РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.03.2021Справа № 910/19789/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Новотех"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Кошляк М.І.

Представники учасників справи:

від позивача Пихтін К.В. (адвокат);

від відповідача не з`явилися.

В судовому засіданні 30.03.2021 року, відповідно до положень ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представника позивача, що повне рішення буде складено 13.04.2021 року.

СУТЬ СПОРУ:

15 грудня 2020 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Новотех" (позивач) надійшла позовна заява б/н від 15.12.2020 року до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (відповідач) про стягнення заборгованості за договором поставки № 53-122-01-20-09683 від 22.05.2020 року в розмірі 1 191 225,60 грн. (один мільйон сто дев`яносто одна тисяча двісті двадцять п`ять гривень 60 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем його зобов`язань за договором поставки № 53-122-01-20-09683 від 22.05.2020 року в частині оплати поставленого товару.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказав, що заборгованість з оплати поставленого товару виникла через складну фінансову ситуацію, відповідач вживає заходів для погашення заборгованості та здійснив часткову оплату спірного товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/19789/20, ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.01.2021 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 (тридцять) днів, підготовче засідання відкладено на 23.02.2021 року.

В підготовчому засіданні 23.02.2021 року судом оголошувалася перерва.

26.02.2021 року через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява б/н від 26.02.2021 року «Про зменшення розміру позовних вимог та повернення частини суми сплаченого судового збору», в якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 231 033,60 грн., у зв`язку з частковою сплатою відповідачем заборгованості за товар в розмірі 961 896,00 грн. Крім того, у поданій заяві позивач просить повернути судовий збір у розмірі 14 403,50 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Вказана заява, приймаючи до уваги дотримання позивачем вимог ст. 46, 182 Господарського процесуального кодексу України, в підготовчому засіданні 02.03.2021 року прийнята судом до розгляду.

Отже, оскільки зменшення позовних вимог, викладене позивачем у відповідній заяві, прийнято господарським судом, то новою ціною позову, виходячи з якої розглядається спір є 231 033,60 грн.

За ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Так, в підготовчому засіданні 02.03.2021 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу № 910/19789/20 до судового розгляду по суті на 30.03.2021 року.

В судовому засіданні 30.03.2021 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.05.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Новотех" (надалі - позивач, постачальник) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (надалі - відповідач, замовник) укладено договір поставки № 53-122-01-20-09683 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність замовника певну продукцію, а замовник зобов`язується оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації №1 (додаток №1 до договору).

Відповідно до п. 1.2. договору предметом поставки по даному договору є 44440000-6 підшипники, який передбачений специфікацією №1 до даного договору.

Загальна ціна договору становить 1 192 929,60 грн. (п. 2.2. договору).

В п. 3.1. договору погоджено, що продукція поставляється постачальником на умовах DDP Інкотермс-2010, в строк 45 календарних днів з дати оприлюднення даного договору на веб-порталі уповноваженого органу згідно Закону України «Про публічні закупівлі». Місце поставки та вантажоодержувача: 34400, м. Вараш, Рівненська обл., склад РВ ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом».

Пунктом 6.1. договору передбачено, що оплату за поставлену якісну продукцію здійснюється замовником за умови реєстрації постачальником податкової накладної у ЄРПН, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на протязі 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2017 «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС».

Згідно з п. 8.4. договору датою поставки продукції вважається дата підписання видаткової накладної або накладної вантажоодержувачем.

Строк дії договору по 31.12.2020 року (п. 12.1. договору).

На виконання умов договору поставки № 53-122-01-20-09683 від 22.05.2020 року позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 1 192 929,60грн., що підтверджується видатковими накладеними № НТ1964 від 28.05.2020 року на суму 628 412,40 грн., № НТ2153 від 17.06.2020 року на суму 396 276,00 грн., № НТ2242 від 17.06.2020 року на суму 85 539,60 грн., № НТ2447 від 19.06.2020 року на суму 28 710,00 грн., № НТ2628 від 13.07.2020 року на суму 8149,20 грн., № НТ3027 від 27.07.2020 року на суму 24 981,60 грн., № НТ3515 від 21.08.2020 року на суму 20 860,80 грн. Товар за видатковими накладними за якістю та кількістю прийнятий відповідачем без заперечень, що свідчать підписи та печатки сторін на видаткових накладних.

Як зазначає позивач, за отриманий товар відповідач розрахувався лише частково в сумі 1704,00 грн., відтак, відповідач, за розрахунками позивача, має заборгованість за договором в розмірі 1 191 225,60 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами договір № 53-122-01-20-09683 від 22.05.2020 року є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Як вже було встановлено судом вище, на виконання умов договору № 53-122-01-20-09683 від 22.05.2020 року позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 1 192 929,60грн., що підтверджується видатковими накладеними № НТ1964 від 28.05.2020 року, № НТ2153 від 17.06.2020 року, № НТ2242 від 17.06.2020 року, № НТ2447 від 19.06.2020 року, № НТ2628 від 13.07.2020 року, № НТ3027 від 27.07.2020 року, № НТ3515 від 21.08.2020 року.

За отриманий товар відповідач в повному обсязі не розрахувався, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 1 191 225,60 грн.

Судом встановлено, що 01.09.2020 року, 18.12.2020 року, 15.01.2021 року та 19.02.2021 року відповідачем було сплачено на користь позивача заборгованість за отриманий товар у розмірі 961 896,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями та банківською випискою.

Таким чином, на момент винесення рішення у даній справі спір щодо суми заборгованості в частині 961 896,00 грн. відсутній.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі в частині позовних вимог у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Враховуючи, що предмет спору в частині позовних вимог про стягнення заборгованості в розмірі 961 896,00 грн. припинив своє існування, суд дійшов висновку, що провадження щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 961 896,00 грн. підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Наявність, обсяг заборгованості відповідача у розмірі 231 033,60 грн. та настання строку виконання обов`язку щодо сплати не були спростовані відповідачем.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та положень договору, зважаючи на відсутність в матеріалах справи контррозрахунку суми заявленої до стягнення та враховуючи, що позивач має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором поставки № 53-122-01-20-09683 від 22.05.2020 року у розмірі 231 033,60 грн.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 3465,50 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Щодо повернення судового збору, у зв`язку зі зменшенням розміру позовних вимог суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Під зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну (у бік зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, в тому числі ціни позову.

Отже, у разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір. Питання щодо повернення зайво сплаченої суми судового збору у зв`язку із зменшенням позовних вимог вирішується господарським судом на загальних підставах і в порядку, визначених законодавством.

Загальна сума ціни позову, з урахування поданої позивачем заяви про зменшення позовних вимог, становить - 231 033,60 грн.

Таким чином, сума судового збору за позовними вимогами у зв`язку із їх зменшенням становить - 3465,50 грн., тобто 231 033,60 грн. х 1,5%.

За таких обставин, позивачу підлягає поверненню судовий збір в сумі 14 403,50 грн. з розрахунку: 17 869,00 грн. (судовий збір сплачений за подання позовної заяви) - 3465,50 грн. (судовий збір, з урахуванням зменшення позовних вимог).

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Зважаючи на викладене, з урахуванням того, що сума ціни позову, з урахуванням поданої позивачем заяви про зменшення позовних вимог, становить - 231 033,60 грн. та є зменшеною в порівнянні до заявленої суми вимог згідно позовної заяви, враховуючи те, що у разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, і питання щодо повернення зайво сплаченої суми судового збору у зв`язку із зменшенням позовних вимог вирішується господарським судом на загальних підставах і в порядку, визначених законодавством, з огляду на те, що згідно приписів ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається в разі зменшення розміру позовних вимог, клопотання позивача про повернення сплаченого судового збору (у зв`язку зі зменшенням позовних вимог) у розмірі 14 403,50 грн., як різниці між сплаченою сумою збору згідно позову та заяви про зменшення розміру позовних вимог, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі № 910/19789/20 за позовом б/н від 15.12.2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Новотех» до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (відповідач) про стягнення заборгованості за договором поставки № 53-122-01-20-09683 від 22.05.2020 року в частині стягнення основного боргу - 960 192,00 грн. (дев`ятсот шістдесят тисяч сто дев`яносто дві гривні), у зв`язку з відсутністю предмету спору.

2. Позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (ідентифікаційний код 24584661, адреса: 01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3) в особі Відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (ідентифікаційний код 05425046, адреса: 34400, Рівненська обл., м. Вараш) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Новотех» (ідентифікаційний код 39682817, адреса: 04114, м. Київ, вул. Пріорська, 21) грошові кошти: основного боргу - 231 033,60 грн. (двісті тридцять одна тисяча тридцять три гривні 60 копійок) та судовий збір - 3465,50 грн. (три тисячі чотириста шістдесят п`ять гривень 50 копійок).

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Новотех» (ідентифікаційний код 39682817, адреса: 04114, м. Київ, вул. Пріорська, 21) з Державного бюджету України судовий збір - 14 403,50 грн. (чотирнадцять тисяч чотириста три гривні 50 копійок), перерахований платіжним дорученням № 3132 від 11.12.2020 року, оригінал якого знаходиться у матеріалах справи № 910/19789/20.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.04.2021р.

Суддя О.В. Котков