ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2021 р. Справа№ 910/5998/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Разіної Т.І.

за участю секретаря судового засідання Тарнавського В.Б.

за участю представника(-ів) згідно протоколу судового засідання від 17.03.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд"

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 (повний текст складено 10.12.2020)

у справі №910/5998/20 (суддя Усатенко І.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд"

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі"

про визнання недійсним рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" про визнання недійсним рішення комісії по розгляду акту про порушення, яке оформлене протоколом №1530 від 22.10.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було складено акт про порушення № 002978 від 02.10.2019 про стягнення з позивача вартості недоврахованої електроенергії у розмірі 212830,86 грн з порушенням вимог чинного законодавства без участі повноваженого представника позивача.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 відмовлено у задоволенні позову.

Аргументуючи судове рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позивачем наявності правових підстав для визнання недійсним рішення комісії по розгляду акту про порушення, яке оформлене протоколом №1530 від 22.10.2019.

Не погоджуючись із вказаним рішення суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/5998/20 від 07.12.2020 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Разом з тим у апеляційній скарзі скаржник просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, оскільки повний текст оскаржуваного рішення скаржником було отримано 15.12.2020.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В обґрунтування наведеної позиції, викладеної у апеляційній скарзі позивач зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, а також не з`ясовано обставин, що мають значення для справи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оспорюваний акт складений без дотримання порядку передбаченого Правилами роздрібного ринку електричної енергії, що на думку позивача свідчить про його необґрунтованість, незаконність та недопустимість викладених в ньому обставин на які посилається відповідач.

Короткий зміст відзивів на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

У відзивах на апеляційну скаргу відповідач просить суд апеляційної інстанції рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування судового рішення є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Тарасенко К.В., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 у справі №910/5998/20 залишено без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

На виконання ухвали суду апеляційної інстанції від 18.01.2021 скаржником усунено недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2021 поновлено Приватному акціонерному товариству "Холдингова компанія "Київміськбуд" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 у справі №910/5998/20; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 у справі №910/5998/20; розгляд апеляційної скарги призначено на 17.03.2021.

В судове засідання, яке відбулося 17.03.2021 з`явився представник позивача, який підтримав апеляційну скаргу та просив суд апеляційної інстанції її задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, до суду апеляційної інстанції електронною поштою надіслав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його перебуванням на самоізоляції з метою дотримання протиепідемічних заходів.

Згідно з ч. 1 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу. Однією з таких підстав, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, визначено першу неявку в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час та місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Колегія суддів вважає, що зазначені у клопотанні обставини не можуть бути належною підставою для відкладення розгляду справи, оскільки викладені у клопотанні обставини жодними доказами не підтверджені, а тому причини неявки, викладені в клопотанні про відкладення розгляду апеляційної скарги визнаються судом апеляційної інстанції неповажними.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду апеляційної скарги у даній справі.

Враховуючи, що явка представника відповідача у судове засідання не була визнана судом апеляційної інстанції обов`язковою, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення відповідача про місце, дату та час судового розгляду, апеляційний господарський суд визнав можливим здійснювати розгляд апеляційної скарги у даній справі за відсутності представника відповідача.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

07.04.2008 між відповідачем (за договором - постачальник) та позивачем (за договором - споживач) укладено договір про постачання електричної енергії № 41337 (надалі - договір), відповідно до предмету якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід`ємною частиною.

Під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, не обумовлених цим договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією (далі ПКЕЕ), затвердженими в установленому порядку (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 2.3.5 договору споживач зобов`язується забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників постачальника за пред`явлення службового посвідчення до засобів (систем) обліку електроенергії, вимірювання потужності та контролю за показниками якості електроенергії.

Постачальник має право доступу до засобів (систем) обліку електроенергії, контролю за дотриманням встановлених режимів споживання електричної енергії та потужності, вимірювання потужності, контролю за показниками якості електроенергії споживача (п. 3.1.5 договору).

Також п.п. 4.2.1, 4.2.4, 4.2.5 п. 4.2 договору передбачено відповідальність споживача: у разі створення перешкоди для доступу уповноважених представників постачальника до електричних установок споживача, посадові особи цього споживача несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства. Споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричної енергією, затвердженої постановою НКРЕ, у разі таких дій споживача: пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою. Споживач не несе відповідальності перед постачальником відповідно до вимог пунктів 4.2.2-4.2.4 цього договору, якщо доведе, що порушення виникли з вини постачальника або внаслідок дії обставин непереборної сили.

Зі змісту п. 1.5.13 Правил улаштування електроустановок вбачається, що кожен установлений розрахунковий лічильник повинен мати на гвинтах, які кріплять кожух лічильника, пломбу з чинним відбитком тавра виробника або повірочної лабораторії, а на затискній кришці - пломбу електропередавальної організації. У разі використання лічильника для розрахунків з кількома юридичними особами на лічильнику допускається встановлювати пломби всіх зацікавлених сторін. Лічильники та їх кола треба опломбовувати таким чином, щоб забезпечити безперешкодне (без зняття пломб) технічне обслуговування іншого електрообладнання цієї електроустановки.

Відповідно до п. 4.4 договору у разі виявлення однією із сторін порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачено застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформляється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін договору в двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акта, має право внести до акта свої зауваження. Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобов`язана попередити іншу сторону про необхідність складання акта. Інша сторона не може без поважних причин відмовитись від складання та підписання акта. У разі відмови відповідальної сторони від підписання акта в ньому має бути запис про відмову. У цьому випадку акт вважається дійсним, якщо його на місці складання підписали не менше 2 повноважних представників сторони договору, що складала акт.

Цей договір набуває чинності з дня його підписання та укладається на термін до 31.12.2008. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодною стороною не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 9.5 договору).

25.02.2019 відповідачем складено акт № 52930 технічної перевірки та опломбування засобів обліку електричної енергії до 1000 В, в якому зазначено про встановлення нових пломб та зазначено раніше встановлені пломби, які не знімались. Зі сторони споживача акт підписаний ОСОБА_1 .

В подальшому, 02.10.2019 відповідачем складено акт про порушення № 002978, яким встановлено зі сторони споживача (позивача) порушення п.п. 2 п. 8.4.2 ПРРЕЕ - відсутність пломб з відбитком тавр відповідача, які установлені на трансформаторах струму (перелічено номери пломб). Крім того, вищезгаданий акт містить відомості про те, що комісія постачальника електроенергії з розгляду складеного акта про порушення буде проводити засідання 22.10.2019 об 11:00. На засідання комісії запрошується споживач або уповноважена ним особа. У разі неявки його на засідання комісії цей акт розглядається без участі споживача або уповноваженої особи. Також в акті зазначено, що він складений за участю споживача (уповноваженої ним особи) електрика ОСОБА_1 та підписаний з зі сторони відповідача трьома особами, в графі з актом ознайомлений споживач або уповноважена особа вказано прізвище ОСОБА_1, в графі нижче (з актом про порушення ознайомлені свідки (за наявності)) стоїть підпис без прізвища. В додатках до акту зазначено: акт усунення порушення та Акт технічної перевірки.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням комісії по розгляду акту про порушення, яке оформлене протоколом №1530 від 22.10.2019 позивач звернувся з даним позовом до суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 відмовлено у задоволенні позову.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, який підпадає під правове регулювання норм § 5 глави 54 Цивільного кодексу України та § 3 глави 30 Господарського кодексу України. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 712, 714 Цивільного кодексу України та ст. ст. 179, 180, 275 Господарського кодексу України, він вважається укладеним.

Згідно з ч. 5 ст. 277 Господарського кодексу України відповідальність за порушення правил користування енергією встановлюється законом.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі регулюються Законом України "Про електроенергетику".

Цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, державним наглядом за безпечним виконанням робіт на об`єктах електроенергетики незалежно від форм власності, безпечною експлуатацією енергетичного обладнання і державним наглядом за режимами споживання електричної і теплової енергії, а також з централізованим диспетчерським (оперативно-технологічним) управлінням (ст. 2 Закону України "Про електроенергетику").

У статті 3 вказаного нормативно-правового акту вказано, що відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, а також з централізованим диспетчерським (оперативно-технологічним) управлінням, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Правила користування електричною енергією затверджено Постановою № 28 від 1996 року Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України, яку зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 року за № 417/1442 (далі - ПКЕЕ).

Відповідно до п. 3.3 ПКЕЕ, відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) згідно акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

За приписами п. 3.31 ПКЕЕ розрахунковий засіб обліку електричної енергії має бути опломбований на кріпленні кожуха лічильника пломбою з тавром центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері технічного регулювання, а на затискній кришці - пломбою електропередавальної організації.

У відповідності до п. 6.38 ПКЕЕ передбачено, що за результатами технічної перевірки складається акт, в якому зазначаються виявлені недоліки. У разі потреби проводиться експертиза відповідних засобів обліку. Якщо експертиза виявить втручання споживача в роботу засобів обліку, споживачу проводиться перерахунок кількості спожитої електричної енергії відповідно до законодавства України.

Відповідно до п. 6.40 ПКЕЕ у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 N 562.

Як зазначалось вище, 05.02.2019 під час технічної перевірки дотримання позивачем вимог ПКЕЕ за адресою: м. Київ, вул. Сальського Володимира, 29 представниками ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" було виявлено порушення позивачем п.п. 2 п. 8.4.2 ПРРЕЕ - відсутність пломб з відбитком тавр відповідача, які установлені на трансформаторах струму (перелічено номери пломб), про що складено відповідний акт про порушення №002978.

Твердження позивача стосовно невідповідності оспорюваного акту, зокрема, не заповнення відповідачем усіх пунктів даного акту, судовою колегією відхиляються, оскільки всі пункти та графи акту були заповнені з урахуванням виявленого порушення, з проставлянням прочерків у відповідних графах.

Інші доводи позивача викладені у апеляційній скарзі, колегією суддів оцінюються критично виходячи з того, що відповідно до положень п. п. 8.2.5 ПРРЕЕ акт про порушення ПРРЕЕ є доказом наявності факту правопорушення, за яким здійснюється донарахування обсягу та вартості недоврахованої електроенергії. Під час розгляду справи суд має дослідити чи спростовано споживачем сам факт такого порушення (аналогічна правова позиція сформована Касаційний господарським судом у складі Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 923/861/18, від 04.12.2018 у справі №923/534/17, від 15.05.2018 у справі 923/316/17).

Враховуючи, що факт порушення позивачем Правил користування електричною енергією та наявність у електропередавальної організації правових підстав для застосування до позивача оперативно-господарської санкції (нарахування недоврахованої електроенергії) відповідно до вимог Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року N 562, позивачем не спростовується, колегія суддів погоджується з правомірним висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем було дотримано порядок проведення перевірки та фіксації порушення та в подальшому прийняття рішення про донарахування оплати за необліковану електричну енергію.

Підсумовуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Наведені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги позивача.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 у справі №910/5998/20 - без змін.

Матеріали справи №910/5998/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 07.04.2021.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

Т.І. Разіна