РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.04.2021Справа № 910/3168/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро - Реконструкція»

до Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

про стягнення 72 224, 85 грн.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро - Реконструкція» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» про стягнення 72 224, 85 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ним поставлено відповідачу теплову енергію, за яку останній не розрахувався.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2021 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив. Дана ухвала направлена у встановленому порядку.

30.03.2021 від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити.

Інших доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, а також заяв та клопотань процесуального характеру від сторін на час розгляду справи до суду не надходило.

При цьому, оскільки до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

УСТАНОВИВ:

За твердження позивача, він надає відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку № 8 по бульвару Праці в м. Києві загальною площею 137, 7 м2.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій» суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності сплачують комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання та пропорційну частку витрат на утримання прибудинкової території.

Позивач посилаючись на ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла на момент виникнення боргу) п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 № 630 зазначає, що відповідач не розрахувався за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, у зв`язку з чим за період з жовтня 2017 - вересень 2019 включно утворилась заборгованість у розмірі 59 297, 85 грн, що і стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості, а також нарахованих інфляційних втрат у розмір 8402, 34 грн та 3 % річних у розмірі 4524, 66 грн.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст 77 ГПК України).

Позивач в якості доказів на підтвердження своїх позовних вимог надав суду: розрахунок основного боргу за період з 01.07.2019 - 01.06.2020, зведені відомості вимірювання параметрів за період з 19.10.2017 - 11.04.2019, Акт постановки на комерційний облік приладів теплової енергії споживача за грудень 2015, Акти про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи в опалювальний період 2017 - 2019, наряди на підключення та відключення теплової енергії за період з жовтня 2017 - квітень 2019.

Позивач в позовній заяві зазначив, що наданий ним обсяг доказів достатній для прийняття судового рішення і не вимагає залучення свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, витребування нових доказів, проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198 споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.07.2017 у справі №910/401/17, яке залишено без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2017, спірне приміщення було витребувано у компанії «Турбо Груп Холдінг Лтд» на користь територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради.

Після витребування приміщень з чужого незаконного володіння, відповідачем було вжито заходів щодо прийняття їх у господарське відання.

Приміщення прийнято відповідачем згідно з актом обстеження нежитлового приміщення № 106 (група приміщень № 106) на бульварі Праці, 8 від 08.05.2018 та зараховано на баланс.

Актом обстеження технічного стану несучих та огороджувальних конструкцій нежитлового приміщення № 106 в житловому будинку № 8 на бульварі Праці від 17.05.2018 № 198/82, яке було проведено будівельною лабораторією КП «Київжитлоспецексплуатація» і затвердженого начальником будівельної лабораторії Г. Чмілем (кваліфікаційний сертифікат експерта серія АЕ №000841 від 03.10.2012 технічне обстеження будівель і споруд) встановлено, що холодне і гаряче водопостачання на час обстеження були відключені від загальнобудинкових комунікацій. Надано висновки та рекомендації зокрема щодо проведення ревізії труб інженерних комунікацій, що покладені в межах приміщень та виконати ремонт або заміну прокородованих ділянок труб.

Виходячи з викладено, з часу прийняття відповідачем у господарське відання спірного нежитлового приміщення (з 08.05.2018), надання у вказаному приміщенні послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання було технічно припинено через пошкодження внутрішніх комунікацій централізованого опалення та гарячого водопостачання, а також відключення гарячого водопостачання від загальнобудинкових комунікацій.

В матеріалах справи відсутні докази належного технічного стану внутрішніх комунікацій централізованого опалення та гарячого водопостачання спірного приміщення.

Господарський суду зазначає, що розрахунок основного боргу за період з 01.07.2019 - 01.06.2020 та зведені відомості вимірювання параметрів за період з 19.10.2017 - 11.04.2019 складені позивачем, які не доводять беззаперечного боргу відповідача перед позивачем за поставлену теплову енергію.

В матеріалах справи відсутні докази здійснення розподілу позивачем послуг з централізованого опалення, а також визначення обсягу та розподілу послуг з централізованого постачання гарячої води.

У розрахунку суми боргу позивач посилається на акти приймання-передавання товарної продукції за період жовтень 2017- червень 2018, серпень 2018 - квітень 2019. Однак, вказані акти до матеріалів справи позивачем не надані. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту надання ним послуг саме з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у приміщеннях, що належать відповідачу на праві господарського відання, як і не надано доказів на підтвердження факту направлення ним на адресу відповідача рахунків для оплати послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у нежитловому приміщенню загальною площею 137, 7 м2 на бульварі Праці, 8 з метою проведення відповідних оплат спожитих послуг.

Позивачем не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами факту споживання відповідачем теплової енергії у спірному приміщенні.

Що стосується клопотання відповідача про застосування строків позовної давності до зобов`язань, що виникли за межами періоду у останні три роки, який передував зверненню до суду, суд зазначає, що позовна давність застосовується лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, заявлених позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку. Зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 21 січня 2018 року у справі №5-249кс15.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи, дійшов висновку, про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Алєєва