РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.03.2021Справа № 910/21159/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді ДЖАРТИ В. В., за участі секретаря судового засідання Рєпкіної Ю. Є., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНТУР ДЕВЕЛОПМЕНТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАВІСТОН"

про визнання недійсним договору оренди,

Представники учасників процесу згідно протоколу від 11.03.2021,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "КОНТУР ДЕВЕЛОПМЕНТ" (далі - позивач, Товариство) звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАВІСТОН" (далі - відповідач, Лавістон) про визнання недійсним договору оренди № 2011-01 від 01.11.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 вищевказану позовну заяву було залишено без руху та встановлено строк Товариству для усунення недоліків позовної заяви.

14.01.2021 через відділ автоматизованого документообігу Господарського суду міста Києва до суду надійшла заява від позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 18.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі № 910/21159/20, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.02.2021, встановлено сторонам строки на вчинення процесуальних дій.

11.02.2021 надійшов відзив на позов.

Позивач представників у судове засідання 17.02.021 представників не направив, проте, 16.02.2021 подав до суду клопотання про розгляд справи без участі його представників.

За наслідками судового засідання 17.02.2021 судом була постановлена ухвала про відкладення розгляду справи на 11.03.2021.

11.03.2021 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання, в кому останній просив суд здійснювати розгляд справи по суті в призначеному судовому засіданні за відсутності представника позивача.

У свою чергу відповідач подав до суду клопотання про пришвидшення розгляду справи, в якому просив суд закрити підготовче провадження та здійснювати розгляд справи по суті в призначеному судовому засіданні.

У судовому засіданні 11.03.2021, враховуючи наявність клопотання обох сторін про закриття підготовчого засідання та призначення розгляду справи по суті, суд закрив підготовче засідання та розпочав розгляд справи по суті.

Представник відповідача у судовому засіданні 11.03.2021 проти задоволення позову заперечував, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у відзиві на позов.

Відповідно статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами укладено договір оренди приміщень №2011-01 від 01.11.2020 (далі - договір оренди), згідно з яким Позивач отримав у тимчасове платне користування нежитлові приміщення офісного комплексу загальною площею 2874,4 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), буд. 44а (далі - об`єкт оренди), для розміщення офісу. Строк дії укладеного договору оренди визначений сторонами до 01.11.2021 року.

Згідно з пунктом 5.1 договору оренди вступ Позивача, як орендаря, у користування об`єктом оренди настає одночасно із підписанням сторонами Акту приймання-передачі об`єкта оренди. Акт приймання-передачі орендованої площі, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Михайла Бойчука, 44а, загальною площею 2874, 4 кв.м, укладено між Позивачем та Відповідачем 01.11.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір оренди укладено з порушенням чинного законодавства та під впливом введення в оману.

За твердженням Позивача, Лавістон, як недобросовісна сторона правочину, навмисно ввів в оману Позивача щодо наявності усіх необхідних та передбачених законодавством правових підстав для визнання Відповідача власником об`єкта оренди, чим спонукав Позивача до укладення договору оренди щодо усіх нежитлових приміщень офісного комплексу загальною площею 2874,4 кв.м строком на один рік.

За твердженнями Позивача, у разі якщо на момент укладення договору оренди Позивач був би обізнаний з фактами недодержання Відповідачем вимог законодавства, зокрема у сфері містобудівної діяльності та реєстрації речових прав на нерухоме майно, під час проведення реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом готельно-офісного комплексу та паркінгу, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, та подальшої реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності Відповідача на нежитлову будівлю площею 2874,40 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, у зв`язку з чим правоохоронними органами проводяться досудові розслідування у декількох порушених кримінальних провадженнях, то Позивач не вчинив би оспорюваний правочин, який підлягає визнанню недійсним на підставі частини 1 статті 230 Цивільного кодексу України.

На підтвердження своїх доводів Позивач зазначає, що 02.12.2020 до об`єкта оренди прибула група співробітників Національної поліції України, якими за участю залучених експерта та понятих на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25.11.2020 проводилися оперативно-слідчі дії, в яких також були задіяні окремі працівники Позивача, зокрема проведений огляд усіх приміщень об`єкта оренди з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Внаслідок залучення осіб, що перебувають у трудових відносинах з Позивачем, до участі у вищезазначених діях правоохоронних органів, та ознайомлення з пов`язаними з цими діями копіями документів, отриманих від Відповідача, Позивачу стало відомо, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000591, яке 19.06.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом здійснення невстановленими особами у співучасті з посадовими особами Відповідача незаконного будівництва на самовільно зайнятій земельній ділянці, розташованій за адресою: м. Київ, вул. Михайла Бойчука, 44а, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, а саме самовільне будівництво будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.

Позивачем також вказує, що підставами проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000591 від 19.06.2020 співробітниками правоохоронних органів зазначалася відсутність під час будівництва Відповідачем об`єкта оренди документів, що дають право виконувати будівельні роботи, виконання будівельних робіт з будівництва офісного комплексу за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла, 44а всупереч вимогам Земельного кодексу України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», без одержання містобудівних умов та обмежень, розроблення, погодження та затвердження у встановленому порядку проектної документації, отримання дозволів на початок підготовчих та будівельних робіт, без здійснення державного контролю за дотриманням державним будівельних норм, стандартів і правил тощо. Крім того зазначалося, що в ході проведення досудового розслідування також було виявлено недостовірні дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта оренди.

Позивач також дізнався про те, що у ході розслідування кримінального провадження №0000591 від 19.06.2020 за клопотанням слідчого слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва винесено ухвалу від 12.10.2010 про накладення арешту на нерухоме майно - нежитлову будівлю за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 44а.

Оскільки згідно з рішенням Київської міської ради від 20.12.2016 №704/1708 «Про уточнення назв, перейменування вулиць та провулків у місті Києві» вулицю Кіквідзе перейменовано на вулицю Бойчука Михайла, вказаною ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12.10.2010 накладено арешт саме на об`єкт оренди.

Крім того, Позивач в обґрунтування поданого позову зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000880 від 15.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 365-2 КК України (зловживання повноваженнями особами, які надають публічні послуги), у ході якого на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25.11.2020 проводилися оперативно-слідчі дії, зокрема огляд усіх приміщень об`єкта оренди.

Позивач також посилається на те, що у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000880 від 15.09.2020 слідчими було встановлено, що державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко О.А., всупереч Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, внесені зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо нерухомого майна (реєстраційний номер 000), тобто об`єкта оренди, у результаті яких його площу було збільшено до 2874,4 кв.м.

Сукупність викладених обставин дає Позивачу підстави вважати реальною загрозу виникнення суттєвих перешкод у подальшому користуванні Позивачем належним Відповідачу об`єктом оренди. Позивач вбачаючи реальну загрозу виникнення у нього як економічних так і репутаційних ризиків внаслідок довготривалих фінансово-господарських взаємовідносин з Відповідачем як орендодавцем, що має неврегульовані проблеми із правоохоронними органами, звернувся до Відповідача з пропозицією розірвати договір оренди за згодою сторін, проте Відповідачем було відмовлено з огляду на безпідставність звинувачень у його адресу щодо недодержання ним під час будівництва об`єкта оренди та реєстрації прав щодо об`єкта оренди вимог законодавства, зокрема у сфері містобудівної діяльності та реєстрації речових прав на нерухоме майно.

З урахуванням викладених обставин Позивач, керуючись приписами статті 215 Цивільного кодексу України, вбачає наявність достатніх правових підстав для визнання договору оренди приміщень №2011-01 від 01.11.2020 недійсним на підставі частини 1 статті 230 Цивільного кодексу України.

На спростування доводів Позивача, Лавістон у своєму письмовому відзиві та під час судових засідань зазначав наступне.

Комунальним підприємством «Київпастранс» з Відповідачем 14.05.2008 укладений Інвестиційний договір №4/11-і на проведення реконструкції лінійно-диспетчерської станції за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 44а (далі - Інвестиційний договір). Інвестиційним договором (із змінами та доповненнями, внесеними згідно з додатковими угодами від 22.05.2013, від 03.03.2014 №1 та від 16.03.2015 №2) передбачено:

проведення реконструкції лінійно-диспетчерської станції, що на той час обліковувалася на балансі КП «Київпастранс» як об`єкт комунальної власності, та будівництва офісного комплексу і паркінгу (об`єкт інвестування) за рахунок Відповідача як інвестора;

замовником проведення реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу і паркінгу є КП «Київпастранс», що отримало право на забудову території, проектування та будівництво об`єкта інвестування;

інвестором реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу і паркінгу є Відповідач.

КП «Київпастранс» як замовник зобов`язаний подати необхідні документи та отримати державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, орієнтовна площа якої становить 0,105 га, з відповідним цільовим призначенням, для забудови земельної ділянки (п. 2.4 та п. 5.1.2 Інвестиційного договору).

Зобов`язання замовника та інвестора за Інвестиційним договором, крім зобов`язань щодо оформлення права користування земельною ділянкою, виникають після отримання КП «Київпастранс» як замовником документа, що посвідчує право користування замовником земельною ділянкою з цільовим призначенням «Реконструкція лінійно-диспетчерської станції з одночасним будівництвом готельно-офісного комплексу та паркінгу» (п. 12.6 Інвестиційного договору).

Київською міською радою прийняті рішення від 29.04.2010 №645/4083 «Про надання та передачу КП «Київпастранс» земельних ділянок для реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом готельно-офісного комплексу та паркінгу на вул. Кіквідзе, 44а у Печерському районі м. Києва» та від 08.07.2010 №1186/4624 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 29.04.2010 №645/4083 "Про надання та передачу КП «Київпастранс» земельних ділянок для реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом готельно-офісного комплексу та паркінгу на вул. Кіквідзе, 44а у Печерському районі м. Києва"», відповідно до яких:

затверджено проект землеустрою та надано КП «Київпастранс» у постійне користування земельну ділянку площею 0,07 га для реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу на вул. Кіквідзе, 44а у Печерському районі м. Києва;

КП «Київпастранс» зобов`язано виконувати обов`язки землекористувача відповідно до вимог ст. 96 Земельного кодексу України та звернутись до виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) щодо організації землевпорядних робіт та виготовлення документа, що посвідчує право користування земельними ділянками;

попереджено землекористувача, що використання землі не за цільовим призначенням тягне за собою припинення права користування нею відповідно до вимог ст. 141, 143 Земельного кодексу України;

контроль за виконанням рішень покладений на постійну комісію Київради з питань земельних відносин, містобудування та архітектури.

Рішенням Київської міської ради від 08.07.2010 №1186/4624 були внесені зміни до рішення Київської міської ради від 29.04.2010 №645/4083, а саме: слова «готельно-офісного комплексу» замінені на слова «офісного комплексу» у відповідних відмінках.

Рішенням Київської міської ради від 20.12.2016 №704/1708 «Про уточнення назв, перейменування вулиць та провулків у місті Києві» вулицю Кіквідзе перейменовано на вулицю Бойчука Михайла (Печерський район).

КП «Київпастранс», як замовнику, на підставі рішень Київської міської ради від 29.04.2010 №645/4083 та від 08.07.2010 №1186/4624 видано державний акт від 12.12.2012 №02-9-00148 на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,0743 га, кадастровий номер :82:087:0016, на якій розташована нежитлова будівля (літ. «А») площею 85,1 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, з відповідним цільовим призначенням (використанням) земельної ділянки - реконструкція лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу.

КП «Київпастранс» засноване на комунальній власності територіальної громади м. Києва і підпорядковане виконавчому органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), як уповноваженому Київською міською радою органу щодо управління майном, яке належить до власності територіальної громади міста Києва.

Таким чином, зазначає Відповідач, рішеннями Київської міської ради від 29.04.2010 №645/4083 та від 08.07.2010 №1186/4624 землекористувачем щодо земельної ділянки площею 0,0743 га, кадастровий номер :82:087:0016, на правах постійного користування визначено КП «Київпастранс», якого зобов`язано виконувати обов`язки землекористувача, визначено цільове призначення (вид використання) зазначеної земельної ділянки - для реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу на вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а у м. Києві, та покладено контроль на постійну комісію Київської міської ради з питань земельних відносин, містобудування та архітектури.

Відповідач зазначає, що з боку КП «Київпастранс» як фактичного землекористувача, управління яким здійснює уповноважений Київською міською радою на виконання функцій з управління майном, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), не вчинялися необхідні та залежні від нього як землекористувача дії щодо добровільної відмови від права постійного користування земельною ділянкою площею 0,0743 га, кадастровий номер :82:087:0016, що передана Київською міською радою для реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу. Зважаючи на приписи частини 3 статті 23 Господарського кодексу України, згідно з якими правові акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, є обов`язковими для виконання усіма учасниками господарських відносин, які розташовані або здійснюють свою діяльність на відповідній території, рішення Київської міської ради від 29.04.2010 №645/4083 і від 08.07.2010 №1186/4624 належним чином виконувалися КП «Київпастранс» як землекористувачем та Відповідачем як інвестором згідно з укладеним між ними Інвестиційним договором, зокрема, в частині визначеного Київською міською радою цільового призначення (виду використання) земельної ділянки площею 0,0743 га, кадастровий номер :82:087:0016, - для реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу на вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а у Печерському районі м. Києва.

Відповідно до умов надання земельних ділянок, встановлених рішеннями Київської міської ради від 29.04.2010 №645/4083 та від 08.07.2010 №1186/4624, Відповідач як інвестор за власний рахунок здійснював реконструкцію лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу на земельній ділянці площею 0,0743 га, кадастровий номер :82:087:0016.

Інвестиційним договором (п.п. 4.4, 4.5) з метою забезпечення будівництва передбачено, що:

КП «Київпастранс» як замовник передає, а Відповідач як інвестор отримує право на виконання частини функцій замовника будівництва об`єкта інвестування, в тому числі здійснення (забезпечення) будівництва об`єкта інвестування на земельній ділянці та забезпечення фінансування будівництва об`єкта інвестування, а замовник зобов`язаний утриматися від передачі функцій замовника будівництва об`єкта інвестування іншим особам;

Відповідач як інвестор, здійснюючи функції замовника будівництва об`єкта інвестування, діє від свого імені, чинить в межах цього договору усі необхідні юридичні та практичні дії та акти, укладає на власний розсуд будь-які правочини, необхідні для реалізації договору, на власний розсуд залучає третіх осіб для реалізації договору та несе за них повну відповідальність; у випадках (ситуаціях), що не передбачені договором та законодавством, необхідні для реалізації договору рішення приймаються за погодженням сторін.

Оскільки до початку реалізації права на забудову (будівництво, у т.ч. реконструкцію) земельної ділянки будь-яка особа зобов`язана у встановленому порядку набути право власності або користування на відповідну земельну ділянку, на виконання своїх зобов`язань за Інвестиційним договором (п.п. 2.4, 5.1.2 та 12.6 договору) до початку будівельних робіт з реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу КП «Київпастранс» як замовник будівництва на підставі рішень Київської міської ради від 29.04.2010 №645/4083 та від 08.07.2010 №1186/4624 отримало державний акт №02-9-00148 від 12.12.2012 на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,0743 га, кадастровий номер :82:087:0016, на якій розташований об`єкт інвестування.

Відповідно до Інвестиційного договору (п. 1 додаткової угоди від 22.05.2013 до договору) сторони погодили, що функції служби замовника виконує відокремлений підрозділ замовника - Дирекція по будівництву та утриманню об`єктів транспорту та допоміжної інфраструктури КП «Київпастранс».

Додатковою угодою №1 від 03.03.2014 до Інвестиційного договору (п. 12.1) внесені зміни та доповнення, відповідно до яких договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків за цим договором (зміни внесені).

Згідно з п.п. 3.2, 3.2.3 Інвестиційного договору, додатковою угодою №2 від 16.03.2015 до договору сторони визначили, що загальна сума інвестиції Відповідача як інвестора, складається у тому числі з витрат на утримання служби замовника в розмірі 250 000 грн, які інвестор сплачує на поточний рахунок КП «Київпастранс» як замовника.

Відповідач сплатив КП «Київпастранс», як замовнику узгоджену та встановлену Інвестиційним договором (п. 3.2.3) суму в розмірі 250 000 грн (платіжне доручення №1 від 01.04.2015) для покриття витрат КП «Київпастранс» на утримання служби замовника.

Протягом 2014-2016 років з метою отримання права на виконання будівельних робіт КП «Київпастранс», як замовником, і Відповідачем, як інвестором, згідно з вимогами містобудівного законодавства забезпечено підготовку містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, отримання вихідних даних, розроблення і затвердження проектної документації тощо.

За поданням КП «Київпастранс» у Департаменті державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт від 18.06.2015 №КВ82, відповідно до якої право на виконання будівельних робіт отримало КП «Київпастранс» як замовник.

У виконавчому органі Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації) отримано Контрольну картку на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення від 02.07.2015 №15060085-Пч.

Таким чином, зазначає Відповідач, КП «Київпастранс» як замовник та землекористувач щодо земельних ділянок, встановлених рішеннями Київської міської ради від 29.04.2010 №645/4083 та від 08.07.2010 №1186/4624, отримало Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою (серія ЯЯ №389734 від 12 грудня 2012 р.) та Декларацію про початок виконання будівельних робіт від 18.06.2015 №КВ82, на підставі якої відповідно до вимог містобудівного законодавства, Інвестиційного договору, у тому числі наданих КП «Київпастранс» як замовником повноважень, Відповідач як інвестор будівництва із залученням підрядників здійснював реконструкцію лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу.

Згідно з рішенням Київської міської ради від 23.03.2017 №33/2255 «Про внесення змін до додатка 1 до рішення Київської міської ради від 31 березня 2011 року №100/5487 «Про Програму приватизації комунального майна територіальної громади міста Києва» до додатку 1 до рішення Київської міської ради від 31.03.2011 №100/5487 були внесені зміни, відповідно до яких «Перелік об`єктів групи А, що перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Києва, які підлягають приватизації шляхом продажу на аукціонах, за конкурсом», був доповнений новою позицією 338: назва об`єкта - нежила будівля, адреса об`єкта - м. Київ, вул. Кіквідзе, 44а, літ. "А", площа об`єкта - 85,1 кв.м.

За підсумками проведеного 29.08.2017 Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) аукціону з продажу об`єкта приватизації - нежитлової будівлі загальною площею 85,1 кв.м, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, літ. «А», Відповідач був визнаний переможцем аукціону.

З Відповідачем, як переможцем аукціону та покупцем відповідно до наказу Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 04.09.2017 №28/4-ПР, був укладений договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 06.09.2017 №21/17 (посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С., зареєстровано в реєстрі за №2120).

Після повної сплати Відповідачем вартості придбаного об`єкта приватизації відповідно до п.п. 3.1, 3.2 договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 06.09.2017 №21/17 Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) був укладений з Відповідачем акт від 07.09.2017 №19 приймання-передачі нежитлової будівлі площею 85,1 кв.м по вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), буд. 44а, літ. «А».

Набуття Відповідачем права власності на нежитлову будівлю (літ. «А») площею 85,1 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, засвідчується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 000; право власності Відповідача на об`єкт нерухомого майна зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.09.2017, номер запису про право власності: 22304845).

Таким чином, як зазначає Відповідач, за результатами приватизації об`єкта комунальної власності Відповідач набув право власності на нежитлову будівлю (літ. «А») площею 85,1 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, тобто право власності на лінійно-диспетчерську станцію як об`єкт інвестування за Інвестиційним договором, що перебувала у комунальній власності - територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради, з 08.09.2017 перейшло до Відповідача без будь-яких додаткових обтяжень перед третіми особами, зокрема КП «Київпастранс» як замовником, в якого зазначений об`єкт нерухомого майна до приватизації перебував на праві господарського відання.

Відповідач набув у процесі приватизації об`єкта комунального майна право власності на нежитлову будівлю (літ. «А») площею 85,1 кв.м, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, згідно з рішенням Київської міської ради, що є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у визначених законодавством межах, а виконання рішення Київської міської ради забезпечено Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) як уповноваженим органом, якому Київською міською радою надані повноваження щодо управління майном, яке належить до комунальної власності міста Києва.

Чинність зобов`язань сторін за Інвестиційним договором, а саме: КП «Київпастранс», як замовника, та Відповідача, як інвестора, до завершення реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, визначається нормами самого Інвестиційного договору, відповідно до якого договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків за цим договором (п. 12.1 із змінами, внесеними додатковою угодою №1 від 03.03.2014 до Інвестиційного договору).

Незважаючи на факт набуття Відповідачем у процесі приватизації об`єкта комунального майна права власності на нежитлову будівлю (літ. «А») площею 85,1 кв.м, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, Інвестиційний договір зберігає чинність до повного виконання сторонами, тобто до завершення реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу.

Після набуття Відповідачем у процесі приватизації об`єкта комунального майна права власності на нежитлову будівлю (літ. «А») площею 85,1 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, тобто на об`єкт інвестування за Інвестиційним договором, КП «Київпастранс» на виконання своїх зобов`язань за Інвестиційним договором:

виконував функції замовника будівництва об`єкта інвестування до завершення реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу, за виконання яких Відповідач як інвестор сплатив КП «Київпастранс» 250 000 грн (витрати на утримання служби замовника);

є землекористувачем щодо земельної ділянки площею 0,0743 га, кадастровий номер :82:087:0016, переданої на підставі рішень Київської міської ради від 29.04.2010 №645/4083 та від 08.07.2010 №1186/4624 для реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу, на якій розташований об`єкт інвестування.

За твердженнями Відповідача, н даний час єдиним законним землекористувачем на праві постійного користування щодо земельної ділянки площею 0,0743 га, кадастровий номер :82:087:0016, є КП «Київпастранс», що підтверджується: чинними рішеннями Київської міської ради від 29.04.2010 №645/4083 та від 08.07.2010 №1186/4624; державним актом на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,0743 га, кадастровий номер :82:087:0016, №02-9-00148 від 12.12.2012; витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 0,0743 га, кадастровий номер :82:087:0016 (номер витягу НВ-020, дата формування 28.08.2020).

За даними технічної інвентаризації згідно з Технічним паспортом на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами за адресою: м. Київ, Печерський район, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, виготовленого ТОВ «Міськспецексперт» станом на 13.09.2019, загальна площа об`єкта інвестування - реконструйованої лінійно-диспетчерської станції з офісним комплексом літ. «А» становить 2 874,4 кв.м.

Як стверджує Відповідач, відсутність правових підстав для визнання факту набуття Відповідачем у процесі приватизації права власності на нежитлову будівлю (літ. «А») площею 85,1 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, належним та достатнім юридичним фактом, наслідком якого є припинення зобов`язань КП «Київпастранс» за Інвестиційним договором в частині виконання функцій замовника будівництва та/або землекористувача щодо земельної ділянки площею 0,0743 га, кадастровий номер :82:087:0016, на якій розташований об`єкт інвестування, доводиться зокрема тим фактом, що у відповідності до рішення Київської міської ради від 15.11.2016 №411/1415 (із змінами) та розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 30.09.2013 №1717 (в редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 20.10.2017 №1310): між Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), КП «Київпастранс» та Відповідачем укладений договір пайової участі у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва від 29.11.2019 №125 (назва об`єкта: будівництво лінійно-диспетчерської станції з офісним комплексом літ. «А» загальною площею 2 874,40 кв.м); Відповідач як інвестор за Інвестиційним договором сплатив до місцевого бюджету пайовий внесок у сумі 1 534 929,60 грн (платіжне доручення від 02.12.2019 №567).

Відповідач також зазначає, що згідно з умовами Інвестиційного договору забезпечив виконання у повному обсязі своїх зобов`язань щодо фінансування витрат на реконструкцію лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу, що підтверджується результатами технічної інвентаризації об`єкта завершеного будівництва згідно з «Технічним паспортом на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами за адресою: м. Київ, Печерський район, вул. Бойчука Михайла, 44а», та проведеною 20.07.2020 державною реєстрацією права власності Відповідача на реконструйовану лінійно-диспетчерську станцію з офісним комплексом літ. «А» - нежитлову будівлю площею 2874,40 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла, 44а. Внаслідок реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу зареєстровано право власності Відповідача на нежитлову будівлю площею 2874,40 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла, 44а, що підтверджується актуальними відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 000; право власності Відповідача на об`єкт нерухомого майна зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.09.2017, номер запису про право власності: 22304845).

Відповідач зазначає, що з огляду на викладені вище обставини та факти, зокрема той факт, що будівельні роботи з реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а здійснювалися Відповідачем: на виконання своїх зобов`язань за Інвестиційним договором; відповідно до вимог містобудівного законодавства - на підставі Декларації про початок виконання будівельних робіт від 18.06.2015 №КВ82, отриманою КП «Київпастранс» як замовником; на земельній ділянці площею 0,0743 га, кадастровий номер :82:087:0016, переданій КП «Київпастранс» як замовнику рішеннями Київської міської ради від 29.04.2010 №645/4083 та від 08.07.2010 №1186/4624 з відповідним цільовим призначенням - для реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а; у діях Відповідача відсутні будь-які ознаки самочинного будівництва та/або самовільного зайняття земельної ділянки, зокрема ознак протиправної експлуатації (освоєння) земельної ділянки, що завдає її власнику (законному володільцю) значної шкоди, або ведення на земельній ділянці будівельних робіт без належного дозволу тощо, що надавали б правові підстави для вжиття у судовому порядку передбачених законодавством заходів для відновлення порушених прав територіальної громади міста Києва, від імені якої діє Київська міська рада.

Свою позицію щодо відсутності підстав визнання реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, самочинним будівництвом на самовільно зайнятій земельній ділянці згідно з положеннями спеціальних матеріально-правових норм законодавства, Відповідач обґрунтовує наведеними фактичними обставинами будівництва, оскільки вищезазначена реконструкція здійснювалася з додержанням будівельних норм і правил та без істотних порушень вимог містобудівного законодавства на земельній ділянці, що була відведена в установленому порядку уповноваженим органом для цієї мети, на підставі належного дозволу уповноваженого органу та інших документів, які дають право виконувати будівельні роботи на відведеній в установленому порядку земельній ділянці.

З урахуванням наведених фактичних обставин Відповідач виходить з того, що в процесі реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу і паркінгу та реєстрації речових прав на нерухоме майно ним додержано вимоги законодавства, у тому числі норми Земельного кодексу України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у зв`язку з чим Відповідач наголошує на відсутності жодних правових підстав, встановлених законодавством, для визнання судом недійсним договору оренди приміщень №2011-01 від 01.11.2020, укладеного з Позивачем.

Відповідач стверджує, що при укладанні договору оренди приміщень №2011-01 від 01.11.2020 останній додержав вимоги законодавства та мав повний обсяг прав для прийняття самостійного рішення про розпорядження нежитловою будівлею площею 2874,40 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла, 44а, що є об`єктом оренди, у тому числі в частині передачі нежитлових приміщень офісного комплексу загальною площею 2874,4 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), буд. 44а, у тимчасове платне користування Позивачу.На підставі викладеного Відповідач просить суд відмовити повністю Позивачу у задоволені його позову про визнання недійсним договору оренди приміщень №2011-01 від 01.11.2020 на підставі ч. 1 ст. 230 Цивільного кодексу України.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Статтею 55 Конституції України вказано, що кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до статті 2 ГПК України метою господарського судочинства є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Процесуально-правовий зміст захисту права, закріпленого у Господарському процесуальному кодексі України, полягає у тому, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (стаття 4 ГПК України).

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків серед юридичних фактів є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Майже аналогічний за змістом перелік способів захисту передбачений у частині другій статті 20 Господарського кодексу України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17.

Відповідно до статті 20 ГК України право на захист особа здійснює на свій розсуд, тобто обирає той спосіб захисту, який вона вважає належним та ефективним. Обов`язок доведення суду обґрунтованості своїх вимог з урахуванням обраного способу захисту покладається на особу (позивача), який звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору.

За змістом частини першої статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з положеннями частин першої-п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини першої статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним (пункт 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

Звертаючись з позовом до суду у даній справі, як на підставу для визнання недійсним договору оренди Позивач вказує на те, що договір укладено з порушенням чинного законодавства, а саме його укладення відбулося під впливом введення в оману, що тягне за собою визнання його недійсним на підставі частини 1 статті 230 ЦК України.

Відповідно до вказаної норми (частина 1 статті 230 ЦК України) якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина 1 статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Згідно із частиною 1 статті 229 ЦК України істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Так, на думку Позивача, Відповідач, володіючи повною інформацією про фактичні обставини проведення реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом готельно-офісного комплексу та паркінгу, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, та подальшої реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності Відповідача на нежитлову будівлю площею 2874,40 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, усвідомлюючи недодержання ним під час будівництва та державної реєстрації прав щодо вказаної нежитлової будівлі вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та реєстрації речових прав на нерухоме майно, висунув Позивачу пропозицію щодо укладання договору оренди на усю площу нежитлової будівлі (2874,40 кв.м), за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а.

Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Застосовуючи до спірних правовідносин положення статей 229, 230 ЦК України, суд дійшов до висновку, що Позивачем не доведено наявності обставин, з якими законодавець передбачає визнання правочину недійсним у зв`язку із введенням сторони в оману.

За результатами оцінки наявних у матеріалах справи доказів в частині щодо фактичних обставин проведення реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом готельно-офісного комплексу та паркінгу, за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, суд дійшов висновку про безпідставність тверджень Позивача з огляду на наступне.

Відповідно до наданих законодавством повноважень Київською міською радою, що представляє територіальну громаду міста Києва та здійснює від її імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про столицю України - місто-герой Київ» та іншими законами, прийняте рішення від 29.04.2010 №645/4083 «Про надання та передачу комунальному підприємству «Київпастранс» земельних ділянок для реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом готельно-офісного комплексу та паркінгу на вул. Кіквідзе, 44а у Печерському районі м. Києва», до якого внесені зміни згідно з рішенням Київської міської ради від 08.07.2010 №1186/4624 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 29.04.2010 №645/4083 "Про надання та передачу комунальному підприємству "Київпастранс" земельних ділянок для реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом готельно-офісного комплексу та паркінгу на вул. Кіквідзе, 44а у Печерському районі м. Києва"».

Згідно з рішеннями Київської міської ради від 29.04.2010 №645/4083 та від 08.07.2010 №1186/4624: затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок КП "Київпастранс" для реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу на вул. Кіквідзе, 44а у Печерському районі м. Києва; надано КП "Київпастранс", за умови виконання пункту 4 цього рішення, у постійне користування земельну ділянку площею 0,07 га для реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу на вул. Кіквідзе, 44а у Печерському районі м. Києва; КП "Київпастранс" зобов`язано, зокрема, виконувати обов`язки землекористувача відповідно до вимог статті 96 Земельного кодексу України та звернутись до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київська міська державна адміністрація) із клопотанням щодо організації робіт по винесенню меж земельних ділянок в натуру (на місцевість) та виготовленню документа, що посвідчує право користування земельними ділянками; попереджено землекористувача, що використання землі не за цільовим призначенням тягне за собою припинення права користування нею відповідно до вимог статей 141, 143 Земельного кодексу України; контроль за виконанням цього рішення покладений на постійну комісію Київради з питань земельних відносин, містобудування та архітектури.

Таким чином, згідно з рішеннями Київської міської ради від 08.07.2010 №1186/4624 та від 29.04.2010 №645/4083 землекористувачем на правах постійного користування визначено КП «Київпастранс», визначено цільове призначення (вид використання) земельної ділянки площею 0,0743 га, кадастровий номер :82:087:0016 - для реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу на вул. Кіквідзе, 44а у Печерському районі м. Києва, зобов`язано КП "Київпастранс" виконувати обов`язки землекористувача відповідно до вимог до землекористувачів, що встановлені статтею 96 Земельного кодексу України, а також постійну комісію Київради з питань земельних відносин, містобудування та архітектури.

КП «Київпастранс» є підприємством, заснованим на комунальній власності територіальної громади м. Києва і підпорядковане Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація).

Таким чином землекористувачем щодо земельної ділянки площею 0,0743 га, кадастровий номер :82:087:0016, переданої для реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу на вул. Кіквідзе, 44а у Печерському районі м. Києва, є КП "Київпастранс", що засноване на комунальній власності територіальної громади м. Києва і підпорядковане виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації), як уповноваженому Київською міською радою органу щодо управління майном, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Київською міською радою власні рішення від 08.07.2010 №1186/4624 та від 29.04.2010 №645/4083 не переглядалися, не скасовувалися та є чинними, зокрема в частині визначення КП «Київпастранс» землекористувачем на праві постійного користування щодо земельної ділянки площею 0,0743 га, кадастровий номер :82:087:0016, переданої для реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу на вул. Кіквідзе, 44а у Печерському районі м. Києва.

Будь-яких інших рішень щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин щодо земельної ділянки площею 0,0743 га, кадастровий номер :82:087:0016, Київська міська рада також не приймала.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (номер витягу НВ-020, дата формування 28.08.2020) земельна ділянка площею 0,0743 га, кадастровий номер :82:087:0016, що відповідно до рішень Київської міської ради від 08.07.2010 №1186/4624 та від 29.04.2010 №645/4083 передана для реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу на вул. Кіквідзе, 44а у Печерському районі м. Києва, не є вільною, а її землекористувачем на праві постійного користування є КП «Київпастранс», що підтверджується державним актом №02-9-00148 від 12.12.2012.

Таким чином, на дату подання позову єдиним законним землекористувачем на праві постійного користування земельною ділянкою площею 0,0743 га, кадастровий номер :82:087:0016, є КП «Київпастранс», що підтверджується: чинними рішеннями Київської міської ради від 08.07.2010 №1186/4624 та від 29.04.2010 №645/4083; державним актом на право постійного користування земельною ділянкою №02-9-00148 від 12.12.2012; витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (номер витягу НВ-020, дата формування 28.08.2020).

Власником земель комунальної власності у місті Києві є територіальна громада міста, правомочності щодо володіння, користування, розпорядження і припинення права користування якою від її імені та в її інтересах здійснює Київська міська рада як орган місцевого самоврядування, тобто повноваження щодо припинення та надання права користування земельною ділянкою площею 0,0743 га, кадастровий номер :82:087:0016, віднесені до компетенції Київської міської ради.

Приписами частини 3 статті 102-1 Земельного кодексу України, частини 3 статті 413 Цивільного кодексу України в імперативному порядку встановлено, що право користування земельною ділянкою державної або комунальної власності для забудови не може бути відчужено її землекористувачем іншим особам (крім випадків переходу права власності на будівлі та споруди, що розміщені на такій земельній ділянці), внесено до статутного фонду, передано у заставу.

З огляду на встановлені вище судом обставини, КП «Київпастранс» як фактичним землекористувачем відповідно до рішень Київської міської ради від 08.07.2010 №1186/4624 та від 29.04.2010 №645/4083, управління яким здійснює уповноважений Київською міською радою на виконання функцій з управління майном, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), не вчинялися необхідні та залежні від нього дії щодо добровільної відмови від права постійного користування земельною ділянкою площею 0,0743 га, кадастровий номер :82:087:0016, що передана для реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу на вул. Кіквідзе, 44а у Печерському районі м. Києва.

Згідно з статтею 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають у тому числі підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Суд зазначає, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі №350/67/15-ц, та зазначає можливість скасування органом місцевого самоврядування власного рішення, водночас реалізація зазначених повноважень можлива у разі дотримання сукупності умов, серед яких, зокрема: відсутність факту виконання рішення, що скасовується; відсутність факту виникнення правовідносин, пов`язаних з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів або ж відсутність заперечень суб`єктів правовідносин щодо їх зміни чи припинення у разі виникнення таких правовідносин. Також Велика Палата Верховного Суду зазначає, що право або інтерес позивача, який вважає себе постійним користувачем земельної ділянки, може бути порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права власності (користування) іншої особи. Суд може (з урахуванням вимог статті 19 Конституції України) лише зобов`язати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування вирішити питання, яке віднесено до компетенції цього органу, якщо рішенням, діями чи бездіяльністю такого органу порушено чи порушуються суб`єктивні права і їх поновлення можливе у такий спосіб.

Таким чином, оскільки до початку реалізації права на забудову (будівництво, у ому числі реконструкцію) земельної ділянки будь-яка особа зобов`язана у встановленому порядку набути право власності або користування на відповідну земельну ділянку, на виконання своїх зобов`язань за Інвестиційним договором (п.п. 2.4, 5.1.2 та 12.6 договору) КП «Київпастранс», як замовник будівництва на підставі рішень Київської міської ради від 29.04.2010 №645/4083 та від 08.07.2010 №1186/4624 отримало державний акт №02-9-00148 від 12.12.2012 на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,0743 га, кадастровий номер :82:087:0016, на якій розташована нежитлова будівля (літ. «А») площею 85,1 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, з відповідним цільовим призначенням - для забезпечення реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування (частина 5 статті 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Замовник - це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву (частина 1 статті 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Фізична чи юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває в її власності або користуванні, має право на одержання технічних умов згідно із поданою нею заявою (ч. 2 ст. 30 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Загальні засади отримання права на виконання будівельних робіт визначені ст. 34 та 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», процедура подання декларації про початок виконання будівельних робіт та її форма визначена Порядком виконання будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466, згідно з якими право на виконання будівельних робіт на об`єктах І-ІІІ категорії складності (станом на 2015 р.) замовник отримує після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт.

На виконання умов Інвестиційного договору його сторонами: КП «Київпастранс» як замовником та Відповідачем як інвестором згідно з вимогами містобудівного законодавства було забезпечено підготовку містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, отримання вихідних даних, розроблення і затвердження проектної документації та реєстрацію у Департаменті державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Декларації про початок виконання будівельних робіт №КВ82 від 18.06.2015.

Декларація про початок виконання будівельних робіт є юридичним документом, що засвідчує право замовника і генпідрядника на виконання будівельних робіт, а також їх фінансування, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж тощо.

Декларація про початок виконання будівельних робіт №КВ82 від 18.06.2015 в установленому порядку була зареєстрована у Департаменті державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві за поданням КП «Київпастранс» як замовника, згідно з якою право на виконання будівельних робіт отримало КП «Київпастранс» як замовник.

Згідно з п. 2.1 Інвестиційного договору КП «Київпастранс» як замовник делегував Відповідачу як інвестору повноваження забезпечити розробку проектної документації та здійснити будівництво об`єкта інвестування на земельній ділянці, а Відповідач зобов`язався за рахунок власних або залучених коштів, матеріалів, засобів, техніки та устаткування, забезпечити розробку проектної документації та будівництво об`єкта інвестування.

Згідно з п.п. 4.4, 4.5 Інвестиційного договору КП «Київпастранс» як замовник передав, а Відповідач як інвестор отримав право на виконання частини функцій замовника будівництва об`єкта інвестування, в тому числі здійснення (забезпечення) будівництва об`єкта інвестування на земельній ділянці та забезпечення фінансування будівництва об`єкта інвестування; Відповідач, здійснюючи делеговані функції замовника будівництва об`єкта інвестування, діє від свого імені, чинить в межах цього договору усі необхідні юридичні та практичні дії та акти, укладає на власний розсуд будь-які правочини, необхідні для реалізації договору, на власний розсуд залучає третіх осіб для реалізації договору та несе за них повну відповідальність відповідно до законодавства.

Таким чином, КП «Київпастранс» як замовник та землекористувач щодо земельних ділянок, встановлених рішеннями Київської міської ради від 29.04.2010 №645/4083 та від 08.07.2010 №1186/4624 стосовно передачі замовнику земельних ділянок для реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, отримало Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою (серія ЯЯ №389734 від 12 грудня 2012 р.) та Декларацію про початок виконання будівельних робіт №КВ82 від 18.06.2015, на підставі якої відповідно до вимог містобудівного законодавства, Інвестиційного договору, у тому числі наданих КП «Київпастранс» як замовником повноважень, Відповідач як інвестор будівництва із залученням підрядників здійснював реконструкцію лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу.

Відповідно до Інвестиційного договору (п. 1 додаткової угоди від 22.05.2013 до Інвестиційного договору) сторони погодили, що функції служби замовника виконує відокремлений підрозділ замовника - Дирекція по будівництву та утриманню об`єктів транспорту та допоміжної інфраструктури КП «Київпастранс».

Загальна сума інвестицій Відповідача як інвестора складається у тому числі з витрат на утримання служби замовника в розмірі 250 000 гривень (пункти 3.2, 3.2.3 Інвестиційного договору), які Відповідач сплачує КП «Київпастранс» як замовнику протягом трьох місяців з моменту підписання сторонами додаткової угоди №2 від 16.03.2015 до Інвестиційного договору шляхом перерахування на поточний рахунок служби замовника.

Відповідно до взятих на себе зобов`язаннями Відповідач сплатив КП «Київпастранс» як замовнику у повному обсязі узгоджену сторонами та встановлену Інвестиційним договором (п. 3.2.3 договору) суму у розмірі 250 000 гривень (платіжне доручення №1 від 01.04.2015) для покриття витрат замовника на утримання служби замовника.

Як визначено статтею 6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України).

Статтями 202, 205 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (стаття 179 Господарського кодексу України).

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (частина 2 статті 180 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зі змісту умов Інвестиційного договору від 14.05.2008 щодо проведення реконструкції лінійно-диспетчерської станції за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а (далі - Інвестиційний договір), судом встановлено, що укладений сторонами містить елементи різних договорів і за своєю правовою природою є змішаним договором, тому до таких договірних відносин застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність» основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб`єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Укладення договорів, вибір партнерів, визначення зобов`язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб`єктів інвестиційної діяльності.

Згідно з Інвестиційним договором КП «Київпастранс» як замовник зобов`язаний отримати державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, орієнтовна площа якої становить 0,105 га, з відповідним цільовим призначенням, для забудови земельної ділянки (пункт 2.4 та підпункт 5.1.2 договору).

Як було встановлено судом, на підставі рішення Київської міської ради від 29.04.2010 №645/4083 «Про надання та передачу комунальному підприємству «Київпастранс» земельних ділянок для реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом готельно-офісного комплексу та паркінгу на вул. Кіквідзе, 44а у Печерському районі м. Києва» із змінами, внесеними згідно з рішенням Київської міської ради від 08.07.2010 №1186/4624 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 29.04.2010 №645/4083 "Про надання та передачу комунальному підприємству "Київпастранс" земельних ділянок для реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом готельно-офісного комплексу та паркінгу на вул. Кіквідзе, 44а у Печерському районі м. Києва"», КП «Київпастранс» був виданий державний акт №02-9-00148 від 12.12.2012 на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,0743 га, кадастровий номер :82:087:0016, на якій розташована нежитлова будівля (літ. «А») площею 85,1 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, з цільовим призначенням (використанням) земельної ділянки - реконструкція лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу.

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію правомірності правочину та визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, а відтак, Інвестиційний договір повинен виконуватися сторонами в спосіб та порядку визначеному його положеннями та умовами.

Таким чином, з огляду на встановлені статтею 526 Цивільного кодексу України загальні умови виконання зобов`язання, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, та згідно з умовами, передбаченими пунктом 12.1 Інвестиційного договору (із змінами, внесеними додатковою угодою №1 від 03.03.2014 про внесення змін та доповнень до Інвестиційного договору), Інвестиційний договір діяв до повного виконання сторонами, у тому числі КП «Київпастранс» як замовником, своїх зобов`язань за Інвестиційним договором до завершення будівельних робіт з реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу на вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а у Печерському районі м. Києва, тобто до повного виконання сторонами своїх обов`язків за цим договором.

Разом з тим, Інвестиційним договором поряд з делегуванням КП «Київпастранс» як замовником частини функцій замовника будівництва Відповідачу, врегульовано порядок фінансування будівництва за рахунок коштів Відповідача як інвестора та передбачено набуття КП «Київпастранс» як замовником прав на частину об`єкта інвестування після завершення реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу на вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а у Печерському районі м. Києва, площею не менше 100 кв.м (пункти 1.6, 4.1.5 Інвестиційного договору).

Відповідно до наданих повноважень згідно з рішенням Київської міської ради від 23.03.2017 №33/2255 «Про внесення змін до додатка 1 до рішення Київської міської ради від 31 березня 2011 року №100/5487 «Про Програму приватизації комунального майна територіальної громади міста Києва» до додатку 1 до рішення Київської міської ради від 31.03.2011 №100/5487 були внесені зміни, відповідно до яких Перелік об`єктів групи А, що перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Києва, які підлягають приватизації шляхом продажу на аукціонах, за конкурсом, був доповнений, зокрема, позицією 338: назва об`єкта - нежила будівля, адреса об`єкта - м. Київ, вул. Кіквідзе, 44а, літ. "А", площа об`єкта - 85,1 кв.м, тобто лінійно-диспетчерською станцією, що у відповідності до Інвестиційного договору підлягала реконструкції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу на вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а у Печерському районі м. Києва.

За результатами проведеного 29.08.2017 Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) аукціону з продажу об`єкта приватизації - нежитлової будівлі загальною площею 85,1 кв.м, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, літ. «А», Відповідач був визнаний переможцем аукціону.

Згідно з ст. 23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» право власності на державне майно підтверджується договором купівлі-продажу, який укладається між покупцем та уповноваженим представником відповідного органу приватизації, а також актом приймання-передачі зазначеного майна.

Договір купівлі-продажу державного майна підлягає нотаріальному посвідченню та у випадках, передбачених законом, державній реєстрації.

У разі придбання об`єкта приватизації на аукціоні, за конкурсом договір купівлі-продажу між покупцем і продавцем укладається не пізніш як у п`ятиденний термін з дня затвердження органом приватизації результатів аукціону, конкурсу.

До договору включаються зобов`язання сторін, які були визначені умовами аукціону, конкурсу чи викупу, відповідальність та правові наслідки їх невиконання.

Договір купівлі-продажу є підставою для внесення коштів у банківську установу на обумовлений договором рахунок як оплату за придбаний об`єкт приватизації.

Покупець зобов`язаний внести зазначені платежі протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

У триденний термін після сплати в повному обсязі ціни продажу об`єкта приватизації уповноважений представник органу приватизації і новий власник підписують акт передачі приватизованого об`єкта.

Відповідно до пункту 2 наказу Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 04.09.2017 №28/4-ПР з Відповідачем як переможцем аукціону та покупцем був укладений договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 06.09.2017 №21/17, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. (зареєстровано в реєстрі за №2120), згідно з пунктами 1.1, 1.2, 1.4 якого Відповідач купив нежитлову будівлю (літ. «А») площею 85,1 кв.м, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, що належить територіальній громаді міста Києва в ocoбi Київської міської ради на праві комунальної власності та розташована в межах земельних ділянок площею 0,0743 га (кадастровий номер :82:087:0016) та площею 0,0300 га (обліковий код 82:087:0019).

Згідно з п. 1.3, 3.1 договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 06.09.2017 №21/17 право власності на об`єкт приватизації переходить до Відповідача як покупця після державної реєстрації в установленому законом порядку права власності на придбаний об`єкт, передача якого здійснюється продавцем Відповідачу як покупцю після повної сплати вартості придбаного об`єкта.

Передача об`єкта приватизації продавцем і прийняття об`єкта приватизації Відповідачем оформляється актом приймання-передачі який підписується сторонами протягом трьох робочих днів після сплати в повному обсязі ціни продажу об`єкта приватизації та штрафних санкцій, передбачених договором, у випадку несвоєчасної сплати покупцем ціни продажу об`єкта (пункт 3.2 договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 06.09.2017 №21/17).

Після повної сплати Відповідачем вартості придбаного об`єкта приватизації відповідно до пунктів 3.1, 3.2 договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 06.09.2017 №21/17 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Відповідачем був укладений акт №19 від 07.09.2017 приймання-передачі нежитлової будівлі площею 85,1 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, літ. «А».

Згідно з ст. 22 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» право володіння, користування і розпорядження об`єктом приватизації переходить до покупця після сплати в повному обсязі ціни продажу об`єкта приватизації.

У разі якщо об`єктом є нерухоме майно, право власності на нього переходить до покупця після державної реєстрації в установленому законом порядку права власності на придбаний об`єкт, яка здійснюється після сплати у повному обсязі ціни продажу об`єкта.

Набуття Відповідачем права власності на нежитлову будівлю (літ. «А») площею 85,1 кв.м, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 000; право власності Відповідача на об`єкт нерухомого майна зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.09.2017, номер запису про право власності: 22304845).

Таким чином, за результатами приватизації об`єкта комунальної власності Відповідач набув право власності на нежитлову будівлю (літ. «А») площею 85,1 кв.м, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, тобто право власності на лінійно-диспетчерську станцію як об`єкт інвестування за Інвестиційним договором, що перебувала у комунальній власності - територіальної громади міста Києва, в особі Київської міської ради та на балансі КП «Київпастранс», з 08.09.2017 перейшло до Відповідача.

Відповідач набув у процесі приватизації об`єкта комунального майна право власності на нежитлову будівлю (літ. «А») площею 85,1 кв.м, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, згідно з рішенням Київської міської ради, що є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених вищенаведеними законодавчими актами, виконання якого було забезпечено Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) як уповноваженим органом, якому Київською міською радою надані окремі повноваження щодо управління майном, яке належить до комунальної власності міста Києва.

Внаслідок набуття Відповідачем з 08.09.2017 права власності на лінійно-диспетчерську станцію як об`єкт інвестування за Інвестиційним договором, на виконання своїх зобов`язань, передбачених умовами договору, КП «Київпастранс» у подальшому виконував частину функцій замовника будівництва об`єкта інвестування, за виконання яких (витрати на утримання служби замовника) Відповідачем як інвестором було сплачено 250 000 гривень, а також є землекористувачем щодо земельної ділянки, переданої на підставі рішень Київської міської ради від 29.04.2010 №645/4083 та від 08.07.2010 №1186/4624 для реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу, а саме: земельної ділянки площею 0,0743 га, кадастровий номер :82:087:0016, на якій розташована нежитлова будівля (літ. «А») площею 85,1 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а.

Стосовно земельної ділянки площею 0,0300 га (обліковий код 82:087:0019) слід зазначити, що згідно з пунктом 3.2.2 ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва» будівельний майданчик - територія, яка виділяється в установленому порядку для будівництва об`єктів, розміщення тимчасових будівель, споруд та інженерних мереж, будівельної техніки, будівельних матеріалів, виробів, конструкцій та обладнання, які використовуються у процесі будівництва.

За наявними матеріалами справи реконструкція лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу здійснювалася сторонами Інвестиційного договору у межах земельної ділянки площею 0,0743 га, кадастровий номер :82:087:0016, на якій була розташована нежитлова будівля (літ. «А») площею 85,1 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, при цьому земельна ділянка площею 0,0300 га (обліковий код 82:087:0019) для потреб будівництва (реконструкції) об`єкта інвестування за Інвестиційним договором не використовувалася, а питання землекористування щодо земельної ділянки площею 0,0300 га КП «Київпастранс» як замовником будівництва не було врегульовано в установленому порядку.

Чинність зобов`язань сторін за Інвестиційним договором, а саме КП «Київпастранс» як замовника та Відповідача як інвестора, до завершення реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, визначається нормами самого Інвестиційного договору, відповідно до п. 12.1 якого договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків за цим договором (зміни внесені додатковою угодою №1 від 03.03.2014 про внесення змін та доповнень до Інвестиційного договору).

Таким чином, незважаючи на факт набуття Відповідачем у процесі приватизації об`єкта комунального майна права власності на нежитлову будівлю (літ. «А») площею 85,1 кв.м, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, з огляду на встановлені ст. 526 Цивільного кодексу України загальні умови виконання зобов`язання, Інвестиційний договір зберігає чинність до повного виконання сторонами - КП «Київпастранс» як замовником та Відповідачем як інвестором, своїх зобов`язань за Інвестиційним договором, тобто до завершення реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а.

Судом встановлено, що внаслідок реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу 20.07.2020 було зареєстровано право власності Відповідача на нежитлову будівлю площею 2874,40 кв.м, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, що підтверджується актуальними відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 000; право власності Відповідача на об`єкт нерухомого майна зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.09.2017, номер запису про право власності: 22304845).

Таким чином, Відповідач згідно з умовами Інвестиційного договору забезпечив виконання у повному обсязі прийнятих на себе зобов`язань щодо фінансування витрат на реконструкцію лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу, що підтверджується результатами технічної інвентаризації об`єкта інвестування за Інвестиційним договором - Технічним паспортом на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами за адресою: м. Київ, Печерський район, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, а також реєстрацією 20.07.2020 права власності Відповідача на реконструйовану лінійно-диспетчерську станцію з офісним комплексом літ. «А» - нежитлову будівлю площею 2874,40 кв.м, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, інформація щодо якої надана Позивачем.

Згідно статтею 876 Цивільного кодексу України власником об`єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.

З приводу реєстрації завершеного будівництвом об`єкта інвестування за Інвестиційним договором, а саме реконструйованої лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу як об`єкта права власності Відповідача, з огляду на передбачений умовами Інвестиційного договору розподіл об`єкта інвестування після завершення будівництва між КП «Київпастранс» як замовником та Відповідачем, суд не вбачає порушень інтересів територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради та, зокрема, КП «Київпастранс», оскільки Відповідач набув права власності на нежитлову будівлю (літ. «А») площею 85,1 кв.м, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, що підлягала реконструкції за Інвестиційним договором, у процесі приватизації об`єкта комунального майна, проведеної Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі відповідного рішення Київської міської ради від 23.03.2017 №33/2255, що є представником власника - територіальної громади міста Києва і виконує його функції, а власне реконструкція лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та розробка передбаченої містобудівним законодавством проектної документації щодо будівництва, згідно з умовами Інвестиційного договору проводилася виключно за рахунок Відповідача як інвестора.

Крім того, суд погоджується з доводами Відповідача, що у нього виникає обов`язок оформити та зареєструвати право оренди на земельну ділянку площею 0,0743 га, кадастровий номер :82:087:0016, з моменту реєстрації 20.07.2020 права власності Відповідача на реконструйовану лінійно-диспетчерську станцію з офісним комплексом літ. «А» - нежитлову будівлю площею 2874,40 кв.м, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), 44а, тобто після реалізації Інвестиційного договору, зокрема у відповідності до встановленого рішеннями Київської міської ради від 29.04.2010 №645/4083 та від 08.07.2010 №1186/4624 цільового призначення (виду використання) вказаної земельної ділянки - для реконструкції лінійно-диспетчерської станції з будівництвом офісного комплексу та паркінгу на вул. Кіквідзе, 44а у Печерському районі м. Києва.

Як зазначалося вище, власником земель комунальної власності у місті Києві є територіальна громада міста, правомочності щодо володіння, користування, розпорядження і припинення права користування якою від її імені та в її інтересах здійснює Київська міська рада як орган місцевого самоврядування, тобто повноваження щодо припинення та надання права користування земельною ділянкою площею 0,0743 га, кадастровий номер :82:087:0016, на якій розташована набута Відповідачем на праві власності з 08.09.2017 нежитлова будівля (літ. «А») площею 85,1 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), будинок 44а, віднесені до компетенції Київської міської ради.

Згідно з статтею 117 Земельного кодексу України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Пунктами "а", "в" та "д" частини 1 статті 9 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень Київської міської ради у галузі земельних відносин на її території зокрема належить: розпорядження землями територіальної громади міста; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; припинення права користування земельними ділянками у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 5 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено повноваження органів місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад здавати об`єкти права комунальної власності в оренду відповідно до закону.

Згідно з статтею 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.

Згідно з пунктом 2.3 Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 №241/2463, у разі подання клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для експлуатації та обслуговування існуючих будівель і споруд, відповідно до статті 120 Земельного кодексу України, згода землекористувача на вилучення земельної ділянки чи її частини не вимагається.

З метою врегулювання земельних правовідносин щодо земельної ділянки площею 0,0743 га, кадастровий номер :82:087:0016, Київська міська рада як уповноважений орган місцевого самоврядування мала повноваження та достатні правові підстави: без згоди КП «Київпастранс» як землекористувача припинити право користування вказаною земельною ділянкою, наданою у постійне користування КП «Київпастранс» відповідно до рішень Київської міської ради від 29.04.2010 №645/4083 та від 08.07.2010 №1186/4624 (державний акт на право постійного користування земельною ділянкою від 12.12.2012 №02-9-00148); надати Відповідачу вказану земельну ділянку, на якій розташована набута Відповідачем в процесі приватизації на праві власності нежитлова будівля (літ. «А») площею 85,1 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла (вул. Кіквідзе), будинок 44а, у користування на умовах оренди.

Проте, як зазначалося вище, на дату подання позову Київською міською радою рішення від 08.07.2010 №1186/4624 та від 29.04.2010 №645/4083 не переглядалися, не скасовувалися та є чинними, зокрема в частині визначення саме КП «Київпастранс» землекористувачем земельної ділянки площею 0,0743 га, кадастровий номер :82:087:0016.

Статтею 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Виходячи зі змісту статті 120 Земельного кодексу України норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі. Виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

З урахуванням наведеного, оскільки державні та комунальні підприємства мають притаманні виключно їм особливі права щодо постійного користування земельною ділянкою, на відміну від інших суб`єктів, зокрема права приватної власності, у зв`язку з чим за жодних обставин не може відбуватися перехід як передбачено статтею 120 Земельного кодексу України - на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, відповідних прав щодо постійного користування земельною ділянкою до приватних набувачів об`єктів нерухомого майна, розташованих на цих земельних ділянках.

Також суд зазначає, що відповідно до наведених норм законодавства право постійного користування земельними ділянками, носіями якого можуть бути виключно державні та комунальні підприємства, та право оренди, що може бути надано зокрема приватним суб`єктам, мають різні правові підстави їх набуття та форми врегулювання відповідних правовідносин, зокрема орендні відносини виникають на підставі укладеного договору оренди, та відрізняються за своїм суб`єктним складом, оскільки як зазначалося, право постійного користування земельною ділянкою можливе лише для державних та комунальних підприємств.

При розгляді матеріалів справи судом встановлено, що рішень про припинення права користування КП «Київпастранс» як землекористувача щодо земельної ділянки площею 0,0743 га, кадастровий номер :82:087:0016, як і про передачу вказаної земельної ділянки в оренду на пленарному засіданні Київська міська рада не приймала.

Разом з тим, згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України, підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України володіння і користування земельною ділянкою здійснюється за плату, що має вноситися на користь позивача на підставі договору оренди земельної ділянки.

З урахуванням наведеного, з урахуванням норм частини 3 статті 23 Господарського кодексу України, згідно з якими правові акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, є обов`язковими для виконання усіма учасниками господарських відносин, які розташовані або здійснюють свою діяльність на відповідній території, та норм статті 92 Земельного кодексу України, відповідно до якої право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку, Відповідач матиме можливість реалізувати свої права як орендаря земель комунальної власності територіальної громади міста Києва за наявності відповідного рішення Київської міської ради та не наділений повноваженнями самостійно прий¬мати рішення про прийняття об`єкта комунальної власності в оренду.

Керуючись вказаним, беручи до уваги вказані вище обставини, суд дійшов висновку, що Товариством належними та допустимими доказами не доведено наявності умов, які є обов`язковими для визнання договору недійсним на підставі статті 230 ЦК України, а тому позов не підлягає задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне відзначити, Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004).

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18).

Очевидно, що дії позивача, який уклав спірний договір оренди, а згодом пред`являє позов про визнання вказаного правочину недійсним, суперечить його попередній поведінці (укладенню договору) і є недобросовісним.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

При цьому, суд відзначає, що інші доводи та заперечення сторін не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Судові витрати з урахуванням положень статті 129 ГПК України покладаються судом на позивача.

Керуючись статтями 73-80, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНТУР ДЕВЕЛОПМЕНТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАВІСТОН" про визнання недійсним договору оренди відмовити повністю.

2. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "КОНТУР ДЕВЕЛОПМЕНТ".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 09.04.2021.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ