За позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 17/31А» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами - Адміністратор пенсійних фондів «ДС-Фінанс»
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1) ТОВ «Сервіс-Житло-Комфорт», 2) ДП «Житлоінбуд», 3) ОСОБА_1 ,
про витребування майна з чужого незаконного володіння.
Суддя Сташків Р.Б.
Секретар судового засідання Лук`янчук Д.Ю.
Представники сторін:
від позивача - Щедрін Р.А. (адвокат);
від відповідача - не з`явився;
від третіх осіб - не з`явилися.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.03.2021 позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 17/31А» у цій справі задоволено частково, витребувано з чужого незаконного володіння у Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами - Адміністратор пенсійних фондів «ДС-Фінанс» на користь власників квартир та нежитлових приміщень будинку №31/17А, по провулку Коломийський у місті Києві, наступні нежитлові приміщення:

1) нежитлове приміщення №1041 загальною площею 55,3 кв.м., що знаходяться за адресою м. Київ, пров. Коломийський, буд. 17/31А , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, запис про право власності номер 31228011 від 17.04.2019;

2) нежитлове приміщення №1061 загальною площею 91,8 кв.м., що знаходяться за адресою м. Київ, пров. Коломийський, буд. 17/31А , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, запис про право власності номер 31229224 від 17.04.2019;

3) нежитлове приміщення №1062 загальною площею 138,5 кв.м., що знаходяться за адресою м. Київ, пров. Коломийський, буд. 17/31А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, запис про право власності номер 31229834 від 17.04.2019, також стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами - Адміністратор пенсійних фондів «ДС-Фінанс» на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 17/31А» 9734,55 грн. судового збору, а у решті позову відмовлено.

При ухвалені зазначеного рішення суду питання щодо розподілу інших судових витрат (крім судового збору), які заявлялися позивачем до закінчення судових дебатів, не вирішувалось, оскільки відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач заявив, що докази на підтвердження понесених витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (враховуючи необхідність обрахування фактичного часу надання правничої допомоги у справі).

26.03.2021 через відділ діловодства суду позивачем було подано клопотання про долучення доказів на підтвердження факту понесених позивачем судових витрат у цій справі.

У вказаному клопотанні позивач просить суд покласти на відповідача 13250 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а також 8499,40 грн. витрат пов`язаних із проведенням судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2021 суд прийняв до розгляду подане клопотання та призначив до розгляду на 12.04.2021.

У судовому засіданні 12.04.2021 представник позивача підтримав заявлене клопотання про відшкодування судових витрат, від відповідача заперечень на заяву про відшкодування витрат на правову допомогу не надходило.

Розглянувши вказане клопотання та дослідивши долучені до нього докази та матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове його задоволення виходячи із наступного.

На підтвердження факту понесення позивачем заявлених судових витрат до матеріалів справи додані належним чином засвідчені копії: договору про надання правничої допомоги № 06-09/2020 від 06.09.2020, укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Фактор права» (разом із додатком № 1 до цього договору); платіжних доручень № 1947 від 04.12.2020, № 1983 від 29.12.2020, № 2062 від 02.03.2021; договору № 11/12/20 на виконання робіт з проведення судової будівельно-технічної експертизи від 11.12.2020, укладеного між позивачем та ТОВ «Центр будівельних та земельних експертиз»; акта здачі-приймання висновку експерта № 22/01/21 від 22.01.2021; платіжного доручення № 1960 від 16.12.2020 (оплата експертизи).

З пояснень позивача та матеріалів справи також убачається, що в ході розгляду цієї справи АО «Фактор права» було надану позивачу правничу допомогу в наступному обсязі:

- ознайомлення з матеріалами справи 24.09.2020 та 26.10.2020 - 1500 грн.;

- участь у 7-ми судових засіданнях у справі з 07.10.2020 до 24.03.2021 - 5750 грн.:

- складання процесуальних документів у справі (окрім клопотань про залучення співвідповідачів по справі від 25.01.2021 та про зміну предмету позову від 29.01.2021, у задоволенні яких суд відмовив), копіювання та оформлення доказів, розсилка їх сторонам та подання до суду - 6000 грн.

Як слідує із пояснень позивача, розрахунок вищевикладених сум видів правничої допомоги здійснений виходячи із обсягу часу, витраченого адвокатом на її надання, згідно умов договору про надання правничої допомоги № 06-09/2020 від 06.09.2020, який передбачає вартість правничої допомоги в сумі 500 грн. за 1 годину часу, витраченого адвокатом на її надання.

Враховуючи вищевказані пояснення позивача, всього в період з 24.09.2020 до 24.03.2021 АО «Фактор Права» було надану позивачу правничу допомогу на загальну суму 13250 грн., оплата якої підтверджується копіями вищевказаних платіжних доручень, що долучені до матеріалів справи.

Матеріалами справи також підтверджені витрати позивача на проведення у цій справі судової будівельно-технічної експертизи у сумі 8499,40 грн.

Частинами 1, 3 статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).

Відповідачем не було заявлено заяви про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Частиною 6 статті 126 ГПК України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Однак, відповідачем не доведено суду, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу не мають характеру необхідності, що їх розмір є нерозумним та невиправданим. Відповідачем не доведено перед судом, що заявлений позивачем розмір таких витрат є необґрунтовано високим та не відповідає існуючим ринковим цінам на аналогічні послуги.

Суд також зазначає, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Відповідна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 20.11.2020 №910/13071/19.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу та витрат пов`язаних із проведенням судової будівельно-технічної експертизи у цій справі підтверджений належними та допустимими доказами, є обґрунтованим та відповідає критеріям розумності, співмірності із ціною позову.

Відповідно до пункту 3 частини 1, частин 2, 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За таких обставин справи, та враховуючи положення пункту 3 частини 4, частини 5 статті 129 ГПК України, суд покладає на відповідача заявлені позивачем судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: 12621,95 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 8096,53 грн. витрат пов`язаних із проведенням судової будівельно-технічної експертизи.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами - Адміністратор пенсійних фондів «ДС-Фінанс» (03148, м. Київ, вул. Жмеринська, 1; ідентифікаційний код 35317186) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 17/31А» (03022, м. Київ, пров. Коломийський, 17/31А; ідентифікаційний код 39662526) 12621,95 грн. (дванадцять тисяч шістсот двадцять одну гривню 95 копійок) витрат на професійну правничу допомогу, 8096,53 грн. (вісім тисяч дев`яносто шість гривень 53 копійки) витрат пов`язаних із проведенням судової будівельно-технічної експертизи.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків