Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Господарський суд Харківської області 01 квітня 2021 року м. Харків
справа № 922/4253/20
склад суду:суддя Бринцев О.В.
секретар судового засідання:Гула Д.В.
позивач:Комунальний заклад "МІСЬКА СПЕЦІАЛІЗОВАНА ДИТЯЧО-ЮНАЦЬКА СПОРТИВНА ШКОЛА ОЛІМПІЙСЬКОГО РЕЗЕРВУ"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради
відповідач: Фізична особа-підприємець Сорока Катерина Сергіївна
вимоги позивача:визнання припиненим права користування, зобов`язання звільнити нежитлове приміщення та стягнення 34.388,49 грн.
представник позивача:Андрійко О.В.
представник відповідача:Корнієнко О.В.
представник третьої особи: не з`явився.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. СУТЬ СПОРУ

1.1. Строк договору оренди комунального майна укладеного між позивачем та відповідачем закінчився. У зв`язку з цим на думку позивача відповідач повинен звільнити та повернути майно. Відповідач вважає, що договір оренди автоматично продовжився на новий строк, тому підстав для звільнення майна немає.

1.2. Крім того, позивач просить стягнути заборгованість з орендної плати та комунальних платежів, яка виникла за період з березня по грудень 2020 року. Відповідач вважає, що заборгованості немає. Стверджує, що оскільки в Україні в цей період діяв карантин, відповідач не міг використовувати орендоване майно. Тому орендна плата за цей період не сплачується взагалі або повинна бути зменшена.

1.3. Ключовими питання, котрі повинен вирішити суд є такі:

1) Чи був продовжений договір оренди?

2) Чи є карантинні обмеження підставою для звільнення орендаря від сплати орендної плати або для її зменшення?

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. Між позивачем КЗ МСДЮСШОР (орендодавець) та відповідачем ФОП Сорокою К.С. (орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення (будівлі) від 15.11.2011 №4633 (т.I, а.с. 10-13) (далі - Договір оренди). Згідно з ним орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно загальною площею 85,90 кв. м (далі - Майно), яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розташоване за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 55-Б та знаходиться на балансі позивача. Майно передається в оренду для розміщення буфету у навчальному закладі (п.п. 1.1., 1.2. Договору в редакції Додаткової угоди від 01.01.2012). Згідно з пунктом 10.1. Договору оренди в редакції Додаткової угоди від 15.10.2014 цей договір діє до 15.09.2017.

2.2. Також між позивачем (балансоутримувач) та відповідачем (орендар) було укладено Договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна і надання комунальних послуг орендарю від 16.09.2017 №16/09/17 (т.I, а.с. 20) (далі - Договір про відшкодування витрат).

2.3. Відповідач Майно позивачеві не повернув. За період карантину з березня по грудень 2020 року орендну плату та витрати на утримання майна не сплатив.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ПОЗИВАЧА.

3.1. Предметом позову є:

- визнання припиненим права відповідача користування нежитловим приміщенням загальною площею 85,9 кв. м, яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розташоване за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 55-Б та знаходиться на балансі КЗ МСДЮСШОР;

- зобов`язання звільнити нежитлове приміщення загальною площею 85,9 кв. м, яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розташоване за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 55-Б та знаходиться на балансі КЗ МСДЮСШОР;

- стягнення 18.205,11 грн основного боргу за оренду приміщення, 540,61 грн - пені, 365,00 грн 3% річних, 5.507,60 грн плати за землю, 9.770,17 грн плати за утримання орендованого майна.

3.2. Юридичними підставами позову є статті 526, 610, 625, 651, 762, 785 ЦК України, статті 174, 193, 231, 232, 283 ГК України, статті 15, 18, 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

3.3. Фактичними підставами позову є неповернення відповідачем орендованого майна після закінчення строку дії договору, несплата орендної плати та витрат на утримання майна за період з березня по грудень 2020 року.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. Відповідач проти задоволення позову заперечує. Стверджує, що:

1) Договір оренди було автоматично продовжено на новий строк, у зв`язку з чим підстави для звільнення Майна відсутні;

2) Відповідач згідно з частиною шостою статті 762 ЦК України звільнений від сплати орендної плати в спірний період, оскільки не мав можливості користуватися Майном у зв`язку із введенням карантину.

5. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЯСНЕНЬ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ.

5.1. Третя особа у вирішені спору покладається на розсуд суду.

6. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

6.1. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.01.2021 у справі №922/4253/20 позовну заяви залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків.

6.2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.01.2021 у справі №922/4253/20 відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову

6.3. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.01.2021 у справі №922/4253/20 продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви 22.01.2021 включно.

6.4. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.01.2021 у справі №922/4253/20 продовжено для усунення недоліків позовної заяви до 31.01.2021.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

7. Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

7.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, а також з урахуванням заперечень відповідача проти цих вимог, суд визначає перелік обставин, які є предметом доказування у справі таким чином:

- відсутність продовження Договору оренди;

- наявність обов`язку відповідача з повернення Майна за Договором оренди;

- наявність грошового зобов`язання відповідача, в т.ч. в період карантину;

- настання строків його виконання;

- порушення цих строків відповідачем;

- наявність договору про встановлення неустойки (пені) за порушення строку виконання грошового зобов`язання;

- відповідність розрахунків пені та 3% річних обставинам справи та приписам законодавства України.

7.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що входять у предмет доказування, а відповідач спростувати це.

8. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ВІДСУТНІСТЬ ПРОДОВЖЕННЯ ДОГОВОРУ ОРЕНДИ

8.1. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено Договір оренди. Згідно з пунктом 10.1. Договору оренди в первісній редакції цей договір діє з 15.11.2011 до 15.10.2014. Згідно з пунктом 10.1. Договору оренди в редакції Додаткової угоди від 01.01.2012 договір діє до 15.10.2014. Згідно з пунктом 10.1. Договору оренди в редакції Додаткової угоди від 15.10.2014 цей договір діє до 15.09.2017.

8.2. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну Договору протягом 30 днів після закінчення його строку, Договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих угодах (пункт 10.5. Договору оренди в редакції Додаткової угоди від 01.01.2012).

8.3. Враховуючи відсутність заяв як позивача так і відповідача про припинення Договору оренди або зміну його умов, Договір оренди був автоматично продовжений до 15.08.2020. Факт продовження Договору оренди до цієї дати визнається позивачем і відповідачем.

8.4. У відповідності до пункту другого прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 №157-IX раніше укладені договори оренди державного або комунального майна починаючи з 01.07.2020 продовжуються в порядку, передбаченому цим Законом.

8.5. Частиною першою статті 18 цього Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 №157-IX встановлено загальне правило згідно з яким продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону. Вичерпний перелік випадків виключень з цього правила наведено в частині другій цієї статті.

8.6. Договір оренди укладений між позивачем та відповідачем до цього вичерпного переліку випадків не входить. Зокрема, він не відповідає ознакам наведеним в абзаці другому частини другої статті 18 цього Закону (без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше). Наразі Договір оренди продовжується не вперше. Він вже був продовжений двічі - до 15.09.2017 та до 15.08.2020.

8.7. До переліку осіб з якими договори оренди можуть бути продовжені без аукціону (ст.15, ч.2 ст.18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна") відповідач не входить.

8.8. Аукціон з продовження Договору оренди не проводився.

8.9. Наслідком закінчення строку, на який договір оренди було укладено, є його припинення (абз.1 ч.1 ст.24 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

8.10. Викладене є підставою для висновку про те, що строк Договору оренди закінчився, договір не був продовжений, а тому він є припиненим.

8.11. Посилання відповідача на додержання ним процедури продовження договору оренди, яка діяла до 01.07.2020 (продовження користування майном, подання відповідних заяв, листів тощо), як і заперечення позивача з цього приводу, судом до уваги не приймаються. Відповідні дії наразі не мають правового значення. Вони були вчинені на виконання норм, які вже втратили чинність. Тому вони не впливають на вирішення питання про продовження Договору оренди.

8.12. Принцип прямої дії нормативно-правового акту у часі (ст.58 Конституції України) означає його здатність регулювати не тільки відносини, що виникли після набрання ним чинності, а також і відносини, які виникли до набрання ним чинності, але продовжують існувати (стосовно прав та обов`язків суб`єктів правовідносин, що виникли після набрання ним чинності). Відповідно цьому, а також в силу прямої вказівки (пункту другого прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 №157-IX) до відносин з приводу продовження Договору оренди застосовуються положення статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" в редакції від 03.10.2019 №157-IX.

8.13 Посилання відповідача на автоматичне продовження Договору оренди в силу умов, які містяться в його пункті 10.5., суд також оцінює критично. В силу абзацу другого частини третьої статті 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Наразі обов`язковість додержання порядку продовження Договору оренди визначеного статтею 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" в редакції від 03.10.2019 №157-IX прямо передбачена пунктом другим прикінцевих та перехідних положень цього Закону.

9. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ВИЗНАННЯ ПРАВА КОРИСТУВАННЯ МАЙНОМ ПРИПИНЕННИМ

9.1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України).

9.2. Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.5 ГПК України).

9.3. Визнання наявності або відсутності права є одним із способів захисту права (п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, ч.2 ст. 20 ГК України).

9.4. Обраний позивачем спосіб захисту права "визнання права користування майном припиненим", прямо не передбачений чинним законодавством. Проте він узгоджується із загальними способами захисту права, наведеними в статті 16 ЦК України, статті 20 ГК України та не суперечить іншим нормам законодавства. Крім того, він здатний ефективно захистити права позивача на Майно.

9.5. Згідно з наведеними нормами, з урахуванням висновку суду про відсутність продовження Договору оренди, а також з урахуванням того, що припинення дії Договору оренди не визнається відповідачем, суд приходить до висновку, що спосіб захисту права "визнання права користування майном припиненим" є адекватним правовідносинам сторін і здатним ефективно захистити права позивача, що не визнаються відповідачем. Тому позовні вимоги в цій частині є законними обґрунтованими і підлягають задоволенню.

10. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ЗОБОВ`ЯЗАННЯ ЗВІЛЬНИТИ МАЙНО.

10.1. Відповідно до частини першої статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

10.2. Частиною першою статті 25 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

10.3. Пунктом 2.3. Договору оренди (в редакції Додаткової угоди від 01.01.2012) передбачено, що у разі припинення цього Договору Орендар зобов`язаний повернути Орендодавцеві Майно у стані, не гіршому, ніж воно було одержано, згідно з актом приймання-передачі, в термін, що вказаний у листі про не пролонгацію, рішенні суду чи визначений за згодою сторін. Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

10.4. У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

10.5. Станом на цей час Майно відповідачем позивачеві не повернуто. Цей факт визнається всіма учасниками справи і тому згідно з частиною першою статті 75 ГПК України не підлягає доказуванню.

10.5. На підставі викладеного, з урахуванням висновку суду про припинення дії Договору оренди, суд приходить до висновку про те, що 16.08.2020 у відповідача виник обов`язок звільнити Майно та повернути його позивачеві. Цей обов`язок до цього часу не виконаний чим порушені права позивача на Майно.

10.6. За таких обставин позовні вимоги про зобов`язання відповідача звільнити Майно є законними, обґрунтованими і тому підлягають задоволенню.

11. ВИСНОВОК СУДУ ПРО СТЯГНЕННЯ ЗАБОРГОВАНОСТІ

11.1. У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

11.2. За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 ЦК України). Статтею 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

11.3. Орендна плата за орендоване Майно сплачується орендарем щомісяця протягом 15 календарних днів наступного місяця (п. 3.5. Договору оренди).

11.4. Умовами пункти 4.9. Договору оренди передбачений обов`язок орендаря відшкодовувати орендодавцю плату за землю, пропорційно тій частині будівлі, яку він орендує.

11.5. Крім того, пунктом 3.1. Договору про відшкодування витрат передбачений обов`язок Орендаря (відповідача) не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, вносити плату на рахунок балансоутримувача за комунальні послуги і споживання енергоносіїв (електроенергія, холодна і гаряча вода - за приладами обліку, опалення, каналізація), вивезення сміття.

11.6. Відповідач не виконав свої зобов`язання в частині сплати орендної плати, витрат на утримання орендованого майна та плати за землю за період з березня по грудень 2020 року.

11.7. Перевіркою наданого позивачем розрахунку заборгованості з урахуванням матеріалів справи суд встановив наявність заборгованості позивача перед відповідачем за період з березня 2020 по грудень 2020 року в такому розмірі:

1) 18.205,06 грн - заборгованість зі сплати орендної плати (березень - 1.795,20 грн, квітень - 1.809,6 грн, травень - 1.815,04 грн, червень - 1.818,67 грн, липень - 1.807,76 грн, серпень - 1.804,14 грн, вересень - 1.813,16 грн, жовтень - 1.831,29 грн, листопад-грудень 2020 - 3.710,19 грн). При цьому суд зауважує що в розрахунку позивача ця сума завищена на 5 коп. внаслідок арифметичної помилки;

2) 5.507,60 грн - заборгованість з плати за землю;

3) 9.770,17 грн - заборгованість з відшкодування витрат на утримання орендованого майна.

11.8. Доказів, які б спростовували правильність наведеного розрахунку, власного контррозрахунку відповідачем не надано. Тому в порядку частини першої статті 75 ГПК України, частини четвертої статті 165 ГПК України через відсутність заперечень відповідача суд вважає наявність заборгованості та її розмір доведеними

11.9. Порушення строків внесення орендної плати та витрат на утримання орендованого майна, приводять суд до висновку про порушення відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача та наявність підстав для їх захисту в судовому порядку.

11.10. Викладене приводить суд до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про стягнення 18.205,06 грн - основної суми заборгованості за оренду приміщення, 5.507,60 грн - плати за землю, 9.770,17 грн - плати за утримання орендованого майна.

12. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ВІДСУТНІСТЬ ПІДСТАВ ДЛЯ ЗВІЛЬНЕННЯ ВІДПОВІДАЧА ВІД СПЛАТИ ОРЕНДНОЇ ПЛАТИ, ДЛЯ ЗМЕНШЕННЯ ОРЕНДНОЇ ПЛАТИ

12.1. Відповідно до частини шостої статті 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

12.2. На підтвердження неможливості користування Майном відповідач посилається на Постанову КМУ "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу "COVID - 19" від 11.03.2020 №211, якою з 12 березня 2020 року на усій території України встановлено карантин. Також відповідачем надані Наказ директора КЗ МСДЮСШОР від 12.03.2020 №53 (т.I, а.с. 152), яким призупинено навчально-тренувальний процес, проведення змагань, масових заходів в приміщеннях та на території КЗ МСДЮСШОР; Лист КЗ МСДЮСШОР від 20.08.2020 №330 (т.I, а.с.155). Крім того, відповідач стверджує, що позивачем чинилися фізичні перешкоди в користуванні орендованим майном у період з 12.03.2020 по 24.01.2021.

12.3. Зі змісту частини шостої статті 762 ЦК України змісту вбачається, що обов`язковою умовою застосування цієї норми є абсолютна об`єктивна неможливість користування орендованим майном. Користування майном з певними обмеженнями, користування із меншою економічною ефективністю (або навіть збитковістю), користування за цільовим призначенням, але не у звичний спосіб тощо самі по собі не означають неможливості користування майном в розумінні частини шостої статті 762 ЦК України.

12.4. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст. 13, 74 ГПК України).

12.5. Отже відповідач повинен надати докази на підтвердження об`єктивної неможливості користування майном. Проте відповідачем цей тягар доказування не витриманий - доказів неможливості користування Майном не надано.

12.6. Наказ про зупинення навчально-тренувального процесу, проведення змагань, масових заходів в приміщеннях та на території КЗ МСДЮСШОР свідчить про наявність об`єктивної перешкоди у проведенні саме цих названих заходів. Проте, згідно п.1.2. Договору оренди цільовим призначенням майна є розміщення буфету у навчальному закладі, а не проведення змагань чи інших масових заходів. Заборони на діяльність закладів громадського харчування, в т.ч. буфету, наказ директора КЗ МСДЮСШОР від 12.03.2020 №53. Не містить їх і постанова КМУ від 11.03.2020 №211 та інші нормативні акти.

12.7. Такі обставини свідчать про те, що відповідач мав об`єктивну можливість користування майном за цільовим призначенням. До того ж господарська діяльність закладів громадського харчування не обмежується виключно процесом роздрібної реалізації продукції та одержання коштів. Вона включає в себе також різного роду підготовчі заходи, різноманітну супутню діяльність, котрі також передбачають використання відповідного майна. Зокрема, у період дії карантину відповідач не був позбавлений можливості здійснювати роботу буфету в режимі «на винос». Відповідач міг здійснювати обслуговування, профілактику та ремонт наявного в приміщенні обладнання, оздоблення та ремонт приміщення. Відповідач мав можливість зберігати в приміщенні необхідне майно, проводити роботу з персоналом тощо. Нездійснення цих заходів відповідачем з причин відсутності заінтересованості в них чи їх низької економічної ефективності є проявом його, відповідача, суб`єктивних мотивів, а не ознакою об`єктивної неможливості користування майном.

12.8. Твердження відповідача про недопуск до приміщення також не підтверджені документально. Доказів того, що рішення про недопуск до Майна було ухвалено саме компетентними особами КЗ МСДЮСШОР суду також не надано. Відсутні докази оскарження дій позивача в цій частині у встановленому чинним законодавством порядку. З цих причин суд приходить до висновку про те, що ці докази не відповідають вимогам достатності, належності, достовірності, вірогідності доказів визначеним статтями 74, 76, 77, 78 ГПК України.

12.9. Наведений вище висновок суду узгоджується із статтею 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" якою визначено, що орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності. А також із правовою позицію Верховного Суду в аналогічних правовідносинах висловлену в постанові від 13.08.2019 у справі №914/70/18, постанові від 22.05.2019 у справі №914/1248/18, постанові від 18.12.2018 у справі №910/7495/16.

12.10. Посилання відповідача на необхідність зменшення розміру орендної плати мотивовані посиланнями на пункт 14 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України є юридично неспроможними. Згідно з частиною четвертою цього пункту ця норма не поширюється на договори найму майна, яке належить до територіальної громади.

12.11. Наведені обставини приводять суд до висновку про те, що правові підстави для звільнення відповідача від сплати орендної плати, для зменшення орендної плати відсутні.

13. ВИСНОВОК СУДУ ПРО СТЯГНЕННЯ ПЕНІ ТА 3% РІЧНИХ

13.1. У відповідності до норм частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

13.2. Пеня за порушення строку виконання грошового зобов`язання встановлена пунктом 3.10 Договору оренди. Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується на користь Орендодавця та міського бюджету відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення (включаючи день оплати).

13.3. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України).

13.4. Встановлені вище обставини, а саме наявність прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання свідчить про наявність правових та фактичних підстав для стягнення з відповідача пені та 3% річних.

13.5. Перевіркою наданих розрахунків пені та 3% річних (т.I, а.с. 41-44) судом встановлено, що позивачем допущено такі помилки:

- пеня за липень 2020 року нарахована з 16.08.2020, а повинна нараховуватись з 18.08.2020, згідно з приписами частини п`ятої статті 254 ЦК України (якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день).

- пеня та 3% річних повинні нараховуватись на суму заборгованості за кожний місяць оренди окремо. Визначення бази нарахування пені шляхом додавання заборгованості за кожний наступний місяць до попередньої підсумкової суми заборгованості (як це зроблено позивачем) призводить до нарахування пені на заборгованість за березень 2020 року понад 6 місяців, що є порушенням ч. 6 ст. 232 ГК України. Аналогічно неприпустимо брати в якості бази нарахування 3% річних суму за весь час заборгованості, яка утворилась лише на кінець періоду.

13.6. Перерахунок пені та 3% річних за кожним місяцем оренди окремо, зроблений судом, що обґрунтований розмір пені становить 615,53 грн, 3% річних - 162,93 грн.

13.7. Під час здійснення розрахунку пені судом враховані положення частини шостої статті 232 ГК України (нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано).

13.8. За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню в розмірі 540,61 грн, оскільки суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 237 ГПК України). Вимоги щодо стягнення 3% річних підлягають задоволенню в розмірі 162,93 грн.

14. СУДОВІ ВИТРАТИ.

14.1. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку з чим, витрати зі сплати судового збору в розмірі 6.293,65 грн покладаються на відповідача, в іншій частині 12,35 грн залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати припиненим право Фізичної особи-підприємця Сороки Катерини Сергіївни користування нежитловим приміщенням загальною площею 85,9 кв. м, яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розташоване за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 55-Б та знаходиться на балансі Комунального закладу "МІСЬКА СПЕЦІАЛІЗОВАНА ДИТЯЧО-ЮНАЦЬКА СПОРТИВНА ШКОЛА ОЛІМПІЙСЬКОГО РЕЗЕРВУ".

3. Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Сороку Катерину Сергіївну ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звільнити нежитлове приміщення загальною площею 85,9 кв. м, яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розташоване за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 55-Б та знаходиться на балансі Комунального закладу "МІСЬКА СПЕЦІАЛІЗОВАНА ДИТЯЧО-ЮНАЦЬКА СПОРТИВНА ШКОЛА ОЛІМПІЙСЬКОГО РЕЗЕРВУ".

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Сороки Катерини Сергіївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального закладу "МІСЬКА СПЕЦІАЛІЗОВАНА ДИТЯЧО-ЮНАЦЬКА СПОРТИВНА ШКОЛА ОЛІМПІЙСЬКОГО РЕЗЕРВУ" (61060, м. Харків, пр. Петра Григоренка, буд. 2, ):

- 18.205,06 грн - основна сума заборгованості за оренду приміщення;

- 540,61 грн - пеня;

- 162,93 грн - 3% річних;

- 5.507,60 грн - плата за землю;

- 9.770,17 грн - плата за утримання орендованого майна;

- 6.293,65 грн витрати зі сплати судового збору.

6. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

7. В частині стягнення 0,05 грн (суми заборгованості за оренду приміщення) та 202,07 грн (3% річних) відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суду Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12.04.2021.

Суддя О.В. Бринцев