УХВАЛА

07 квітня 2021 року

м. Київ

Справа № 916/561/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Уркевича В. Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Укренерго» на постанову Південно - західного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 (колегія суддів: Принцевська Н. М., Діброва Г. І., Ярош А. І.) і рішення Господарського суду Одеської області від 03.08.2020 (суддя Желєзна С. П.) у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Укренерго» до Приватного підприємства «Енерго-Акумулятор» про стягнення 320 870,54 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. У лютому 2020 року Приватне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Укренерго» (далі - ПрАТ «НАК «Укренерго») звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства «Енерго-Акумулятор» (далі - ПП «Енерго-Акумулятор») про стягнення пені у розмірі 251 546,66 грн і штрафу у сумі 69 323,88 грн.

2. На обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором № 04-4/2832-18 від 12.11.2018 в частині своєчасного виконання проектних робіт.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

3. 12.11.2018 між сторонами укладено договір № 04-4/2832-18, згідно з яким відповідач зобов`язався виконати за завданням позивача реконструкцію зовнішнього огородження підстанції Дніпровської ЕС з передачею останньому результатів реконструкції (закінчені роботи), а позивач зобов`язався здійснити їх оплату. Реконструкція включає виконання проектних робіт і передачу замовнику у власність їх результату, виконання будівельних робіт ї передача замовником їх результату (закінчені роботи). При цьому обсяг проектних робіт, вимоги до них визначаються відповідно до затвердженого замовником та погодженого підрядником завдання на проектування (додаток № 1 до договору), з дотриманням інших вимог договору; результат проектних робіт за договором - розроблена й оформлена згідно з вимогами договору та чинного законодавства України проектна документація, щодо якої підрядник отримав позитивний висновок експертної організації; проектна документація передається підрядником разом із оригінальним примірником письмового звіту експертної організації, наданого за результатами проведеної експертизи цієї документації, який містить позитивний відгук (далі - експертний звіт); визначені договором проектні роботи визнаються належно виконаними за умови виконання підрядником вимог з розроблення та оформлення проектної документації (відповідно до завдання на проектування та інших умов договору, державних норм, будівельних норм і правил, українських та міжнародних стандартів, інших вимог чинного законодавства України з питань, що регламентують розроблення проектної документації, в тому числі в частині отримання звіту експертної організації з визначенням якості проектних рішень підрядника (якісні проектні роботи) та дотримання підрядником строку, встановленого згідно з договором.

4. Відповідно до пунктів 1.2 , 2.2, 11.3 договору підрядник здійснює розроблення проекту до 20.12.2018; виконання робіт за проектом здійснює до 20.12.2019 згідно з запланованим планом - графіком на виконання робіт.

5. За порушення строків виконання проектних, будівельних робіт підрядник сплачує замовнику пеню згідно з частиною другою статті 231 Господарського кодексу України у розмірі 0,1 % вартості проектних робіт, будівельних робіт, строк виконання яких порушений, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів підрядник повинен додатково сплатити замовнику штраф у розмірі 7 % від вартості.

6. Листом від 21.01.2019 № 21.01-М12 відповідач просив позивача надати відповідь на раніше надіслані листи, якими останнього було повідомлено про необхідність коригування робочого проекту.

7. Листом від 19.03.2019 № 01/9551 позивач повідомив відповідача про наявність у нього обов`язку сплатити штрафні санкції у зв`язку з порушенням строків виконання робіт, а також про необхідність надати позивачеві повний комплект розробленої проектної документації.

8. Листом від 24.04.2019 № 02-164 відповідач надав позивачу відповідь на його зауваження, викладені у листі № 01/13348 від 12.04.2019.

9. 08.05.2019 між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору № 04-4/2832-18 від 12.11.2018, в якій погоджено, що проект має бути розроблений підрядником до 14.05.2019. Також викладено додаток № 1 (завдання на проектування) та додаток № 3 у новій редакції, а додаткова угода № 1 від 08.05.2019 складена сторонами з урахуванням зауважень, викладених підрядником у листах від 14.03.2019, від 25.02.2019, від 05.03.2019.

10. Листом від 28.05.2019 № 01/13037 позивач у відповідь на лист відповідача №02-164 від 24.04.2019 надав власні зауваження щодо завдання та проектування.

11. Листами від 08.05.2019 № 02-185 та від 10.06.2019 № 02-255 відповідач надав на погодження позивачу скориговану проектну документацію.

12. У листі від 11.06.2019 № 01/21182 позивач розглянув лист відповідача за № 02-185 від 08.05.2019 щодо погодження проектної документації та направив йому власні зауваження щодо проектної документації.

13. У листі від 27.06.2019 № 01/23402 позивач розглянув лист відповідача з наданням зауважень щодо проектної документації.

14. Згідно з листом від 12.07.2019 № 02-321 відповідач надав на погодження позивачу скориговану проектну документацію.

15. У листі від 31.07.2019 № 01/28413 позивач розглянув лист відповідача за № 02-321 від 12.07.2019 та повторно надав зауваження, не усунуті підрядником.

16. Листом від 01.08.2019 № 02-352 відповідач надав на погодження позивачу скориговану проектну документацію та повідомив його про врахування всіх раніше наданих замовником зауважень.

17. У листі від 13.08.2019 № 01/30419 позивач розглянув лист відповідача за №02-352 від 01.08.2019 і надав зауваження щодо проектної документації.

18. У листі від 13.08.2019 № 01/30480 позивач розглянув лист відповідача за № 02-370 від 12.08.2019 та повідомив його про необхідність врахування раніше наданих зауважень, зазначивши також про сплив строку виконання проектних робіт 14.05.2019.

19. Листом від 14.08.2019 № 02-376 відповідач повідомив позивача, що надання нових пропозиції та вимог, не передбачених договором, має наслідком неможливість своєчасного розроблення проектної документації та переходу до виконання будівельних робіт.

20. 15.08.2019 позивач звернувся до відповідача з претензією за № 01/310144 про сплату штрафних санкцій за порушення строків виконання проектної документації.

21. Листом від 16.08.2019 № 02-381 відповідач повторно надав позивачу на погодження скориговану проектну документацію.

22. Листом від 29.08.2019 № 02-413 відповідач повідомив позивача, що умовами договору не передбачено конкретного строку, протягом якого у ході виконання підготовчих робіт має відбуватися погодження проектної документації замовником, у зв`язку з чим прострочення виконання підрядником робіт за договором немає. Відповідач також запропонував укласти додаткову угоду та погодити перенесення строку виконання робіт з розроблення проектної документації на один місяць.

23. Листом від 24.09.2019 № 02-456 відповідач у відповідь на претензію позивача за № 01/310144 від 15.08.2019 повідомив про відсутність підстав для сплати штрафних санкцій у зв`язку з тим, що ним усунуті всі зауваження позивача, а оскільки перелік цих зауважень постійно оновлювався позивачем і не був вичерпним, то процес погодження документації був продовжений на тривалий строк за відсутності вини відповідача.

24. 23.01.2020 між сторонами підписано акт здачі-приймання виконаних проектно-вишукувальних робіт № 1 до вказаного договору, в якому зазначено про те, що роботи виконано повністю, сторони претензій не мають.

25. Утім позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення з відповідача штрафних санкцій за порушення ним строків розроблення проектної документації на 254 дні - з 15.05.2019 по 23.01.2020.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

26. 03.08.2020 Господарський суд Одеської області ухвалив рішення, залишене без змін постановою Південно - західного апеляційного господарського суду від 21.12.2020, про відмову в позові з підстав недоведення позивачем вини відповідача у порушенні строків здачі проектної документації. При цьому суди послалися на підписаний між сторонами акт здачі-приймання виконаних проектно-вишукувальних робіт від 23.01.2020 № 1 та положення статті 853 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Короткий зміст доводів та вимог касаційної скарги

27. ПрАТ «НАК «Укренерго» звернулося до суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до місцевого господарського суду, посилаючись на хибний висновок судів попередніх інстанцій про не доведення позивачем прострочення виконання зобов`язання відповідачем з вини останнього; невиконання підрядником умов договору щодо надання замовнику, крім проектної документації у кількості 4 примірників на паперовому носії, цієї ж документації і на електронному носії; недотримання відповідачем передбаченого умовами договору строку розроблення й оформлення ним проектної документації (до 14.05.2019); ненадання оцінки доказам, що підтверджують неякісне виконання проектних робіт підрядником і не виправлення проектної документації за зауваженнями замовника одразу після їх отримання.

28. Касаційна скарга обґрунтована пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), в якій ПрАТ «НАК «Укренерго» указало на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 853 ЦК України) у подібних правовідносинах про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне виконання робіт за договором підряду. ПрАТ «НАК «Укренерго» зауважило на тому, що питання правомірності нарахування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань за договором підряду у разі відсутності претензій замовника до якості виконаних робіт і застосування при цьому статті 853 ЦК України має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та виняткове значення для позивача. Водночас суди попередніх інстанцій не послалися на жодну постанову Верховного Суду, в якій би був викладений висновок щодо застосування статті 853 ЦК України у подібних правовідносинах.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

29. У відзиві на касаційну скаргу ПП «Енерго-Акумулятор» просить залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін за наявності висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 853 ЦК України у подібних правовідносинах і внаслідок намагання позивача переоцінити наявні у справі докази.

Позиція Верховного Суду

30. Як зазначалося вище, ПрАТ «НАК «Укренерго» у поданій касаційній скарзі посилається на наявність підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, щодо відсутності висновку Верховного Суду у питанні застосування статті 853 ЦК України у подібних правовідносинах про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне виконання робіт за договором підряду.

31. Утім, дослідивши доводи касаційної скарги і матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження у цій справі з огляду на таке.

32. В Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності.

33. Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а, отже системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії. Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.

34. При цьому право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України»).

35. У рішенні ЄСПЛ від 02.03.1987 у справі «Монелл та Морріс проти Сполученого Королівства» (Моnnеll and Morris v. the United Kingdom) зазначалося, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них.

36. Отже, право на касаційне оскарження не є безумовним, а тому встановлення законодавцем процесуальних фільтрів доступу до касаційного суду не є обмеженням в отриманні судового захисту, оскільки це викликано виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість та єдність судової практики, а не можливість проведення «розгляду заради розгляду». При цьому процесуальні обмеження зазвичай вводяться для забезпечення ефективності судочинства, а право на доступ до правосуддя, як відомо, не є абсолютним правом, і певні обмеження встановлюються законом з урахуванням потреб держави, суспільства чи окремих осіб (схожий висновок викладено в ухвалі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 910/4647/18).

37. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку). Якщо ухвала про відкриття касаційного провадження мотивована також іншими підставами, за якими відсутні підстави для закриття провадження, касаційне провадження закривається лише в частині підстав, передбачених цим пунктом.

38. Зазначена норма процесуального права спрямована на формування усталеної судової практики вирішення господарських спорів, що виникають з подібних правовідносин, а її застосування судом касаційної інстанції свідчитиме про дотримання принципу правової визначеності.

39. Водночас зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

40. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Такий правовий висновок викладено у пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19).

41. Згідно з частинами першою, другою статті 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

42. Відповідно до частини четвертої статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

43. Колегія суддів відхиляє помилкові доводи скаржника про відсутність висновку Верховного Суду у питанні застосування статті 853 ЦК України у подібних правовідносинах про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне виконання робіт за договором підряду, оскільки такий висновок зроблено судом касаційної інстанції у постановах від 06.04.2018 у справі № 910/23881/16 та від 20.05.2019 у справі № 910/3536/18, в яких предмет і підстави позовів, установлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, а також їх правове регулювання, є подібними.

44. Так, у постанові від 06.04.2018 у справі № 910/23881/16, в якій розглядався позов ПрАТ «НАК «Укренерго» про стягнення з ПАТ «Проектно-технологічний інститут «Київоргбуд» штрафних санкцій за прострочення останнім виконання робіт за договором за першим етапом на 22 дні та за другим етапом на 42 дні, Верховний Суд, застосовуючи до цих правовідносин приписи статті 853 ЦК України, погодився з висновком судів попередніх інстанції про відсутність підстав для покладення на відповідача такої відповідальності у вигляді штрафних санкцій внаслідок недоведення позивачем вини ПАТ «Проектно-технологічний інститут «Київоргбуд». При цьому Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом моментом виконання зобов`язань за договором підряду є саме прийняття робіт, виконаних належним чином. Водночас встановлені судами на підставі належних доказів обставини порушення самим замовником порядку прийняття виконаних робіт та порядку надання вихідних даних для проектування є простроченням кредитора (стаття 613 ЦК України) та підставою для відмови у стягненні з підрядника штрафних санкцій за прострочення зобов`язання. Також слід зазначити, що суди попередніх інстанцій, вирішуючи спір у справі № 910/23881/16, указали на відсутність вини відповідача у порушенні зобов`язання, враховуючи, що він вживав заходи для завершення виконання робіт у визначені договором строки (надавав необхідну документацію позивачу завчасно з урахуванням обумовленого договором строку для перевірки наданої документації та підписання акта прийому-передачі), порушення строків остаточного прийняття розробленої відповідачем документації зумовлено несвоєчасним наданням позивачем актів про недоліки та вихідних (скоригованих) даних.

45. Спір у справі № 910/3536/18 стосувався з`ясування наявності чи відсутності підстав для застосування до відповідача як виконавця штрафних санкцій, нарахованих позивачем-замовником за неналежне виконання умов укладеного з позивачем договору. За умовами укладеного між сторонами договору передбачалося надання відповідачем послуг з технічного обслуговування та забезпечення працездатності систем пожежної сигналізації, пожежогасіння, оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей на об`єктах позивача. Позивач вказував, що відповідач лише частково виконав свої договірні зобов`язання. Під час вирішення спору у справі № 910/3536/18 судами попередніх інстанцій встановлено, що укладений між сторонами договір за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм глави 63 ЦК України, з елементами договору підряду, який регулюється нормами §1 глави 61 ЦК України. Верховний Суд, залишаючи без змін судові рішення попередніх інстанцій про відмову в позові, зазначив, що умовами укладеного між сторонами договору (пункти 6.4.2, 6.4.3), так і нормами статті 853 ЦК України саме на замовника (в даному випадку - позивача) покладено обов`язок зі здійснення протягом усього строку надання послуг контролю за відповідністю якості та обсягу наданих послуг умовам цього договору, контролю надання послуг у строки, встановлені цим договором. Судами не встановлено факту доведення позивачем того, які саме чітко визначені послуги та якою чітко визначеною вартістю були несвоєчасно надані відповідачем, що надавало би позивачу підстави для нарахування пені відповідачу.

46. Таким чином, предмет, підстави позовів та установлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, а також їх правове регулювання є подібними у цій справі та у справах № 910/23881/16, 910/3536/18.

47. Отже, висновок щодо питання застосування норми права (статті 853 ЦК України) у подібних правовідносинах викладено у постановах Верховного Суду від 06.04.2018 у справі № 910/23881/16 та від 20.05.2019 у справі № 910/3536/18, що у розумінні пункту 4 частини першої статті 296 ЦК України є достатньою підставою для закриття касаційного провадження у справі, яка розглядається, за касаційною скаргою ПрАТ «НАК «Укренерго».

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

48. З огляду на те, що наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України щодо відсутності висновку Верховного Суду у питанні застосування статті 853 ЦК України у подібних правовідносинах про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне виконання робіт за договором підряду, не знайшла підтвердження, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ПрАТ «НАК «Укренерго».

Судові витрати

49. Відповідно до положень пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» у випадку закриття касаційного провадження сплачена скаржником сума судового збору за подання касаційної скарги поверненню не підлягає.

Керуючись статтями 234, 235, 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Укренерго» на постанову Південно - західного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 і рішення Господарського суду Одеської області від 03.08.2020 у справі № 916/561/20 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя В. Ю. Уркевич