ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2021 справа № 914/443/21

За позовом: Державного підприємства Львіввугілля в особі Відокремеленого підрозділу Вуглезбут, м.Сокаль, Львівська область

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Шахта Надія, м.Сокаль, Львівська область

про: стягнення боргу в розмірі 83734,55грн за договором №7311-28-01-37 від 28.01.2019

Суддя У.І.Ділай

Секретар В.Д. Андрусик

За участі представників сторін:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшов позов Державного підприємства Львіввугілля в особі Відокремеленого підрозділу Вуглезбут, до відповідача: Приватного акціонерного товариства Шахта Надія, про стягнення боргу в розмірі 83734,55грн за договором №7311-28-01-37 від 28.01.2019.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2021, справу №914/443/21 розподілено судді У.І.Ділай.

Ухвалою суду від 01.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання на 25.03.2021.

Ухвалою від 25.03.2021 судове засідання відкладено на 08.04.2021.

07.04.2021 від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі його повноважного представника.

У судове засідання 08.04.2021 відповідач повторно явку повноважного представника не забезпечив, причин неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідача зазначено: 80086, Львівська область, Сокальський район, с. Сілець. На таку ж адресу судом скеровано ухвалу у цій справі. Згідно із відомостями з офіційного сайту Укрпошти поштову кореспонденцію з ухвалами суду і цій справі відповідач отримав.

Натомість відповідач протягом розгляду справи не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 80 Господарського процесуального кодексу України. Також суд зазначає, що участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком учасників справи.

Отже, господарським судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідача про час та місце судового засідання.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми статті 81 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

У зв`язку з тим, що відповідач не використав наданого законом права на подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

В процесі розгляду матеріалів справи суд -

встановив:

28.01.2019 між позивачем та відповідачем укладено договір про надання платних послуг по визначенню аналізів рядового вугілля №7311-28-01-37, відповідно до якого за завданням "Замовника „Виконавець зобов`язується надати послуги по проведенню лабораторних досліджень та визначенню аналізів відібраних вугільних проб згідно умов даного Договору (ДК 021:20-6 Дослідницькі послуги (уточнюючий код 73111000-3 Послуги дослідних лабораторій), а „Замовник зобов`язується оплатити їх в строки встановлені даним договором.

Відповідно до п.2.3. договору, надані послуги оформляються Актом приймання-передачі наданих послуг за підписами обох сторін.

У п.3.2. договору зазначено, що оплата за надані послуги здійснюється «Замовником» протягом 15-ти банківських днів з моменту двостороннього підписання Акту наданих послуг.

29.10.2019 державним підприємством «Львіввугілля» був виданий наказ №243 «Про реорганізацію ВП «Управління контролю якості», ВП «Інформаційно - обчислювальний центр» ДП «Львіввугілля». Пункт 1 даного наказу визначав: «Реорганізувати відокремлений підрозділ «Управління технічного контролю якості вугілля і стандартів», ідентифікаційний код 26360227, шляхом приєднання до Відокремленого підрозділу «Вуглезбут» ДП «Львіввугілля», ідентифікаційний код 35749204. У відповідності до пункту 11 вищевказаного наказу, правонаступником Відокремленого підрозділу «Управління технічного контролю якості вугілля та стандартів» ДП «Львіввугілля» є відокремлений підрозділ «Вуглезбут» ДП «Львіввугілля». У зв`язку з тим, що ВП «Управління технічного контролю якості вугілля та стандартів» ДП «Львіввгулля» з 01.12.2019 припинив господарську діяльність по визначенню аналізів рядового вугілля, а ВП «Вуглезбут» ДП «Львіввугілля», як правонаступник, розпочав дану господарську діяльність,

02.12.2019 сторони домовились в Договорі № 7311-28-01-37 від 28.01.2019 замінити сторону «Відокремлений підрозділ «Управління технічного контролю якості вугілля та стандартів» ДП «Львіввугілля», на нову сторону правонаступника - «Відокремлений підрозділ «Вуглезбут» ДП «Львіввугілля» (надалі - Виконавець або Позивач) та уклали Додаткову угоду про заміну сторони в Договорі про надання платних послуг по визначенню аналізів рядового вугілля» № 7311-28-01-37 від 28.01.2019.

Згідно з актами надання послуг №9/Р від 28.12.2019 та №2/ПЛ від 13.01.2020, відповідачу було надано послуги по визначенню лабораторних проб на загальну суму 113734,55 грн та виставлено відповідні рахунки на оплату.

Відповідач частково оплатив отримані послуги, залишок заборгованості становить 83734,55грн.

У порядку досудового врегулювання спору 02.07.2020 позивач направляв відповідачу претензію про сплату заборгованості, яка залишена без відповіді та задоволення.

Спір виник внаслідок того, що відповідач не виконав договірних зобов`язань. Відтак, ДП Львіввугілля в особі Відокремеленого підрозділу Вуглезбут подало до Господарського суду Львівської області із позов про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 83734,55грн.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали договір про надання платних послуг по визначенню аналізів рядового вугілля №7311-28-01-37 від 28.01.2019, у зв`язку із чим набули взаємних прав і обов`язків. За своєю правовою природою спірний договір належить до договорів про надання послуг.

За договором про надання послуг, відповідно до вимог ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Виконавець повинен надати послугу особисто (ч. 1 ст. 902 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 4.3.2 договору позивач зобов`язався забезпечити надання послуг, а відповідач, відповідно до п. 4.1.2 договору своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги.

Позивач свої зобов`язання виконав, що підтверджено актами №9/Р від 28.12.2019 та №2/ПЛ від 13.01.2020, копії яких долучені до матеріалів справи.

Відповідач про дійсність отримання послуг та проти наявності заборгованості не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Наявність заборгованості підтверджена також актом звірки взаємних розрахунків станом на 01.02.2021, який підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

В матеріалах справи відсутні та сторонами не надані докази визнання недійсним спірного договору чи визнання неукладеним в певній частині.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Відповідач самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобов`язань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо надання послуг на загальну суму 83734,55грн.

Судовий збір покладається на відповідача повністю, оскільки, спір виник з його вини.

Керуючись статтями 4, 7, 13, 14, 73, 74, 76-79, 129, 191, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства Шахта Надія (80086, Львівська область, Сокальський район, с.Сілець, ідентифікаційний код 00178175) на користь Державного підприємства Львіввугілля в особі Відокремеленого підрозділу Вуглезбут (80000, Львівська область, м. Сокаль, вул. Б.Хмельницького, 26, ідентифікаційний код 35749204) 83734,55грн та 2270,00грн судового збору.

3.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 13.04.2021.

Суддя У.І. Ділай