СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2021 р. Справа № 917/1706/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Крестьянінов О.О.,

за участю секретаря судового засідання Курченко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради (вх.№536 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 19.01.2021, ухвалене суддею Киричук О.А. у приміщенні Господарського суду Полтавської області без виклику учасників справи (повне рішення складено 19.01.2021) у справі № 917/1706/20

за позовною заявою Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, м. Полтава

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНКРІТ ІНЖИНІРІНГ", м. Полтава,

про стягнення збитків в сумі 44073,54 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНКРІТ ІНЖИНІРІНГ" на користь Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради збитків за договором №180801- ВКТL-2 на розробку проектно-кошторисної документації на об`єкт: "Капітальний ремонт по бульвару на вул. Котляревського у м. Полтава" від 22.08.2018 в сумі 44073,54 грн.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 19.01.2021 у задоволенні позову повністю відмовлено.

Суд першої інстанції зазначив, що посилання позивача на завдання збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань за Договором №180801-BKTL-2 на розробку проектно-кошторисної документації на об`єкт: "Капітальний ремонт по бульвару на вул. Котляревського у м. Полтава" від 22.08.2018, є безпідставними з огляду на наявність рішення суду у справі №917/557/19, яким встановлено факт, що відповідачем у повному обсязі освоєно передоплату в сумі 44073,54 грн. у встановлені договором строки (що становить розмір визначених позивачем до відшкодування збитків в межах даної справи) та підтверджується Звітом про виконані обсяги робіт по розробці проектно-кошторисної документації на об`єкт (180801- BKTL-2-3B) та Актом приймання-передачі виконаних робіт № 1/180801-2 від 07.12.2018 на суму 44073,54 грн. Також, на думку суду першої інстанції, безпідставним є посилання позивача на Висновок експертів № 2110-2114/2131-2135 від 21.02.2020, складений за результатами комплексної судової будівельно-технічної та економічної експертизи, проведеної на замовлення позивача, як на підставу для задоволення позовних вимог про стягнення збитків, оскільки зазначений експертний висновок не доводить факту наявності підстав для застосування саме такого виду відповідальності як стягнення збитків.

Позивач у межах встановленого законом строку подав апеляційну скаргу, в якій просить вищевказане рішення скасувати повністю і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради в повному обсязі та стягнути з відповідача - на користь позивача збитки по Договору №180801- ВКТL-2 на розробку проектно-кошторисної документації на об`єкт: "Капітальний ремонт по бульвару на вул. Котляревського у місті Полтава" від 22.08.2018 в сумі 44073,54 грн., витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 2102,00 грн. та 12057,60 грн. витрат, пов`язаних із проведенням експертизи.

Апелянт зазначає, що відповідно до змісту рішення Господарського суду Полтавської області від 21.06.2019 по справі №917/557/19, під час розгляду справи №917/557/19 було лише встановлено факт формального направлення (надання) відповідачем позивачу (апелянту) так званого "Звіту про виконані обсяги робіт ...", а питання дослідження обсягів виконаних відповідачем робіт чи їх допустимість прийняття як результату робіт по договору не була предметом розгляду вищезазначеної справи, при цьому, з підстав належності виконання робіт, встановлення обсягу їх фактичного виконання відповідно до взятих відповідачем на себе договірних зобов`язань за договором на сьогоднішній день відсутні будь-які рішення судових інстанцій. Також заявник скарги вказує, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні не обґрунтовано підстав для визнання Висновку експертів №2110-2114/2131-2135 від 21.02.2020 неповним та в мотивувальній частині рішення не вказано, які саме докази не були досліджені експертом чи на які питання не були надані ним відповіді. Апелянт наполягає на тому, що позивач, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, поніс саме збитки, оскільки, вже поніс витрати у розмірі, що дорівнює ціні позову, і не отримав необхідного та належного результату робіт, і для отримання належного результату - проектної документації на об`єкт, відповідно до якого можливо буде провести роботи з капітального ремонту об`єкту, позивач (апелянт) змушений буде повторно нести витрати, для оплати робіт добросовісному розробнику проекту, який буде визначений відповідно до вимог законодавства України з питань закупівель; при цьому наявні й усі чотири загальні умови відповідальності, які були доведені, обґрунтовані та підтверджені належними доказами позивачем, однак не були враховані судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.03.2021 відкрито провадження за вказаною скаргою, призначено розгляд справи на 08.04.2021, встановлено учасникам справи строк до 05.04.2021 для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також для подання заяв, клопотань тощо.

24.03.2021, тобто в межах встановленого судом строку, відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що за вимогами п.2.6 договору направив позивачеві звіт про виконаний обсяг робіт на оплачену суму, щодо якого жодних претензій позивачем висловлено не було, однак Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради в порушення умов договору не прийняло вказані роботи - дані обставини було встановлено рішенням господарського суду Полтавської області у справі №917/557/19 від 21.06.2019, проте якщо у 2019 році Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради намагалося стягнути з ТОВ "КОНКРІТ ІНЖИНІРІНГ" грошові кошти в сумі 44073,54 грн. як борг, то у 2020 році цю ж суму визначило як збитки. Також, на думку відповідача, необхідності у проведенні експертизи позивачем не доведено, а наданий ним експертний висновок суд першої інстанції правомірно визнав неповним. Відповідач вважає рішення місцевого господарського суду таким, що відповідає нормам права та обставинам справи, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

07.04.2021 до суду надійшло клопотання апелянта (вх.№4066), в якому заявник зазначає про підтримання вимог апеляційної скарги в повному обсязі та просить розглядати справу в судовому засіданні 08.04.2021 без участі представника Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради.

У судове засідання 08.04.2021 представники сторін, повідомлені належним чином про час та місце його проведення, не з`явилися.

В ході апеляційного розгляду даної справи апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах встановленого строку.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України.

За таких обставин, колегія суддів, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні, за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ст.282 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

22.08.2018 між УЖКГ ВК Полтавської міської ради (позивач, за умовами договору - замовник) та ТОВ "КОНКРІТ ІНЖИНІРІНГ" (відповідач, за умовами договору - виконавець) було укладено договір №180801-ВКТL-2 (а.с.8) на розробку проектно-кошторисної документації на об`єкт: "Капітальний ремонт по бульвару на вул. Котляревського у місті Полтава" (далі - договір), в якому сторони, зокрема, узгодили наступне.

Згідно з п. 2.6 договору замовник перераховує виконавцеві попередню оплату в розмірі 30% вартості робіт в сумі 44073,54 грн. згідно Постанови КМУ від 23.04.14 року №117 пп.3 абз.1. Після сплати замовником попередньої оплати, виконавець повинен відзвітуватись виконаним обсягом робіт на оплачену суму протягом трьох місяців з дати її оплати. В іншому випадку, виконавець зобов`язаний повернути кошти, у розмірі суми сплаченої попередньої оплати, на наступний день після закінчення зазначеного у цьому пункті строку (п. 2.6 договору);

За умовами п.3.1. договору, по завершенню робіт з виконання робочого проекту виконавець передає замовнику проектну документацію у повному обсязі, акт приймання-передачі проектної продукції, рахунок. Дата передачі замовнику готової документації є датою завершення робіт виконавцем.

Відповідно до п. 4.1. договору відповідач зобов`язався виконати проектні роботи згідно з вимогами завдання на проектування, вихідних даних, відповідності до державних будівельних норм України, розробити проектну документацію у повному обсязі у встановленому порядку, погодити її у відповідних органах, отримати всі необхідні технічні умови, розробити містобудівний розрахунок та отримати містобудівні умови та обмеження (за необхідності) та передати її замовнику.

Згідно з п.5.5 договору, у разі виявлення недоліків у робочому проекті виконавець на вимогу замовника зобов`язаний безоплатно розробити робочий проект на додаткові роботи, а також відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено договором або законом.

Сторонами визначено, що договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 20.12.2018, а у частині розрахунків - до повного виконання сторонами передбачених договором зобов`язань (п. 10.1 договору).

На виконання умов п. 2.6. договору позивачем на підставі рахунку-фактури №18-JUL-03 від 22.08.2018 на суму 44073,54 грн. за платіжним дорученням №612 від 10.09.2018 (а.с.17) було перераховано відповідачу попередню оплату в розмірі 44073,54 грн.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень, УЖКГ ВК Полтавської міської ради у квітні 2019 року звернулося до господарського суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення з ТОВ "КОНКРІТ ІНЖИНІРІНГ" 44073, 54 грн. заборгованості за договором на розробку проектно-кошторисної документації на об`єкт: "Капітальний ремонт по бульвару на вул. Котляревського у місті Полтава" від 22.08.2018. В обґрунтування вказаної вимоги позивач посилався на невиконання відповідачем робіт згідно умов вказаного договору та неповернення відповідачем авансових коштів.

Рішенням суду у справі №917/557/19 від 21.06.2019 (а.с.127) у позові відмовлено повністю. Також суд відмовив позивачу у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи у справі №917/557/19.

Як вбачається із вказаного рішення, в ході розгляду справи №917/557/19 суд досліджував обставини укладання та виконання сторонами договору №180801-ВКТL-2 на розробку проектно-кошторисної документації на об`єкт: "Капітальний ремонт по бульвару на вул. Котляревського у місті Полтава" від 22.08.2018.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.08.2019 вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін; зазначене судове рішення та постанова суду апеляційної інстанції у справі № 917/556/19 не переглядалися в касаційному порядку та набрали законної сили.

У жовтні 2020 року Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою в даній справі № 917/1706/20 про стягнення з ТОВ "КОНКРІТ ІНЖИНІРІНГ" збитків за договором в сумі 44073,54 грн.

До позовної заяви додано Висновок експертів №2110-2114/2131-2135 за результатами проведеної комплексної будівельно-технічної та економічної експертизи по листу № 01-1601/12/1326 від 14.11.2019 (а.с.28), складений 21.02.2020 (далі - висновок експертів №2110- 2114/2131-2135 від 21.02.2020), відповідно до якого в обсязі наданих на дослідження документів, замовником - Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради - надлишково перераховано грошові кошти ТОВ "Конкріт Інжирінг" у вигляді передплати (30% від загальної суми договору, п. 2.6. договорів) в сумі 364172,93 грн.; звіти про виконані обсяги робіт по розробці проектно-кошторисної документації не можуть бути зараховані як виконання обсягів робіт на оплачену суму попередніх оплат відповідно до п. 2.6. укладених договорів. До вказаної суми включено і суму 44073,54 грн., що є предметом спору в даній справі №917/1706/20.

Місцевий господарський суд відмовив у задоволенні позову з наведених вище підстав.

Надаючи оцінку відповідному висновку місцевого господарського суду, згідно з підпунктом б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України, колегія суддів погоджується з ним з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є вимога про стягнення збитків у правовідносинах, що виникли з договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (ст. 887 Цивільного кодексу України).

Позивач вказує, що відповідно до ст.891 ЦК України, підрядник відповідає за недоліки проектно-кошторисної документації та пошукових робіт, включаючи недоліки, виявлені згодом у ході будівництва, а також у процесі експлуатації об`єкта, створеного на основі виконаної проектно-кошторисної документації і результатів пошукових робіт. У разі виявлення недоліків у проектно-кошторисній документації або в пошукових роботах підрядник на вимогу замовника зобов`язаний безоплатно переробити проектно-кошторисну документацію або здійснити необхідні додаткові пошукові роботи, а також відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із посиланням на вищевказану норму, а також на ст.22 ЦК України, ст.224 ГК України, позивач наполягає на тому, що 44073,54 грн. підлягають стягненню з відповідача як збитки за вищевказаним договором.

Отже, колегія суддів зазначає, що для вирішення даного спору слід встановити обставини щодо наявності або відсутності підстав для застосування вищевказаних норм, якими врегульовано стягнення відповідних збитків.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 224 ГК України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Водночас, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Виходячи з наведеного та в силу ст. 74 ГПК України, саме позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення зв`язку між протиправною поведінкою та збитками потерпілої сторони.

Вищенаведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема, у постанові від 18.02.2020 у справі № 910/7984/16, у постанові від 17.02.2021 у справі № 916/450/20 тощо.

В обґрунтування тверджень про протиправність поведінки відповідача позивач посилається на порушення зі сторони ТОВ "КОНКРІТ ІНЖИНІРІНГ" умов договору, а саме, зазначає, що станом на дату закінчення строку дії договору (20.12.2018), відповідачем не було забезпечено виконання усіх робіт по договору, не розроблено проектно-кошторисну документацію, не було передано її позивачу (апелянту) та не було підписано між позивачем (апелянтом) і відповідачем передбачених договором оформлених належним чином акту (актів) приймання-передачі проектної продукції, що не було враховано судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення.

Разом з тим, як було встановлено судами першої та апеляційної інстанції в ході розгляду справи №917/557/19, відповідачем 07.12.2018 (тобто до закінчення строку дії договору) було направлено позивачу звіт про виконані обсяги робіт по розробці проектно-кошторисної документації на об`єкт (180801-BKTL-2-ЗВ) разом з актом приймання-передачі виконаних робіт № 1/180801-2 від 07.12.2018 на суму 44073,54 грн., позивачем звіт та акт приймання-передачі отримано 10.12.2018 - отже, відповідачем були виконані у встановлений строк вимоги п. 2.6 договору про звітування виконаним обсягом робіт на оплачену суму протягом трьох місяців з дати її оплати, однак позивач належним чином не відреагував на надіслані йому відповідачем звіт та акт приймання-передачі, ігнорував факт отримання ним звіту та акту приймання-передачі виконаних робіт, не вказував про наявність недоліків у виконаних відповідачем роботах, до подання позовної заяви у справі №917/557/19 (тобто до квітня 2019 року) не було заявлено про допущені у роботі відступи від умов договору або інші недоліки.

Вказаних обставин, які правомірно були враховані місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні в даній справі №917/1706/20 (у відповідності до приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України) апелянт не спростовує, зазначаючи водночас, що у справі №917/557/19 було встановлено факт формального направлення відповідачем позивачу відповідних документів, а питання дослідження обсягів виконаних відповідачем робіт чи їх допустимість прийняття як результату робіт по договору не була предметом розгляду вищезазначеної справи, тоді як із висновку експертів №2110-2114/2131-2135 від 21.02.2020, на сторінках 16, 17 - 18, 20 - 23 якого зазначено про невідповідність включеної відповідачем до звіту документації, вбачається неналежне виконання відповідачем умов договору, тобто протиправність поведінки підрядника.

Стосовно вищевказаних тверджень колегія суддів зазначає, що у наданому позивачем до суду першої інстанції звіті дійсно вказано про вищенаведені обставини.

Разом з тим, положеннями укладеного між сторонами договору, у відповідності до вищенаведених норм чинного законодавства, якими врегульовано правовідносини підряду на проведення проектних та пошукових робіт, встановлено певний порядок виявлення замовником недоліків та заявлення про них підрядникові.

А саме, відповідно до ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно ч. 4 ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Однак позивачем вказані вимоги законодавства дотримані не були - апелянтом відповідного не спростовано.

Натомість із обставин, встановлених господарськими судами при розгляді справи №917/557/19, вбачається, що позивач, не заявивши відповідачу негайно після отримання звіту про його недоліки, відповідно до ст. 853 ЦК України втратив право у подальшому посилатися на відступи відповідачем від умов договору або недоліки у виконаній роботі - саме з цих підстав суд в ході розгляду справи №917/557/19 відмовив позивачеві і у клопотанні про призначення судової експертизи наданих відповідачем звітів щодо вартості робіт та їх відповідності вимогам чинних нормативно-правових актів.

Тому колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду в оскаржуваному рішенні про те, що висновок експертів №2110-2114/2131-2135 від 21.02.2020 не доводить факту наявності підстав для застосування саме такого виду відповідальності, як стягнення збитків - саме через те, що іще до складення вказаного висновку позивач втратив право посилатися на недоліки у виконаній відповідачем роботі та, відповідно, вимагати стягнення зумовлених цим збитків.

Отже, місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні в даній справі №917/1706/20, послався не на формальні факти (як стверджує апелянт), а на встановлені в судовому порядку обставини, що свідчать про недотримання позивачем визначених договором та законом обов`язкових умов для застосування до відповідача як підрядника заходів відповідальності за неналежне виконання робіт.

Як обґрунтовано зазначає місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні, та відповідач у відзиві на апеляційну скаргу, рішенням суду у справі №917/557/19, яке набрало законної сили, було встановлено, що відповідачем у повному обсязі освоєно передоплату в сумі 44073,54 грн. у встановлені договором строки (що становить розмір визначених позивачем до відшкодування збитків в межах даної справи), тобто відповідач у встановленому законом порядку довів відсутність порушення ним умов договору щодо своєчасного звітування про виконаний обсяг робіт на оплачену суму, тоді як позивач не заявив про недоліки вказаних робіт у визначеному договором та законом порядку.

Колегія суддів зазначає, що після відмови в позові у справі №917/557/19 позивач звернувся до господарського суду з позовом у даній справі №917/1706/20 фактично із тими ж вимогами та з посиланням на ті ж обставини, що і у справі №917/557/19, змінивши лише підстави та визначення правової природи заявленої до стягнення суми (як збитки), та надавши новий доказ - висновок експертів №2110-2114/2131-2135 від 21.02.2020, яким не спростовуються факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили.

Тобто, як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджено в ході апеляційного провадження, позивачем не доведено протиправності дій відповідача. А відтак, не доведено і наявності всіх необхідних складових, що є підставою для задоволення позову про стягнення збитків (протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини) оскільки за відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Отже, доводи апелянта не можуть бути визнані підставами для скасування оскаржуваного рішення в даній справі №917/1706/20.

За результатами апеляційного перегляду рішення місцевого господарського суду колегією суддів також не було встановлено наявності неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права в розумінні ч.2 ст.277 ГПК України або порушення норм процесуального права, які згідно з ч.3 цієї ж норми є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 13, 269, п.1 ч.1 ст.275, ст.276, ст.282 ГПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 19.01.2021 у справі №917/1706/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 12.04.2021

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.О. Крестьянінов