РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.03.2021Справа № 910/18963/20
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕОВАК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс"

про стягнення 198 757,84 грн.

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НЕОВАК" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПЛЕКС АГРОМАРС" про стягнення 198757,84 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором поставки ветеринарних препаратів №17/2019/КАМ/О від 13.06.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2020 відкрито провадження у справі № 910/18963/20 та призначено на 29.01.2021.

29.01.2021 розгляд справи не відбувся.

Ухвалою суду від 01.02.2021 розгляд справи призначено на 26.02.2021.

16.02.2021 відділом діловодства суду від позивача отримано заяву про збільшення позовних вимог.

В судове засіданні 26.02.2021 представник позивача з?явився, надав свої усні пояснення по суті спору.

В судове засіданні 26.02.2021 представник відповідача не з?явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2021 відкладено розгляд справи на 26.03.2021.

В судове засідання 26.03.2021 представник позивача з`явився, надав суду усні пояснення у справі та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 26.03.2021 представник відповідача не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

В судовому засіданні 26.03.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

13 червня 2019 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НЕОВАК" (та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОМПЛЕКС АГРОМАРС" (Броварська філія) укладено договір поставки ветеринарних препаратів №178/2019/КАМ/О (надалі за текстом - Договір).

Відповідно до п. 3.1. Договору в порядку та на умовах, визначених даним Договором, «Постачальник» бере на себе зобов`язання здійснити поставку товару, який не обтяжений правами третіх осіб, та передати його у власність «Покупця», а «Покупець» зобов`язується прийняти та оплатити поставлений «Постачальником» Товар належної якості та в обумовлені сторонами строки.

Відповідно до п. 3.2 Договору предметом Договору є поставка ветеринарних препаратів (медикаменти, вакцини, дезінфікуючі засоби) (далі - Товар). Перелік і найменування Товару зазначається у Специфікаціях до даного Договору, накладних документах на кожну окрему партію Товару.

Відповідно до п.п. 6.6.1 Договору «Покупець» сплачує 80% оплати вартості поставленого товару на розрахунковий рахунок «Постачальника» протягом 30 робочих днів.

Відповідно до п. 6.7 Договору остаточний розрахунок в розмірі 20% оплати вартості поставленого товару здійснюється протягом 3-ох робочих днів після того, як «Постачальник» строки передбачені чинним законодавством надіслав «Покупцю» податкову накладну зареєстровану у Єдиному реєстрі податкових накладних, але в будь-якому разі не раніше строю, вказаного в п. 6.6.1. Договору.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за Договором щодо оплати поставленого товару в зв`язку із чим утворилась заборгованість в розмірі 495965, 52 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню , враховуючи наступне.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в розмірі 495965,52 грн.

Крім суми основної заборгованості позивач просить стягнути із відповідача в зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань 3% річних в розмірі 1136,81 грн. та інфляційні втрати в розмірі 1852, 65 грн. та пеню в розмірі 4547,23 грн.

Відповідно до п. 7.7 Договору «Покупець» за несвоєчасну оплату товару сплачує «Постачальнику» пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, за кожен день прострочення, але не більше 5% від загальної вартості неоплаченого товару.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частинами 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно розрахунку позивача сума пені складає 4547,23 грн. Розрахунок пені відповідає матеріалам справи та умовам договору.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що дії відповідача є порушенням грошового зобов`язання, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Перевіривши розрахунок позивача 3% річних та інфляційних втрат з простроченої суми суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 1136,81 грн. - 3% річних та 1852,65 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПЛЕКС АГРОМАРС» (02094, м. Київ, вул. Пожарського, будинок 3, ідентифікаційний код 30160757) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕОВАК» (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, будинок 81А, офіс 117, ідентифікаційний код 39971379) основну заборгованість в розмірі 495965 (чотириста дев`яносто п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) грн. 52 коп., пеню в розмірі 4547 (чотири тисячі п`ятсот сорок сім ) грн. 23 коп., 3% річних в розмірі 1136 (одна тисяча сто тридцять шість) грн. 81 коп., інфляційні втрати в розмірі 1852 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят дві) грн. 65 коп., судовий збір в розмірі 7552 (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят дві) грн.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 02.04.2021.

Суддя В.І. Мельник