ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"24" березня 2021 р. Справа№ 911/1769/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Козир Т.П.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Техавтотранс" про забезпечення позову

у справі №911/1769/20 (суддя Лилак Т.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техавтотранс"

до 1. Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма "Джамбо"

2. Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1: ОСОБА_1

про стягнення 520674,60 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техавтотранс" звернулось до Господарського суду Київської області із позовною заявою до Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма "Джамбо", Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група", в якій просило суд:

- стягнути з Приватного підприємства Виробнича комерційна фірма "Джамбо" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техавтотранс" 420674,60 грн, з яких: 164408,87 грн у рахунок відшкодування прямих матеріальних збитків, витрати, понесені у вигляді оплати за здійснення експертного дослідження та визначення розміру матеріального збитку у розмірі 5250 грн та 1800 грн, витрати за надання адвокатом послуг з професійної правничої допомоги у розмірі 5000 грн та упущену вигоду у розмірі 244215,73 грн;

- стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техавтотранс" у рахунок страхового відшкодування 100000 грн;

- стягнути з Приватного підприємства Виробнича комерційна фірма "Джамбо" та Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" пропорційно вищезазначених сум витрати на оплату судового збору у розмірі 7810,12 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що внаслідок ДТП, яка трапилась за участю 22 березня 2017 року за участю транспортного засобу "MAN", державний реєстраційний № НОМЕР_1 з причіпом "SCHMITZ", державний реєстраційний № НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_1 та транспортного засобу "MAN", державний реєстраційний № НОМЕР_3 з напівпричіпом "KOGEL", державний реєстраційний № НОМЕР_4 , яким керував водій ОСОБА_2 , позивачу було завдано матеріальні збитки, що зумовлені пошкодженням автомобіля "MAN" та напівпричіпу "KOGEL". Станом на дату скоєння ДТП автомобіль "MAN 18.463 FLT", державний номер НОМЕР_1 , був застрахований ПП виробничо-комерційною фірмою "Джамбо" в ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" на підставі договору про обов`язкову цивільно-правову відповідальність від 03.06.2016 (страховий поліс №АІ/9646001). За умовами укладеного договору було узгоджено страхове відшкодування у розмірі 100000 грн. Також позивач посилався на неможливість використання пошкоджених транспортних засобів у господарській діяльності по перевезенню вантажів та відповідно понесення збитків у вигляді упущеної вигоди через вимушений простій.

09.09.2020 позивачем подана заява (вх. №19106/20 від 09.09.2020) про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить суд:

- стягнути з Приватного підприємства Виробнича комерційна фірма "Джамбо" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техавтотранс" 444140,61 грн., з яких: 164408,87 грн у рахунок відшкодування прямих матеріальних збитків; витрати, понесені у вигляді оплати за здійснення експертного дослідження та визначення розміру матеріального збитку у розмірі 5250 грн та 1800 грн; витрати за здійснення економічної експертизи у розмірі 5000 грн.; витрати за надання адвокатом послуг з професійної правничої допомоги у розмірі 5000 грн.; упущеної вигоди у розмірі 262682,34 грн.;

- стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техавтотранс" у рахунок страхового відшкодування 100000 грн.;

- стягнути з відповідача - 1 та відповідача - 2 пропорційно вищезазначених сум витрати на оплату судового збору у розмірі 7810,12 грн.

Дана заява обґрунтована тим, що після звернення з позовною заявою на підтвердження правильності визначення розміру упущеної вигоди позивачем замовлено проведення економічної експертизи станом на день її складання, отримано висновок №32/08-20 від 07.09.2020, відповідно до якого станом на 07.09.2020 розмір упущеної вигоди (неотриманого прибутку) від простою транспортних засобів - автомобіля НОМЕР_3 та напівпричіпа № НОМЕР_4 за період з 22.03.2017 (дата ДТП) по 07.09.2020 складає 262682,34 грн.

У зв`язку з цим, позивач просив збільшити на 23846,61 грн. загальний розмір первісно заявлених до відповідача - 1 позовних вимог про стягнення упущеної вигоди з 244215,73 грн. до 262682,34 грн. та збільшення суми судових витрат за проведення експертизи на 5000,00 грн.

24.09.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області позивачем було подано заяву (вх. №20319/20 від 24.09.2020) про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить суд:

- стягнути з Приватного підприємства Виробнича комерційна фірма "Джамбо" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техавтотранс" загалом 458869 грн. 49 коп., з яких:

- 179138 грн. 36 коп. у рахунок відшкодування прямих матеріальних збитків,

- витрати, понесені у вигляді оплати за здійснення експертного дослідження та визначення розміру матеріального збитку у розмірі 5250 грн. та 1800 грн.,

- витрати, понесені за здійснення економічної експертизи у розмірі 5000 грн.,

- витрати за надання адвокатом послуг з професійної правничої допомоги у розмірі 5000 грн.

- упущену вигоду у розмірі 262682,34 грн.;

- стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техавтотранс" у рахунок страхового відшкодування 100000 грн.;

- стягнути з відповідача-1 та відповідача-2 пропорційно вищезазначених сум витрати на оплату судового збору у розмірі 8031 грн. 06 коп.

Вказана заява обґрунтована тим, що позивачем було замовлено перерахунок розміру спричиненого збитку заподіяного власнику КТЗ Kogel SN24 держ. № НОМЕР_4 станом на дату звернення до суду на 10.06.2020.

За результатами проведеного дослідження, розмір матеріального збитку складає 52067,35 грн., що на 14729,49 грн. більше первісно заявленої до стягнення суми матеріального збитку, спричиненого пошкодженням напівпричіпу.

У зв`язку з цим, позивач просив збільшити на 14729 грн. 49 коп. загальний розмір первісно заявлених до відповідача-1 позовних вимог про стягнення матеріального збитку, спричиненого пошкодженням транспортних засобів з 444140 грн. 61 коп. до 458869 грн. 49 коп.

Судом здійснювався розгляд позовних вимог в редакції заяви про збільшення розміру позовних вимог (вх. №20319/20 від 24.09.2020)

Рішенням Господарського суду Київської області від 10.12.2020 у справі №911/1769/20 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи в позові, суд виходив з того, що позивач звернувся до відповідача -2 із заявою про страхове відшкодування з пропуском річного строку, який у відповідності до пункту 37.1.4 ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є присічним і поновленню не підлягає, а тому пропуск зазначеного строку потерпілою особою є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача-1 матеріальних збитків та упущеної вигоди, суд виходив з того, що позивачем не надано належних доказів вини водія ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Техавтотранс" подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 10.12.2020 у справі №911/1769/20 та прийняти нове рішення, яким стягнути з Приватного підприємства Виробнича комерційна фірма "Джамбо" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техавтотранс" 441820,70 грн, з яких:

- прямий матеріальний збиток за пошкоджений автомобіль у розмірі 127071,01 грн та за пошкоджений полупричіп 52067,35 грн (в загальному розмірі 179138,36 грн),

- витрати, понесені у вигляді оплати за здійснення експертного дослідження ОСОБА_3 щодо визначення розміру матеріального збитку пошкоджених транспортних засобів у розмірі 5250 грн. та 1800 грн.,

- витрати, понесені за здійснення економічної експертизи у розмірі 5000 грн.,

- витрат, понесених за здійснення експертизи експертом Вартаняном Ю.Н. у розмірі 3600 грн,

- витрати за надання адвокатом послуг з професійної правничої допомоги у розмірі 5000 грн.

- упущену вигоду у розмірі 262682,34 грн.;

- стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техавтотранс" у рахунок страхового відшкодування 100000 грн.;

- стягнути з відповідача 1 та відповідача 2 пропорційно вищезазначених сум витрати на оплату судового збору за подання позовної заяви та судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Техавтотранс" на рішення Господарського суду Київської області від 10.12.2020 у справі №911/1769/20; призначено до розгляду апеляційну скаргу.

22.03.2021 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Техавтотранс" надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову (вих.№10 від 22.03.2021), в якій заявник просить застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма "Джамбо" у розмірі 400000 грн.

В обґрунтування поданої зави заявник вказує про те, що 21.01.2021 власник та керівник Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма "Джамбо" ОСОБА_4 віджучив свої майнові права на відповідача-1 фізичній особі ОСОБА_5 , який одночасно став керівником цього підприємства. Заявник припускає, що за цей час відбулось або відбудеться фіктивне доведення підприємства до фінансової неплатоспроможності з метою унеможливлення виконання рішення суду у випадку задоволення апеляційним судом позовних вимог.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Техавтотранс" про вжиття заходів забезпечення позову, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Тобто забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову, є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Аналогічні правові висновки щодо застосування ст. ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України наведені в постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17.

Отже, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В заяві про забезпечення позову заявник посилався на те, що 21.01.2021 власник та керівник Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма "Джамбо" ОСОБА_4 віджучив свої майнові права на відповідача-1 фізичній особі ОСОБА_5 , який одночасно став керівником цього підприємства. Заявник припускає, що за цей час відбулось або відбудеться фіктивне доведення підприємства до фінансової неплатоспроможності з метою унеможливлення виконання рішення суду у випадку задоволення апеляційним судом позовних вимог.

Натомість, до заяви про забезпечення позову позивачем не надано доказів на підтвердження вищевикладених обставин.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма "Джамбо" у розмірі 400000 грн.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Техавтотранс" про вжиття заходів забезпечення позову (вих.№10 від 22.03.2021).

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 235 ГПК України і може бути оскаржена до касаційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 12.04.2021 після виходу з відпустки головуючого-судді Коробенка Г.П. та виходу з лікарняного судді Кравчука Г.А.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Г.А. Кравчук

Т.П. Козир