий) календарний день з дати поставки відповідного товару на підставі отриманого покупцем рахунку та за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 5 цього договору (п. 4.1 договору).

Пунктом 5.5 договору встановлено, що товар вважається поставленим покупцю з дати підписання сторонами видаткових накладних (дата поставки товару).

Пунктом 5.7 договору встановлено, що при поставці товару постачальник надає покупцю одночасно з товаром, що поставляється, наступні документи: рахунок, видаткову накладну, відповідні товаросупровідні накладні (товарно-транспортну накладну або декларацію перевізника), сертифікат якості заводу-виробника та/або паспорт, сертифікат відповідності (в разі, якщо товар підлягає обов`язковій сертифікації).

Відповідно до п. 6.1.1 договору покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар.

Звертаючись до акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго із позовом про стягнення 187.781,96 грн., з яких 182.010,00 грн. основного боргу, 3.889,53 грн. пені, 972,38 грн. 3% річних, 910,05 грн. інфляційних втрат, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю « Компанія Міркон» посилався на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки №3164-ДЭ-КрТЭС про закупівлю товару від 13.02.2020в частині своєчасної оплати поставленого товару.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що відповідач доказів виконання зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати отриманого в рамках договору №3164-ДЭ-КрТЭС про закупівлю товару від 13.02.2020 суду не надав, що є підставою для стягнення суми основного боргу, пені, та сум, передбачених ст. 625 ЦК України.

Разом з цим, здійснивши перевірку розрахунку пені та 3% річних, суд першої інстанції виправивши помилку в розрахунку позивача, стягнув пеню у розмірі 3878,90 грн. та 969,73 грн. трьох відсотків річних.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом статей 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов договору про закупівлю, позивач 19.05.2020 здійснив поставку відповідачу товару, який обумовлений у Специфікації на загальну суму з ПДВ 182010,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №122 від 19.05.2020 підписаною представником відповідача, довіреністю від 01.01.2020 №43/ДнЭ/2020, товарно-транспортною накладною №Р122 від 19.05.2020.

Товар прийнято відповідачем без зауважень. Матеріали справи не містять доказів порушення постачальником зобов`язань за договором.

На оплату отриманого товару відповідачу був виставлений рахунок №153 від 19.05.2020.

Відповідно ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Приймаючи до уваги умови п. 5.5 відповідач був зобов`язаний оплатити поставлений товар у строк до 17.08.2020 (включно).

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача 20.08.2020 була направлена претензія № 261 з вимогою погасити заборгованість. Також відповідача було попереджено, що у разі не сплати боргу, позивач буде змушений звернутися до суду.

Претензія отримана відповідачем 28.08.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням (а.с. 29).

Проте, у порушення умов договору, відповідач зобов`язань щодо оплати отриманого товару в узгоджені строки не виконав, а тому господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 182 010 грн.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 7.14 договору передбачено, що у разі прострочення оплати товару, покупець сплачує неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати від вартості невчасно оплаченого товару, однак не більше 5% від вартості невчасно оплаченого товару.

Оскільки відповідач не сплатив товар у встановлений строк, суд першої інстанції, здійснивши перевірку розрахунку позивача, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення пені у сумі 3878,90 грн. за період з 18.08.2020 по 22.10.2020 року.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу зазначеної норми законодавства вбачається, що три проценти річних є платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, тобто три проценти річних не можна розцінювати як заходи відповідальності за порушення зобов`язань, які можуть бути узгоджені сторонами, оскільки ця норма законодавства є імперативною. Таким чином, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Річні проценти за своєю правовою природою є складовою частиною боргу та підлягають стягненню разом із сумою основного боргу на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд визнав виконаним правильно, а вимогу про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 910,05 грн. за період вересень 2020, такою, що підлягає задоволенню.

Перевіривши розрахунок 3% річних, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що сума 3% річних за період з 18.08.2020 по 22.10.2020 складає 969,73 грн.

При цьому, заперечення відповідача щодо неправильності розрахунку є неспроможними, оскільки жодного контррозрахунку він не надав, та не зазначив, у чому помилка суду.

Доводи апелянта про те, що на момент ухвалення судового рішення була відсутня заборгованість перед позивачем, оскільки платіжним дорученням від 26.11.2020 року відповідач здійснив оплату основного боргу за договором про закупівлю товару №3164-ДЗ-КрТЗС від 13.02.2020 в сумі 182 010,00 грн., не є підставою для скасування судового рішення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 210 ГПК України, докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач був належним чином повідомлений про порушення провадження у справі, отримав ухвалу суду про відкриття провадження 2.11.2020 року та не скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву з відповідними доказами, а тому, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів.

Статтею 269 ГПК України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Апелянт надав до апеляційної скарги копію платіжного доручення, проте, жодних обґрунтувань неможливості надати відповідний доказ суду першої інстанції, відповідач не зазначив, що унеможливлює його прийняття судом апеляційної інстанції та врахування під час розгляду справи.

Оскільки рішення суду оскаржувалось відповідачем саме в частині стягнення суми заборгованості, то саме в цій частині колегія суддів здійснила перегляд рішення суду першої інстанції.

Таким чином, господарський суд Запорізької області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на Акціонерне товариство ДТЕК Дніпроенерго.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 14.12.2020 у справі №908/2749/20 - залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство ДТЕК Дніпроенерго.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 07.04.2021

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя О.Г.Іванов

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, про що складений акт від 23.11.2020 та 04.01.2021, копії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 06.04.2021 у справі №908/2749/20 поштою не надсилаються.

Надіслати копії цієї постанови на електронну адресу: товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Міркон, м.Запоріжжя, акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго, м.Запоріжжя.