ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.04.2021 справа № 914/61/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Яворського Б.І.,

розглянувши скаргу Акціонерного товариства «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ,

на дії (бездіяльність) держаного виконавця Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (вх. № 940/21 від 06.04.2021),

у справі № 914/61/15

за позовом: Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ,

до відповідача: Міського комунального підприємства «Золочівтеплоенерго», м. Золочів Львівської області,

про стягнення 568'916,56 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/61/15 за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Міського комунального підприємства «Золочівтеплоенерго» про стягнення 568'916,56 грн. заборгованості купівлі-продажу природного газу №13/2908-ТЕ-21 від 28.12.2012, з яких: 461'519,20 грн. основний борг, 32'969,71 грн. пеня, 55'223,53 грн. інфляційні втрати, та 19' 204,12 грн. 3% річних.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 10.03.2015 у справі № 914/61/15 позовні вимоги задоволено частково, присуджено до стягнення з МКП «Золочівтеплоенерго» на користь АТ «НАК «Нафтогаз України» 461'519,20 грн. заборгованості, 55'223,53 грн. інфляційних втрат, 19'781,83 грн. пені, 19'204,12 грн. 3% річних та 11'378,33 грн. судового збору.

Господарським судом Львівської області на примусове виконання ухваленого рішення 18.06.2015 видано наказ.

11.08.2015 відкрито виконавче провадження ВП №48412140, а 19.03.2021 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з визнанням боржника банкрутом (постанова Господарського суду Львівської області від 09.03.2021 у справі №914/804/16).

На розгляд господарського суду Львівської області 06.04.2021 через систему «Електронний суд» від АТ «НАК «Нафтогаз України» надійшла скарга на дії державного виконавця Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) у справі №914/61/15, відповідно до якої скаржник просить суд:

- прийняти скаргу на дії і бездіяльність органу ДВС;

- визнати неправомірними дії начальника відділу органу ДВС щодо закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 18.06.2015 у справі №914/61/15;

- визнати неправомірною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 19.03.2021 ВП №48412140 з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 18.06.2015 у справі № 914/61/15;

- зобов`язати начальника відділу органу ДВС усунути порушення прав стягувача в результаті закінчення виконавчого провадження 19.03.2021 ВП № 48412140 з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 18.06.2015 у справі № 914/61/15;

- зобов`язати начальника відділу органу ДВС скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 19.03.2021 ВП № 48412140.

У відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.04.2021 скарга на дії ДВС передана для розгляду судді Яворському Б.І.

Статтею 339 ГПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Розглянувши скаргу на дії ДВС, суд дійшов висновку про її повернення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 ГПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Згідно приписів ст. ст. 164, 172 ГПК України належним доказом надіслання сторонам копій позовної заяви та доданих до неї документів є оригінал опису вкладення до поштового відправлення, який повинен містити вичерпний перелік найменувань документів, що надсилаються, а також оригінал розрахункового документу, виданий поштовим відділенням.

Однак, до скарги не додано опису вкладення у цінний лист як підтвердження надсилання на адресу учасників провадження копії поданої скарги. Долучені до скарги докази її надіслання на адресу органу ДВС і боржника у форматі pdf не відкриваються та не дають можливості встановити адреси та що саме було надіслано даними електронними відправленнями.

З огляду на викладене, суд позбавлений можливості дійти висновку про належне виконання заявником своїх процесуальних обов`язків та надіслання учасникам процесу копії скарги з додатками.

Частиною 4 ст. 170 ГПК України визначено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про необхідність повернення скарги на дії органу ДВС без розгляду.

Керуючись ст.ст. 170, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на дії (бездіяльність) державного виконавця повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку, встановленому ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Б.І. Яворський