ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року Справа №924/1132/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Павлюк І.Ю. , суддя Савченко Г.І.

при секретарі судового засідання - Кушніруку Р.В.

за участю представників сторін:

ТзОВ "Суффле Агро Україна" - Стельмах Ю.М., довіреність б/н від 12.10.2020р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" на рішення господарського суду Хмельницької області від 13.01.2021 р. у справі № 924/1132/20 (суддя Виноградова В.В., повний текст рішення складено 22.01.2021 р.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна"

про стягнення 338 956,89 грн

та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес"

про зобов`язання здійснити коригування ціни

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 13.01.2021 р. первісний позов ТзОВ "Прогрес" до ТзОВ "Суффле Агро Україна" про стягнення 338956,89 грн, з яких 335810,39 грн заборгованості, 1987,26 грн пені, 1159,24 грн процентів річних задоволено частково. Стягнуто з ТзОВ "Суффле Агро Україна" на користь ТзОВ "Прогрес" 335810,39 грн заборгованості, 1156,07 грн 3% річних, 1981,83 грн пені, 5084,23 грн витрат зі сплати судового збору, 9999,75 грн витрат на професійну правничу допомогу. У решті позову відмовлено.

У зустрічному позові ТзОВ "Суффле Агро Україна" до ТзОВ "Прогрес" про зобов`язання здійснити коригування ціни ріпака, поставленого за видатковою накладною № від 23.07.2020 на підставі договору купівлі-продажу майбутнього врожаю ріпака № від 06.07.2020 шляхом зменшення ціни однієї тонни ріпаку на 372,55 грн без ПДВ (447,06 грн з ПДВ), а всього на загальну суму 281820,82 грн, відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідача - ТзОВ "Суффле Агро Україна" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти у справі нове рішення, яким в задоволенні позову ТзОВ "Прогрес" до ТзОВ "Суффле Агро Україна" про стягнення боргу в сумі 335 810,39 грн, 3% річних в сумі 1156,07 грн, 1981,83 грн пені, 5 084,23 грн витрат по оплаті судового збору та 9 999,75 грн витрат на правову допомогу - відмовити.

Зустрічний позов ТзОВ "Суффле Агро Україна" до ТзОВ "Прогрес" задоволити та зобов`язати ТзОВ "Прогрес" зменшити на 281 820,82 грн ціну ріпака 1-го класу, що був поставлений ТзОВ "Суффле Агро Україна" за видатковою накладною № від 23.07.2020 року на підставі Договору купівлі - продажу майбутнього врожаю ріпака № від 06.07.2020 року. Судові витрати покласти на ТзОВ "Прогрес".

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що прийняте з порушенням норма матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що ним було отримано товар вартістю 7 897 231,14 грн., а не 8 179 051,96 тобто на 281 820,82 грн. менше ніж встановлено в оскаржуваному рішенні суду.

Судом першої інстанції не було взято до уваги, що у зв`язку з отриманням товару неналежної якості ТОВ "Суффле Агро Україна" здійснило коригування вартості товару на суму 281 820,82 гривень згідно розрахунку коригування від 08.09.2020 року.

Таким чином, задовольняючи первісний позов суд проігнорував факт поставки товару неналежної якості, та здійснення на підставі цього коригування вартості товару.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 р. апеляційну скаргу ТзОВ "Суффле Агро Україна" на рішення господарського суду Хмельницької області від 13.01.2021 р. у справі № 924/1132/20 залишено без руху. Запропоновано ТзОВ "Суффле Агро Україна" усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: подати документ про сплату судового збору в сумі 13 967,31 грн протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Роз`яснено ТзОВ "Суффле Агро Україна", що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

16.03.2021 р., згідно штемпеля канцелярії суду, на адресу апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання, яким долучає платіжне доручення № 2961 від 10.03.2021 р. про сплату судового збору в сумі 13 967,31 грн.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.03.2021 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" на рішення господарського суду Хмельницької області від 13.01.2021 р. у справі № 924/1132/20 та призначено її до розгляду на 05 квітня 2021 р. об 10:00 год.

22.03.2021 р. на електронну адресу суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи EasyCon.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2021 р. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі №924/1132/20 задоволено.

02.04.2021 року від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін.

В судовому засіданні 05.04.2021 року в режимі відеоконференції колегія суддів заслухала представника апелянта, який апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес" в судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив. Сторони про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні у відповідності до вимог статті 269 ГПК України.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши в судовому засіданні в режимі відеоконференції пояснення представника апелянта, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та додані до неї документи, відзив на апеляційну скаргу перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Хмельницької області від 13.01.2021 р. у справі №924/1132/20 без змін, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 06.07.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Прогрес" (продавець) укладено договір купівлі-продажу майбутнього врожаю ріпака №, відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов`язується поставити покупцю товар в строки, передбачені в цьому договорі, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити його вартість.

Відповідно до п. 1.2 договору сторони погодили наступну залікову вагу/кількість та ціну на товар: залікова кількість 600 т +/- 3% , ціна за 1 тонну товару становить - 13367,20 грн (496 доларів США), а також загальну вартість договору: 8020320,00 гривень, 297000,00 доларів США (ціна вказана станом на дату укладення договору та зазначено її еквівалент в доларах США).

Згідно з п. 1.3 договору вартість товару у гривні коригується за комерційним курсом на дату, що передує дню видачі видаткової накладної (за наведеною у договорі формулою).

За умовами п. 2.1 договору товар повинен бути здорової товарної якості, не мати сторонніх запахів та не містити карантинних об`єктів, без токсичних речовин та ядовитих зерен. Якість товару повинна відповідати наступним якісним характеристикам, зокрема: сміттєві домішки - максимум 2,0%; олійність мін. 42% на сиру речовину.

Як передбачено умовами п. 3.1 договору, поставка товару здійснюється на умовах СРТ у відповідності до ІНКОТЕРМС 2010/2020. Місцем поставки є будь-який із портових терміналів (надалі - зерновий склад) на цілковито одноособовий вибір покупця в наступних портах: Одеському, Південному, Чорноморську. Покупець зобов`язаний завчасно повідомити продавця у будь-який зручний спосіб (в т.ч. засобами електронного зв`язку) про місце поставки.

Згідно з п. 3.1.1 договору за додатковою угодою сторін поставка товару також можлива на умовах EXW (елеватор продавця) у відповідності до ІНКОТЕРМС 2010. В такому разі сторони у вказаній додатковій угоді погоджують нову ціну товару, яка визначатиметься з урахуванням наступних витрат та підлягатиме зменшенню на: - транспортно-логістичні витрати із доставки товару із елеватора продавця до терміналу/терміналів поставки згідно із пунктом 3.1 вище. При цьому транспортно-логістичні витрати надаються експедиторами та/чи перевізниками покупця; - вартість послуг одного місця складського зберігання товару на елеваторі продавця; - вартість послу відвантаження товару для доставки в порт; - 0,7% втрат (розмір природних втрат при зберіганні товару згідно норм природного убутку; розмір втрат в процесі сушки і очистки товару; механічні втрати, що виникають під час проведення навантажувально-розвантажувальних робіт та переміщення товару); - фінансові втрати покупця із розрахунку 8% річних за місяць в долара США.

Відповідно до умов п. 3.2 договору продавець зобов`язується передати покупцю оригінали (якщо не буде зазначеного іншого) наступних документів на товар: товарної (видаткової) накладної; податкової накладної (в електронній формі, передбаченій в ПКУ); аналізної картки Ф47 на партію зерна. Для поставки на EXW додатково надаються: посвідчення якості лабораторії зернового складу, складська квитанція на ім`я покупця, акт приймання-передачі товару, підписаний зерновим складом та продавцем - для підпису покупцем.

До поставки продавець зобов`язується передати покупцю належним чином завірені (підписом повноважного представника продавця та печаткою) копії наступних документів: реквізити, завірені підписом і печаткою директора; свідоцтво про державну реєстрацію; остання зареєстрована редакція статуту; витяг з реєстру платників ПДВ або свідоцтво; форма № 4-СГ з відміткою про прийняття (2020 рік); форма № 29-СГ з відміткою про прийняття (2020 рік); форма № 37-СГ з відміткою про прийняття (2020 рік); податкова декларація платника єдиного податку 4 групи з підтвердженням оплати податку (платіжне доручення з відміткою банку чи банківська квитанція); довідка про наявність земельних угідь (2019-2020 роки) або витяги про реєстрацію речових прав на земельні ділянки (не для платників єдиного податку 4 групи); довідка про набуття статусу платника єдиного податку 4 групи (дійсна на 2020 рік); протокол/наказ про призначення на посаду осіб, уповноважених підписати даний договір; паспорт та довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру щодо усіх посадових осіб, що підписали договір та додатки до нього, а також наказ на особу, що відповідає за ведення бухгалтерського обліку; протокол загальних зборів учасників / рішення засновників тощо про надання згоди на укладення цього договору (оригінал).

Пунктом 3.3 договору встановлено, що продавець зобов`язується здійснити поставку всього об`єму товару у строк до 15.08.2020.

За умовами п. 3.7 договору додатково продавець може передати покупцю документи на основі Директиви 2009/28/ЄС Європейського Парламенту та Ради про заохочення до використання енергії, виробленої з відновлювальних джерел та ISCC (Міжнародна система сертифікації та викидів оксиду вуглецю), а саме: самодекларація; чек лист 4 тех карта. Форми бланків зазначених документів є невід`ємною частиною договору.

Оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок продавця. Покупець зобов`язується оплачувати вартість поставленого товару в наступні строки: 80% вартості товару протягом 3 банківських днів після фактичної поставки та надання видаткової накладної; 20% вартості товару протягом 3 банківських днів після фактичної реєстрації податкової накладної згідно чинного законодавства України та надання усіх документів, вказаних в п. п. 3.2, 3.7 договору (п. 4.1 договору).

У п. 4.2 договору зазначено, що у разі невідповідності якісних показників встановленим вимогам покупець має право відкоригувати ціну товару в нижченаведених розмірах (для фізичної ваги, ціна вказана з ПДВ), зокрема: смітна домішка: знижка 0,12% від ціни товару за кожний 0,1% невідповідності між 2,1% та 15%; олійна домішка: знижка 0,15% ціни товару за кожний 0,1% між 42% та 40,0%. Коригування ціни здійснюється покупцем в односторонньому порядку на підставі документів, що підтверджують якість товару, окремо по кожному автомобілю із доставленим зерном (не на підставі середніх показників).

У разі коли продавець відмовляється від коригування ціни на вказаних в п. 4.2 умовах, він зобов`язується компенсувати покупцю транспортні витрати за винятком випадків, коли такі оплачувалися продавцем (п. 4.3 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору при доставці товару автомобільним транспортом кількість поставленого зерна визначається за показниками ваги покупця або вантажоотримувача відповідно до місця поставки. У разі транспортування зерна з поля та неможливості зазначення у товарно-транспортній накладній точної маси зерна показники прибуткової накладної приймаються сторонами як остаточні, а сама прибуткова накладна має силу акта про приймання матеріалів за формою №М-7, затвердженою наказом Міністерства статистики України від 21.06.1996 №193.

Якість товару приймається за результатами лабораторних досліджень зернового складу, зазначеного в п. 3.1 договору. У випадку поставки неякісного товару покупець має право на односторонню відмову від його приймання та оплати. Як арбітра з якості сторони погодили ДП "Укрметртестстандарт". Якість товару, визначена арбітром, вважається обов`язковою для обох сторін (п. 5.2 договору).

Товар вважається переданим продавцем за кількістю після підписання видаткової накладної в передбаченому законодавством порядку (п. 5.3 договору).

За умовами п. 5.4 договору поставка товару на умовах EXW здійснюється відповідно до порядку переоформлення права власності на зерно на зерновому складі. Усі складські документи повинні відповідати вимогам Положення про обіг складських документів на зерно, затвердженого наказом Мінагрополітики України від 27.06.2003 №198, та іншим вимогам законодавства. Товар вважається переданим продавцем за кількістю, вказаною у складській квитанції. Товар вважається переданим продавцем покупцю за якістю у відповідності до посвідчення якості (форма №47), виданим зерновим складом (із можливістю застосування п. 5.2 договору).

Згідно з п. 6.1 договору в разі несвоєчасної сплати сторона, що прострочила, сплачує іншій пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої чи несвоєчасно оплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 7.1 договору договір набирає чинності з моменту його підписання і скріплення печатками сторін, та діє до моменту виконання сторонами усіх своїх обов`язків за договором.

23.07.2020 сторонами укладено додаток до договору купівлі-продажу майбутнього врожаю № від 06.07.2020, відповідно до п. 1 якого на виконання п. 3.1.1 договору сторони погодили, що поставка буде здійснюватися на умовах EXW у відповідності до ІНКОТЕРМС 2010. Місцем поставки на умовах EXW є наступний зерновий склад: товариство з обмеженою відповідальністю П`ятидні, Волинська область, Володимир-Волинський район, с. П`ятидні, вул. Незалежності, 56.

У зв`язку зі зміною умов поставки сторони домовились, що ціна за договором становить 465,96 доларів з ПДВ (п. 2 додатку).

Сторони домовились про застосування для обміну документами відповідної електронної пошти постачальника та відповідної електронної пошти продавця. У разі виникнення розбіжностей норми даного додатку мають перевагу над нормами договору (п. п. 3, 4 додатку).

Договір та додаток до нього підписані сторонами та скріплені відтисками їхніх печаток.

Згідно з видатковою накладною від 23.07.2020 № (на підставі договору від 06.07.2020 №) позивачем передано відповідачу ріпак І класу в кількості 630387 кг всього на суму 8179051,96 гривень.

До матеріалів справи Товариством з обмеженою відповідальністю "Прогрес" долучено акт прийому-передачі від 23.07.2020, в якому зазначено, що ТОВ "Суффле Агро Україна" (покупець), ТОВ "Прогрес" (продавець), ТОВ "П`ятидні" (зерновий склад) склали акт на підтвердження передання продавцем і прийняття покупцем у власність, прийняття зерновим складом на зберігання товару: ріпаку 1 класу в кількості 630,387 тон, що підтверджено складською квитанцією на зерно серії АБ №848400 від 23.07.2020. В акті зазначено, що сторони одна до одної претензій по кількості та якості товару не мають (акт містить підписи представників та відтиски печаток продавця та зернового складу).

Відповідно до складської квитанції на зерно №36 від 23.07.2020 зерновий склад ТОВ "П`ятидні" прийняв на зберігання від ТОВ "Суффле Агро Україна" на підставі договору складського зберігання від 21.07.2020 №20-28/07/20 зерно: насіння ріпака І класу, рік збирання урожаю 2020, вага фізична: 630387 кг, вага залікова: 630387 кг, державний стандарт ДСТУ 4966:2008, вологість 8%, сміттєва домішка 2%; документ, що засвідчує якість зерна: посвідчення №00003582 від 23.07.2020, видане ВТЛ ТОВ "П`ятидні".

В посвідченні про якість зерна №00003582 від 23.07.2020 (форма №42) зазначено відправником зерна ріпака в кількості 630387 кг є ТОВ "Прогрес", одержувачем - ТОВ "Суффле Агро Україна", вага 630387 кг, вміст олії - 43,0%, вологість -8% , домішки бур`янові - 2,0%.

У матеріали справи також надано протокол від 23.07.2020, в якому сторонами зафіксовано кількість, базову ціну та показники якості ріпаку (дані не зазначено).

Позивачем відповідачу виписано податкову накладну від 23.07.2020 №14 на суму 6815876,63 грн без ПДВ, яка зареєстрована 12.08.2020 згідно з квитанцією №1.

Крім того, до матеріалів додано копії карток аналізу зерна: від 17.07.2020 №7 (маса партії 111980 кг, вміст олії 40,5%), від 18.07.2020 №10 (маса партії 117270, вміст олії не вказано), від 19.07.2020 №11 (маса партії 130160, вміст олії 42%), від 21.07.2020 №22 (маса партії 106340 кг, вміст олії не вказано), від 22.07.2020 №26 (маса партії 97930, вміст олії не вказано), від 22.07.2020 №28 (маса партії 91250 кг вміст олії не вказано), від 23.07.2020 №29 (маса партії 1400, вміст олії не вказано).

Згідно із заключною випискою за 27.07.2020 відповідачем сплачено позивачу 1000000,00 грн, згідно з виписками по рахунку за 24.07.2020 - 5543241,57 грн, за 13.08.2020 - 1000000,00 грн, за 18.08.2020 - 300000,00 грн за ріпак згідно з видатковою накладною від 23.07.2020 №, всього 7843241,57 гривень.

Позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою (від 19.08.2020 №188), в якому, посилаючись на наявність за договором купівлі-продажу від 06.07.2020 № заборгованості в сумі 335810,39 грн, вимагав дотримуватись п. 4.1 договору та погасити заборгованість (опис вкладення, накладна відділення поштового зв`язку від 25.08.2020 №070, інформація щодо відстеження відправлення №070 про вручення 31.08.2020).

Також позивач звернувся до відповідача з претензією (від 21.08.2020 №193), в якій просив забезпечити невідкладне виконання грошового зобов`язання по договору від 06.07.2020 № та погасити заборгованість в сумі 335810,39 грн (опис вкладення, накладна відділення поштового зв`язку від 22.08.2020 №586, інформація щодо відстеження відправлення №586 про вручення 26.08.2020).

Враховуючи, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" взяті на себе зобов`язання з оплати вартості отриманого товару за договором купівлі-продажу майбутнього врожаю ріпака №/ від 06.07.2020 в повному обсязі не виконав позивач звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом про стягнення з відповідача 338956,89 грн, з яких 335810,39 грн вартості неоплаченого товару, 1987,26 грн пені, 1159,24 грн процентів річних.

В обґрунтування позову позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Прогрес" посилався на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" обов`язку щодо оплати за поставлений товар згідно з договором купівлі-продажу майбутнього врожаю ріпака №/ від 06.07.2020.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 20.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі для її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін, призначено судове засідання на 17.11.2020.

12.11.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" звернувся до Господарського суду Хмельницької області з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес" про зобов`язання здійснити коригування ціни ріпака.

В обґрунтування зустрічного позову про зобов`язання здійснити коригування ціни ріпака, поставленого за видатковою накладною № від 23.07.2020 на підставі договору купівлі-продажу майбутнього врожаю ріпака № від 06.07.2020 шляхом зменшення ціни однієї тонни ріпаку на 372,55 грн без ПДВ (447,06 грн з ПДВ), а всього на загальну суму 281820,82 грн товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна", звертаючи увагу на положення п.п.2.1.,4.2 договору, посилається на невідповідність отриманого товару якісним характеристикам, передбаченим договором купівлі-продажу майбутнього врожаю ріпака № від 06.07.2020.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 17.11.2020 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" про стягнення 338956,89 грн у справі №924/1132/20 зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес" про зобов`язання здійснити коригування ціни, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом; здійснено перехід до розгляду справи №926/1132/20 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 17.11.2020, яке у подальшому відкладено на 03.12.2020 та 15.12.2020.

Ухвалою суду від 15.12.2020 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 13.01.2021.

Розглянувши позовні вимоги Господарський суд Хмельницької області дійшов висновку про часткове задоволення первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес" та відмову в задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна".

Рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення первісного позову мотивоване тим, що відповідачем за первісним позовом частково здійснено оплату товару, отриманого за видатковою накладною від 23.07.2020 №, що підтверджується виписками за 27.07.2020 на 1000000,00 грн, за 24.07.2020 - 5543241,57 грн, за 13.08.2020 - 1000000,00 грн, за 18.08.2020 - 300000,00 грн на загальну суму 7843241,57 гривень.

Отже, відповідачем за первісним позовом згідно з п. 4.1 договору сплачено 80% вартості товару після його отримання згідно з видатковою накладною (6543241,57 грн), а також 1300000,00 грн після 12.08.2020, тобто після реєстрації податкової накладної від 23.07.2020 №14. Вартість товару, що залишилась неоплаченою, становить 335810,39 гривень.

Здійснивши перевірку заявлених до стягнення 3% річних, судом першої інстанції встановлено, що позивачем за первісним позовом у розрахунку показника кількості днів у році зазначено 365 днів, натомість у 2020 році кількість днів становить 366. Здійснивши перерахунок 3% річних з урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що сума 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача за первісним позовом за заявлений позивачем період, становить 1156,07 гривень. Відтак, у первісному позові в частині стягнення 3,17 грн 3% річних необхідно відмовити.

Перевіривши розрахунок заявленої до стягнення пені та враховуючи те, що 2020 рік, в якому здійснюється нарахування, має 366 днів, суд першої інстанції дійшов висновку, що правомірним є нарахування пені в сумі 1981,83 гривень. Відповідно, у первісному позові в частині стягнення 5,43 грн пені необхідно відмовити.

Також суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" 9 999,75 грн. витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В частині відмови у зустрічному позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що укладеним між сторонами договором не передбачено можливості зміни його умов щодо ціни в односторонньому порядку.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" будь-яких доказів щодо зміни сторонами умов договору щодо ціни, яка погоджена сторонами у додатку від 23.07.2020, у порядку, визначеному ст. 654 ЦК України, не подано, також не надано доказів зміни відповідних умов договору в судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Частиною 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України передбачено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 11 Цивільного кодексу України та 174 Господарського кодексу України унормовано, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Стаття 627 ЦК України закріплює свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як убачається з матеріалів справи, 06.07.2020 між позивачем за первісним позовом (продавець) та відповідачем за первісним позовом (покупець) укладено договір купівлі-продажу майбутнього врожаю ріпака №, відповідно до якого позивач зобов`язався поставити відповідачу товар в строки, передбачені в цьому договорі, а відповідач зобов`язався прийняти товар та сплатити його вартість.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтями 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Матеріали справи свідчать, що на підтвердження виконання обов`язку з поставки товару за договором позивачем за первісним позовом надано видаткову накладну від 23.07.2020 № про передання відповідачу ріпаку І класу в кількості 630387 кг всього на суму 8 179 051,96 гривень (т. 1 а.с. 29).

Крім того, до матеріалів справи долучено складську квитанцію на зерно №36 від 23.07.2020, посвідчення про якість зерна №00003582 від 23.07.2020 (т. 1 а.с. 28), протокол від 23.07.2020 (т. 1 а.с. 30), податкову накладну від 23.07.2020 №14 (а.с. 31), картки аналізу зерна, акт прийому-передачі від 23.07.2020.

Заперечень щодо поставки - отримання зазначеного товару сторони не висловили.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ст. 692 ЦК України).

Сторони у п. 4.1 договору погодили, що оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок продавця. Покупець зобов`язується оплачувати вартість поставленого товару в наступні строки: 80% вартості товару протягом 3 банківських днів після фактичної поставки та надання видаткової накладної; 20% вартості товару протягом 3 банківських днів після фактичної реєстрації податкової накладної згідно чинного законодавства України та надання усіх документів, вказаних в п. п. 3.2, 3.7 договору.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України, ч. 7 ст. 193 ГК України).

З укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Прогрес" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" договору купівлі-продажу майбутнього врожаю ріпака № від 06.07.2020 вбачається, що продавець зобов`язується поставити покупцю товар в строки, передбачені в цьому договорі, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити його вартість.

Відповідно до п. 1.2 договору сторони погодили наступну залікову вагу/кількість та ціну на товар: залікова кількість 600 т +/- 3% , ціна за 1 тонну товару становить - 13367,20 грн (496 доларів США), а також загальну вартість договору: 8020320,00 гривень, 297000,00 доларів США (ціна вказана станом на дату укладення договору та зазначено її еквівалент в доларах США).

Згідно з п. 1.3 договору вартість товару у гривні коригується за комерційним курсом на дату, що передує дню видачі видаткової накладної (за наведеною у договорі формулою).

За умовами п. 2.1 договору товар повинен бути здорової товарної якості, не мати сторонніх запахів та не містити карантинних об`єктів, без токсичних речовин та ядовитих зерен. Якість товару повинна відповідати наступним якісним характеристикам, зокрема: сміттєві домішки - максимум 2,0%; олійність мін. 42% на сиру речовину.

Відповідно до п. 4.1 договору оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок продавця. Покупець зобов`язується оплачувати вартість поставленого товару в наступні строки: 80% вартості товару протягом 3 банківських днів після фактичної поставки та надання видаткової накладної; 20% вартості товару протягом 3 банківських днів після фактичної реєстрації податкової накладної згідно чинного законодавства України та надання усіх документів, вказаних в п. п. 3.2, 3.7 договору.

У п. 4.2 договору зазначено, що у разі невідповідності якісних показників встановленим вимогам покупець має право відкоригувати ціну товару в нижченаведених розмірах (для фізичної ваги, ціна вказана з ПДВ), зокрема: смітна домішка: знижка 0,12% від ціни товару за кожний 0,1% невідповідності між 2,1% та 15%; олійна домішка: знижка 0,15% ціни товару за кожний 0,1% між 42% та 40,0%. Коригування ціни здійснюється покупцем в односторонньому порядку на підставі документів, що підтверджують якість товару, окремо по кожному автомобілю із доставленим зерном (не на підставі середніх показників).

У разі коли продавець відмовляється від коригування ціни на вказаних в п. 4.2 умовах, він зобов`язується компенсувати покупцю транспортні витрати за винятком випадків, коли такі оплачувалися продавцем (п. 4.3 договору).

З матеріалів справи вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" оплату товару, отриманого за видатковою накладною від 23.07.2020 № здійснено частково, що підтверджується виписками за 27.07.2020 на 1000000,00 грн, за 24.07.2020 - 5543241,57 грн, за 13.08.2020 - 1000000,00 грн, за 18.08.2020 - 300000,00 грн на загальну суму 7843241,57 гривень (т. 1 а.с. 33 - 38).

Отже, Товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" згідно з п. 4.1 договору сплачено 80% вартості товару після його отримання згідно з видатковою накладною (6543241,57 грн), а також 1300000,00 грн після 12.08.2020, тобто після реєстрації податкової накладної від 23.07.2020 №14. Вартість товару, що залишилась неоплаченою, становить 335810,39 гривень.

Відповідач за первісним позовом заперечував настання строку оплати товару відповідно до п. 4.1 договору, оскільки позивачем не виконано умови договору щодо передачі відповідачу всіх передбачених п. 3.2, 3.7 документів. Вказує, що ним отримано лише видаткову та податкову накладні, складську квитанцію та посвідчення якості лабораторії зернового складу.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що, відповідно до умов п. 3.2 договору продавець зобов`язується передати покупцю оригінали (якщо не буде зазначено іншого) наступних документів на товар: товарної (видаткової) накладної; податкової накладної (в електронній формі, передбаченій в ПКУ); аналізної картки Ф47 на партію зерна.

Для поставки на EXW додатково надаються: посвідчення якості лабораторії зернового складу, складська квитанція на ім`я покупця, акт приймання-передачі товару, підписаний зерновим складом та продавцем - для підпису покупцем.

До поставки продавець зобов`язується передати покупцю належним чином завірені (підписом повноважного представника продавця та печаткою) копії наступних документів: реквізити, завірені підписом і печаткою директора; свідоцтво про державну реєстрацію; остання зареєстрована редакція статуту; витяг з реєстру платників ПДВ або свідоцтво; форма № 4-СГ з відміткою про прийняття (2020 рік); форма № 29-СГ з відміткою про прийняття (2020 рік); форма № 37-СГ з відміткою про прийняття (2020 рік); податкова декларація платника єдиного податку 4 групи з підтвердженням оплати податку (платіжне доручення з відміткою банку чи банківська квитанція); довідка про наявність земельних угідь (2019-2020 роки) або витяги про реєстрацію речових прав на земельні ділянки (не для платників єдиного податку 4 групи); довідка про набуття статусу платника єдиного податку 4 групи (дійсна на 2020 рік); протокол/наказ про призначення на посаду осіб, уповноважених підписати даний договір; паспорт та довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру щодо усіх посадових осіб, що підписали договір та додатки до нього, а також наказ на особу, що відповідає за ведення бухгалтерського обліку; протокол загальних зборів учасників / рішення засновників тощо про надання згоди на укладення цього договору (оригінал).

За умовами п. 3.7 договору додатково продавець може передати покупцю документи на основі Директиви 2009/28/ЄС Європейського Парламенту та Ради про заохочення до використання енергії, виробленої з відновлювальних джерел та ISCC (Міжнародна система сертифікації та викидів оксиду вуглецю), а саме: самодекларація; чек лист; тех. карта.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна", заперечуючи вимоги позивача за первісним позовом посилався на те, що при здійсненні поставки товару ним не було отримано від Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес" частину документів, таких як: реквізити, завірені підписом і печаткою директора, свідоцтво про державну реєстрацію, остання зареєстрована редакція статуту тощо за умовами п. 3.2 договору повинні бути надані відповідачу за первісним позовом до поставки товару.

Однак з переліку вище зазначених документів вбачається, що останні призначені переважно для підтвердження правомочностей та можливостей позивача за первісним позовом щодо укладення і виконання договору.

Враховуючи, що договір між сторонами укладено, на час розгляду спору є чинним та дійсним, факт поставки товару за договором вже відбувся, Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" не висловлено будь-яких зауважень до позивача за первісним позовом щодо ненадання вищенаведених документів до укладення договору, колегія суддів вважає, що прийнявши від позивача за первісним позовом товар, відповідач за первісним позовом отримав інформацію щодо правомочностей позивача за первісним позовом на укладення договору та наявність у нього можливостей щодо його виконання.

Щодо ненадання позивачем відповідачу аналізної картки Ф47 на партію зерна, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вищезазначена картка відображає відомості про якість зерна, при цьому відповідачем уже отримано від позивача посвідчення якості лабораторії зернового складу з відповідними відомостями, а копії аналізних карток долучено позивачем до матеріалів справи.

Окрім того, що зауважень щодо неналежного виконання позивачем зобов`язань за договором, зокрема і щодо надання документів, що підтверджують якість товару Товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна", при підписанні видаткової накладної не зазначено.

А тому, колегія суддів вважає, що факт підписання відповідачем вказаної накладної та прийняття товару свідчить про передачу Товариством з обмеженою відповідальністю "Прогрес" і отримання необхідних документів Товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна".

Окрім того, надання позивачем документів, перерахованих у п. 3.7 договору, не має обов`язкового характеру та є виключно правом позивача.

Статтею 666 ЦК України передбачено, що якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Відповідачем за зустрічним позовом не надано будь-яких доказів щодо встановлення строку для передання позивачем за зустрічним позовом документів, що стосуються товару (звернень, вимог, претензій тощо).

Таким чином, враховуючи наведене вище, посилання відповідача за первісним позовом на ненадання позивачем за первісним позовом відповідних документів не є достатньою підставою для звільнення від обов`язку сплати заборгованості за фактично отриманий товар та не відповідає принципам належності виконання зобов`язання (ст. 526 ЦК України), добросовісності, розумності та справедливості (ст. ст. 3, 627 ЦК України).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість доводів Товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" про ненастання строку виконання зобов`язання з остаточного розрахунку за отриманий товар та наявність правових підстав для стягнення заборгованості в сумі 335810,39 гривень. При цьому звертається увага на те, що відповідачем за первісним позовом частково здійснено оплату передбачених п. 4.1 договору 20% вартості товару і без отримання документів, зазначених у відзиві на позов.

Відповідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Виходячи із змісту ст. ст. 546, 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися у відповідності до закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити у разі порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 230 ГК України передбачено обов`язок учасника господарських відносин сплатити неустойку, штраф, пеню у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

При цьому штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Сторони у п. 6.1 договору погодили, що в разі несвоєчасної сплати сторона, що прострочила, сплачує іншій пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої чи несвоєчасно оплаченої суми за кожен день прострочення.

Як свідчать матеріали справи, позивач за первісним позовом просив стягнути з відповідача за первісним позовом 1159,24 грн 3% річних згідно з поданим розрахунком (т. 1 а.с. 17).

Суд першої інстанції, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та пні, встановив, що позивачем за первісним позовом у розрахунку показника кількості днів у році зазначено - 365, натомість у 2020 році кількість днів становить 366, а тому, суд першої інстанції дійшов висновку, що сума 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача за первісним позовом за заявлений позивачем період, становить 1 156,07 гривень, у зв`язку з чим частині стягнення відповідача за первісним позовом 3,17 грн 3% річних необхідно відмовити, що правомірним є нарахування пені в сумі 1 981,83 гривень, у зв`язку з чим в частині стягнення відповідача за первісним позовом 5,43 грн пені необхідно відмовити.

Перевіривши здійснені судом першої інстанції перерахунки 3% річних та пені, колегія суддів вважає, що вони є арифметично вірними.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес", а саме: в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" 335 810,39 грн заборгованості, 1 156,07 грн 3% річних та 1981,83 грн пені. У решті вимог первісного позову слід відмовити.

Також, колегія суддів вважає, що Господарський суд Хмельницької області дійшов правомірного висновку про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 9999,75 грн., оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Прогрес" надано відповідні документи, які підтверджують надання професійної правничої допомоги адвокатом Матвіївим В.М., докази кількості наданих послуг їх вартість та співмірність розміру витрат з наданими послугами, а також докази їх оплати.

Щодо зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна", а саме: про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес" здійснити коригування ціни ріпака, поставленого за видатковою накладною № від 23.07.2020 на підставі договору купівлі-продажу майбутнього врожаю ріпака № від 06.07.2020 шляхом зменшення ціни однієї тонни ріпаку на 372,55 грн без ПДВ (447,06 грн з ПДВ), а всього на загальну суму 281 820,82 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Прогрес" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" додатку до договору від 23.07.2020 сторони визначили умови та місце поставки, а також у зв`язку зі зміною умов поставки погодили, що ціна за договором становить 465,96 доларів з ПДВ (т. 1 а.с. 27).

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України.

Статтями 189, 190 ГК України також передбачено, що ціна є істотною умовою господарського договору. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання.

За приписами ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу (ст. 691 ЦК України).

Виходячи з вищенаведених норм, сторонами договору було погоджено таку істотну умову договору як ціна шляхом укладення додатку до договору від 23.07.2020.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" в обґрунтування своїх вимог про зобов`язання Товариством з обмеженою відповідальністю "Прогрес" здійснити коригування ціни шляхом її зменшення посилалося на поставку товару неналежної якості та наявність у зв`язку із зазначеним права, передбаченого п. 4.2 договору, здійснити коригування ціни.

Так, пунктом 4.2 договору сторони погодили, що у разі невідповідності якісних показників встановленим вимогам покупець має право відкоригувати ціну товару в нижченаведених розмірах (для фізичної ваги, ціна вказана з ПДВ), зокрема: смітна домішка: знижка 0,12% від ціни товару за кожний 0,1% невідповідності між 2,1% та 15%; олійна домішка: знижка 0,15% ціни товару за кожний 0,1% між 42% та 40,0%. Коригування ціни здійснюється покупцем в односторонньому порядку на підставі документів, що підтверджують якість товару, окремо по кожному автомобілю із доставленим зерном (не на підставі середніх показників).

Разом з тим, зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 651 ЦК України), зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором (ч. 1 ст. 188 ГК України).

При цьому відповідно до ч. 4 ст. 188 ГК України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Частинами 1, 3 ст. 653 ЦК України передбачено, що у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

З вище викладеного вбачається, що зміна умов договору, в тому числі ціни, можлива лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Посилання апелянта на наявність у нього права в одностороннього порядку коригувати ціну, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки пунктом 4.3 договору передбачено можливість продавця відмовитися від коригування ціни на вказаних у п. 4.2 умовах.

Зокрема, у разі коли продавець відмовляється від коригування ціни на вказаних в п. 4.2 умовах, він зобов`язується компенсувати покупцю транспортні витрати за винятком випадків, коли такі оплачувалися продавцем (п. 4.3 договору).

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази щодо зміни сторонами умов договору які стосуються його ціни, що погоджена сторонами у додатку від 23.07.2020, у порядку, визначеному ст. 654 ЦК України.

Також, в матеріалах справи відсутні докази зміни відповідних умов договору в судовому порядку.

Враховуючи вище зазначені правові норми, а також п. п. 4.2, 4.3 договору (якими передбачено право покупця коригувати ціну в односторонньому порядку, з одного боку, та право продавця відмовитися від того ж таки коригування, з іншого боку), колегія суддів вважає, що укладеним між сторонами договором не передбачено можливості зміни його умов щодо ціни в односторонньому порядку, у зв`язку з чим вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес" здійснити коригування ціни договору шляхом її зменшення є необгрунтованою.

А тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні зустрічного позову.

Посилання апелянта на ненадання Товариством з обмеженою відповідальністю "Прогрес" документів, що передбачені п. 3.7 договору, на неналежну якість поставленого твару, а також на його право в односторонньому порядку здійснювати коригування ціни товару за договором купівлі-продажу майбутнього врожаю ріпака № від 06.07.2020, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються вище зазначеними обставинами справи.

Інші доводи апелянта викладені ним в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції в зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вище викладене в сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Хмельницької області від 13.01.2021 р. у справі №924/1132/20 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права та з врахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" на рішення господарського суду Хмельницької області від 13.01.2021 р. у справі №924/1132/20 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Хмельницької області від 13.01.2021 р. у справі №924/1132/20 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу 924/1132/20 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "09" квітня 2021 р.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Савченко Г.І.