РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.04.2021Справа № 910/20424/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта-Ексім»

про стягнення 30410,50 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта-Ексім» про стягнення 30410,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови укладеного між сторонами Договору на комунальні послуги та експлуатаційні витрати №16 від 08.06.2011, в частині своєчасної та повної оплати за отримані послуги, у зв`язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 30410,50 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2020 позовну заяву Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

29.01.2021 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва позивачем на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 28.12.2020 подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2021 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 11.02.2021, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 22.02.2021 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 01.03.2021. Позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 25.02.2021.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 01.02.2021 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01103, м. Київ, бульвар Дружби Народів, буд. 12.

Однак, станом на дату розгляду справи на адресу Господарського суду міста Києва повернувся поштовий конверт №605 із відміткою про повернення у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

В силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Також господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 01.02.2021 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Дельта-Ексім» власником нежитлового приміщення №36 в будинку №12 по вул. Дружби Народів в м. Києві відповідно до Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення №526 від 16.10.2003 укладеного між Фондом приватизації комунального майна (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дельта-Ексім» (відповідач, покупець).

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 №1112, будинок №12 вул. Дружби Народів, як об`єкт комунальної власності територіальної громади м. Києва, віднесено до сфери управління Печерської районної в м. Києві державної адміністрації.

В подальшому рішенням Київської міської ради «Про удосконалення структури житлово-комунальним господарством міста Києва» №270/270 від 09.10.2014 створено Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (далі - позивач), якому передано на балансове утримання вищезазначеного будинку.

08.06.2011 між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло» (позивач, балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дельта-Ексім» (відповідач, власник приміщення) укладено договір на комунальні послуги та експлуатаційні витрати №16, відповідно до умов якого балансоутримувач надає власнику приміщення комунальні послуги, забезпечує обслуговування та експлуатацію будинку (будівлі), що знаходиться за адресою: м. Київ, бул. Дружби Народів, 12 утримання прибудинкової території (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору, власник приміщення зобов`язується вчасно та в повному обсязі вносити на розрахунковий рахунок балансоутримувача плату за комунальні послуги та інші послуги за цим договором; брати участь у витратах балансоутримувача на утримання будинку та прибудинкової території, користуючись обумовленим приміщенням на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.03 та акту передачі нежилих приміщень №333 від 17.10.03 використовуючи приміщення за адресою: м. Київ, бул. Дружби Народів, 12 загальною площею 269,5 кв. м. Для розміщення магазину.

Згідно з п.п. 2.1.1., 2.1.2. договору балансоутримувач зобов`язується забезпечити власника приміщення комунальними послугами в приміщеннях (будинку) у відповідності з додатком №1 до Договору, який є його невід`ємною частиною. Своєчасно нараховувати власнику приміщення плату за комунальні послуги, послуги по обслуговуванню будинку та прибудинкової території, інші послуги по цьому договору та додаткам до нього.

Відповідно до п.п. 2.2.2, п. 2.2.3. договору власник приміщення зобов`язаний щомісячно вносити на плату за комунальні послуги, обслуговування будинку та прибудинкової території, інші послуги по цьому договору та додатками до нього згідно наданих «Балансоутримувачем» рахунків фактури.

Сплачує комунальні послуги та інші платежі, що визначені цим договором до дня можливого фактичного відчуження зазначеного нежитлового приміщення іншій фізичній чи юридичній особі з обов`язковим наданням до «Балансоутримувача» відповідних копій документів стосовно відчуження обумовленого приміщення.

Пунктом 3.1.1. договору визначено, що балансоутримувач має право стягнути в установленому порядку прострочену заборгованість по платежах, що наведені в пункті 2.2.2. договору з власника приміщення.

Згідно з п. 4.1.1. договору вартість комунальних послуг визначається згідно діючих тарифів, наданих балансоутримувачу Розпорядженням КМДА та залежить від фактичних витрат об`ємів теплової енергії (пропорційно займаній площі) та холодної і гарячої води наданих підприємствами-постачальниками.

Відповідно до п. 4.1.2. договору власник приміщення сплачує балансоутримувачу витрати пов`язані з утриманням будинку та прибудинкової території (експлуатаційні витрати) а також відшкодовує комунальні платежі через комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр» згідно наданих рахунків-фактури.

У п. 4.1.3. договору визначено, що платежі за поточний місяць, що зазначені в додатку 1 до цього договору, вносяться власником приміщення на розрахунковий рахунок зазначений у рахунку-фактурі до 30-го числа поточного місяця. Рахунок-фактура та акт виконаних робіт надається власнику приміщення до 20 числа поточного місяця.

Відповідно до п. 7.2. договору сторони визначили, що в разі відчуження приміщення власником приміщення іншим юридичним особам чи фізичним особам договором купівлі-продажу чи іншим шляхом переходу його до інших осіб згідно чинного законодавства, про що балансоутримувач повідомляє письмово протягом 5-ти днів з моменту здійснення змін, повідомити бухгалтерію балансоутримувача про нового власника для перезаключення договору на комунальні послуги та експлуатаційні витрати.

Додатком №1 до договору сторони визначили будинок, його площу, адресу розташування та перелік комунальних послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закон визначено право споживача на одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

У відповідності з п. 1 ст. 9 Закон споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. (п. 1, 2 ст. 9 Закон).

Як встановлено судом, на виконання умов вищезазначеного договору у період з грудня 2017 по грудень 2019 позивачем було надано відповідачу житлово-комунальні та експлуатаційні послуги на загальну суму 36410,50 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями актів про надання послуг.

Разом з тим відповідач отримані послуги оплатив частково у розмірі 6000 грн, у зв`язку з чим за них утворилась заборгованість у 30410,50 грн. Доказів оплати наданих послуг у повному обсязі чи доказів ненадання або надання послуг неналежної якості суду не надано.

04.12.2020 позивач листом №432-4976 направив на адресу відповідача претензію щодо сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги в якій зазначив про наявність заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 30410,50 грн, яку просив сплатити на рахунок позивача. Також, зазначим листом відповідачу було направлено розрахунок нарахувань та сплат за надані експлуатаційні послуги, рахунок-фактуру №4830-5/65 від 02.10.2020 та акт звірки взаємних розрахунків станом на 23.10.2020.

Вищезазначена претензія позивача була залишена відповідачем без розгляду та задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Враховуючи те, що строк виконання обов`язку з оплати послуг за укладеним між сторонами договором настав та враховуючи, що відповідач жодних заперечень щодо обґрунтованості вимог позивача під час розгляду справи не заявляв, доказів щодо оплати заборгованості за отримані послуги не було подану, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості у повному розмірі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Під час розгляду справи відповідачем не подано жодних доказів на спростування законності та обґрунтованості позиції позивача, також відповідачем не подано жодних доказів якими підтверджується погашення заборгованості перед позивачем.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта-Ексім» (01103, м. Київ, бульвар Дружби Народів, буд. 12; ідентифікаційний код 24263112) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (01021, м. Київ, пров. Івана Мар`яненка, буд. 7; ідентифікаційний код 35692211) 30410 (тридцять тисяч чотириста десять) грн 50 коп. заборгованості, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 12.04.2021.

Суддя Я.В. Маринченко