ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
13.04.2021 Справа № 905/618/21
про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості в сумі 61 152,00 грн.,-
Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Голосіївського району м. Києва звернулось до господарського суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «АЗІГАМ ІНВЕСТ» заборгованості в сумі 61 152,00 грн.
Заяву обґрунтовано порушенням боржником грошових зобов`язань за договором № 16 від 01.02.2016 на підставі актів виконаних робіт за період з січня 2019 по квітень 2019 року.
Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд відмовляє у видачі судового наказу з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Частиною 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
Відповідно до п.п. 1, 3, 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються документ, що підтверджує сплату судового збору, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості та інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
За приписом ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Судом встановлено, що згідно п. 4.2. договору № 16 від 01.02.2016 він вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє впродовж календарного року. Водночас, згідно п. 4.5 даного договору він вважається пролонгованим на наступний термін, якщо жодна зі сторін не виявила письмового бажання припинити дію даного договору за місяць до терміну його закінчення.
Як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу, оскільки надані виконавцем протягом січня 2019 квітня 2019 послуги вартістю 1 152,00 грн. не оплачені, виконавець припинив подальше надання послуг за договором. Разом із тим, до заяви про видачу судового наказу не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження продовження строку дії договору № 16 від 01.02.2016 за період з 2017 по 2019 рік включно, в тому числі у період з січня 2019 по квітень 2019, за який стягувач просить стягнути заборгованість.
Оскільки жодних відомостей щодо наявності або відсутності між комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Голосіївського району м. Києва та товариством з обмеженою відповідальністю «АЗІГАМ ІНВЕСТ» інших договорів про надання послуг з благоустрою, догляду, озелененню та утриманню в належному санітарному стані зеленої зони навколо рекламних установок замовника, що розташовані на території Голосіївського району м. Києва, заявником не надано, суд не може прийняти акти надання послуг № 30 від 31.01.2019, № 94 від 28.02.2019, № 163 від 29.03.2019 та № 229 від 30.04.2019 в якості належних доказів на підтвердження наявності заборгованості за договором № 16 від 01.02.2016.
Таким чином, за висновками суду, заявником подано заяву про видачу наказу з порушенням вимог статті 150 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; 4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 цієї частини; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст.152 ГПК України).
При цьому, суд зазначає, що відповідно до положень частини 1 статті 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч.2 ст. 151 ГПК України).
За таких обставин, враховуючи недотримання заявником вимог ч. 3 ст.150 Господарського процесуального кодексу України, а саме ненадання належних та достатніх доказів на підтвердження викладених в заяві обставин, заява комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Голосіївського району м. Києва про видачу судового наказу про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «АЗІГАМ ІНВЕСТ» заборгованості в сумі 61 152,00 грн. підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст.ст. 12, 76, 77, 147, 148, 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
Відмовити комунальному підприємству по утриманню зелених насаджень Голосіївського району м. Києва у видачі судового наказу про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «АЗІГАМ ІНВЕСТ» заборгованості в сумі 61 152,00 грн.
Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання 13.04.2021 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому параграфом 1 глави 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Ю.В. Бокова