ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" квітня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1051/21

Суддя А.Ю. Кошик, розглянувши матеріали заяви № 01.07-15/625 від 06.04.2021 року Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» (07100, Київська обл., м. Славутич, вул. Військових будівельників, 8, ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» Славутицької міської ради (07100, Київська обл., м. Славутич, Київський квартал, буд. 14, ) 2 790,24 грн. заборгованості

встановив:

До Господарського суду Київської області Комунальним підприємством «Управління житлово-комунального господарства» подано заяву № 01.07-15/625 від 06.04.2021 року про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» Славутицької міської ради 2 790,24 грн. заборгованості за договором № 23 підряду на виконання ремонтно-будівельних робіт від 19.04.2018 року.

За змістом ст.ст. 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Заявником заявлено вимоги про стягнення з боржника 2 790,24 грн. заборгованості за договором № 23 підряду на виконання ремонтно-будівельних робіт від 19.04.2018 року та 227,00 грн. судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Судом встановлено, що у вступній частині заяви про видачу судового наказу заявником не зазначено його коду в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України та повного найменування боржника (Комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» Славутицької міської ради).

Крім того, вказаний поштовий індекс заявника (Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства») та боржника (Комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» Славутицької міської ради) не відповідають даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, заява Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» подана з порушенням п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1. ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Крім того, суд доводить до відома заявника, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 148, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

Ухвалив:

Відмовити Комунальному підприємству «Управління житлово-комунального господарства» в задоволенні заяви № 01.07-15/625 від 06.04.2021 року про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» Славутицької міської ради 2 790,24 грн. заборгованості за договором № 23 підряду на виконання ремонтно-будівельних робіт від 19.04.2018 року.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст. ст. 256-257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик