У Х В А Л А

"12" квітня 2021 р. м. Чернігів справа № 927/252/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Ноувен М.П., перевіривши матеріали позовної заяви № 46-3290/21 від 09.03.2021

за позовом: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

вул. Січових стрільців, 17, м. Київ, 04053;

до відповідачів:

ОСОБА_1 ,

АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 ,

АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_3 ,

АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_4 ,

АДРЕСА_4 ;

ОСОБА_5 ,

АДРЕСА_5 ;

ОСОБА_6 ,

АДРЕСА_6 ;

ОСОБА_7 ,

АДРЕСА_7 ;

ОСОБА_8 ,

АДРЕСА_8 ;

ОСОБА_9 ,

АДРЕСА_9 ;

про стягнення 890 479 316,90 грн шкоди;

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про солідарне стягнення 890 479 316,90 грн шкоди, яка виникла внаслідок здійснення відповідачами, що є пов`язаними особами банку (в розумінні ст. 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність"), операцій, які прямо суперечили інтересам товариства, а саме прийняття рішень про надання кредиту згідно з кредитними договорами № 180 від 22.02.2013, № 187 від 14.02.2014, № 1487 від 01.11.2013, № 400 від 11.04.2013, № 328 від 28.02.2013, № 323 від 27.03.2013, 324 від 12.03.2014, № 1757 від 26.12.2013, № 342 від 02.04.2013, № 201 від 27.02.2013, № 768 від 18.06.2013.

Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому, в розумінні частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Отже, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на норми ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та зазначає у позовній заяві, що завдана шкода полягає в тому, що Банк отримав збитки внаслідок того, що його керівники приймали необґрунтовані рішення про погодження операцій з кредитування, без додержання основних принципів кредитування, у тому числі без перевірки кредитоспроможності позичальників та без перевірки наявності ліквідного забезпечення таких кредитів. За рішенням відповідачів було надано значну суму кредитних коштів юридичним особам, які не мали ні можливості, ні наміру їх повернути, які пов`язані між собою спільним (подібним) забезпеченням.

Шкоду у розмірі 890 479 316,90 грн, за доводами позивача, завдано спільними діями/рішеннями членів Правління та Кредитного комітету АТ «Банк «Демарк» в особі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , що свідчить про наявність підстав для їх солідарної відповідальності відповідно до приписів ст. 1190 Цивільного кодексу України та ст. 42 Закону України «Про банку і банківську діяльність».

При цьому вказаний розмір шкоди розраховано позивачем як заборгованість за одинадцятьма кредитними договорами, укладеними між АТ «Банк «Демарк» та позичальниками, за якими виникла прострочена заборгованість, а також договорами застави та договорами купівлі-продажу цінних паперів.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем наведені обставини видачі кредитних коштів за кредитними договорами з визначенням групи пов`язаних осіб, які приймали участь у прийнятті рішень щодо вчинення конкретної кредитної операції, тобто визначено окремий суб`єктний склад за кожною кредитною операцією, яка на думку позивача призвела до завдання шкоди, зазначено різні суми завданої шкоди за кожною із кредитних операцій, наведені різні обставини із наданням доказів, на підставі яких позивачем пред`явлено грошову вимогу про стягнення коштів у відповідних розмірах.

Кожна кредитна операція є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення у сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного кредитного договору, так і при його виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового прововідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (різні кредитні договори, договори забезпечення тощо).

Отже, вимоги про стягнення шкоди у конкретно визначеному позивачем за кожним окремим кредитним договором розмірі є самостійними вимогами, які не пов`язані ні підставами виникнення, ні поданими доказам та не є основними і похідними одна від одної, оскільки від задоволення одних не залежить задоволення інших.

Критерії пов`язаності позичальників між собою та схожості переважної більшості забезпечень цих кредитів, що наводить позивач в обґрунтування об`єднання вимог в одному позові, не є достатніми для застосування правил об`єднання позовів у розумінні статті 173 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 15.02.2019 у справі № 910/11811/18.

Об`єднання позовних вимог може мати негативні наслідки. Сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов`язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, збільшує коло учасників процесу, ускладнює розгляд та вирішення справи. Об`єднання позовів є правом, а не обов`язком суду.

Під час розгляду справи суд повинен буде надати оцінку умовам кожного з укладених кредитних договорів, встановити обставини дотримання, виконання/невиконання сторонами умов цих договорів, мети та обставин їх укладення, а також правильність заявлених до стягнення сум. Зазначене свідчить про те, що по кожному з договорів та по кожному окремому епізоду, щодо яких, як зазначає позивач, конкретним колом відповідачів було нанесено шкоду банку в різних розмірах, суду необхідно проводити окрему процесуальну процедуру з визначенням та дослідженням різного кола доказів, пов`язаних зі встановленням обставин, на які посилається позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, що також суттєво утруднить вирішення спору в межах однієї справи.

Вказана правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 25.07.2019 у справі № 916/2733/18.

Таким чином, враховуючи заявлені позивачем позовні вимоги, суд дійшов висновку, що сумісний розгляд таких позовних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво ускладнить вирішення спору в межах однієї справи та у строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, що свідчить про порушення правил об`єднання позовних вимог.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 16.10.2020 у справі № 927/7186/19.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Враховуючи вимоги ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, у суду відсутні підстави для застосування положень статті 173 Господарського процесуального кодексу України щодо самостійного роз`єднання позовних вимог.

За наведених підстав, суд дійшов висновку, що подана позовна заява підлягає поверненню, у зв`язку з порушенням позивачем правил об`єднання позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

При цьому суд зазначає наступне.

На виконання вимог п. 6 ст. 176 ГПК України суд листами № 927/252/21/504/21 від 15.03.2021, № 927/252/21/505/21 від 15.03.2021 звернувся до Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради та до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб у Оболонському районі, відповідно, для надання інформації щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) фізичної особи.

Листами № 104/22-346 від 23.03.2021, № 09-05/1023 від 30.03.2021 до Господарського суду Чернігівської області надійшли відповіді на запити суду.

У зв`язку з перебуванням судді Ноувен М.П. у відпустці, листом № 927/252/21/605/21 від 01.04.2021 повідомлено сторін про те, що питання щодо прийняття позовної заяви до розгляду буде вирішуватись після виходу судді з відпустки.

Ухвала суду виноситься після усунення дії обставин, що зумовили відсутність судді М.П.Ноувен (вихід з відпустки).

Керуючись ст. 162, 164, 173, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву № 46-3290/21 від 09.03.2021 Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про солідарне стягнення 890 479 316,90 грн шкоди та додані до неї документи повернути позивачу.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 12.04.2021.

3. Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строки та порядку, що передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та підпунктом 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Додаток: позовна заява № 46-3290/21 від 09.03.2021 з додатками (у тому числі оригінал платіжного доручення № 633 від 24.02.2021 на суму 794500,00 грн на сплату судового збору) на 2115 арк.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/ або у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя М.П. Ноувен

Документи по справі можуть бути направлені на адресу суду: пр-т Миру,20, м.Чернігів, 14000, а також на електронну адресу Господарського суду Чернігівської області - e-mail: ; засоби зв`язку - факс 77-44-62,тел. 676-311.