ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" квітня 2021 р. м. Львів Справа №914/103/20
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

Гриців В.М. (головуюча), Зварич О.В., Матущак О.І.

розглянув в порядку письмового провадження матеріали апеляційної скарги Малого приватного підприємства Фірма Альфа-М на рішення Господарського суду Львівської області від 08 вересня 2020 року (суддя Іванчук С.В., повний текст складено 16.09.2020) у справі №914/103/20 за позовом Малого приватного підприємства Фірма Альфа-М до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення суми збільшення грошових та фінансових санкцій внаслідок збільшення періоду прострочення по виконанню грошових зобов`язань військової частини НОМЕР_1 за договором №281-1 від 20 жовтня 2010 року

ВСТАНОВИВ:
У січні 2020 року до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Малого приватного підприємства фірма «Альфа-М» до Військової частини НОМЕР_1 .

Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за грошовими зобов`язаннями, які виникли з умов п. 1.1, 2.1, 4.1, 4.2, 7.2 договору №281-1 від 20 жовтня 2010 року у зв`язку із збільшенням періоду прострочення їх виконання на загальну суму 19 484,27 грн, з яких: 19 157,31 грн - сума основного грошового зобов`язання з урахуванням індексу інфляції за період до 30 листопада 2019 року, 45,56 грн сума трьох процентів річних, 281,40 грн сума пені та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20 жовтня 2010 року сторони уклали договір №281-1 про погашення боргу, зобов`язанням за яким згідно п.7.2. цього договору та у відповідності з ч.2 ст. 604 ЦК України були замінені зобов`язання, які виникли з умов додаткових угод до договору №281 від 29 травня 2003 року з урахуванням збільшення боргу за рахунок індексу інфляції та трьох процентів річних, нарахованих згідно ч.2 ст. 625 ЦК України за прострочення виконання зобов`язань станом на 30 червня 2010 року. Військова частина НОМЕР_1 не виконала своїх грошових зобов`язань у строки визначені договором №28-1 від 20 жовтня 2010 року, що і є підставою стягнення означених коштів.

Відповідач у відзиві та доповненні до відзиву заперечує позовні вимоги вказуючи на те, що Господарський суд Львівської області рішенням від 24 червня 2016 року у справі №914/1141/16 (яке залишено без змін постаново Львівського апеляційного господарського суду від 08 вересня 2016 року) позов МПП Фірми «Альфа-М» до Військової частини НОМЕР_1 задовольнив частково. Стягнув з Військової частини НОМЕР_1 15063,60 грн інфляційних втрат, 1205,36 грн 3% річних, 5688,17 грн пені та 1145,81 грн судового збору. Державним виконавцем Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 19 грудня 2016 року ВП №53124677. Платіжним дорученням від 02 лютого 2017 року №66 кошти по виконанню рішення Господарського суду Львівської області від 24 червня 2016 року у справі №914/1141/16 ним були сплачені МПП Фірмі «Альфа-М» в розмірі 25413,23грн, додав платіжне доручення №66 від 02 лютого 2017року.

24 лютого 2020 року відповідач подав суду першої інстанції заяву про застосування процесуального строку звернення до суду, яка мотивована положеннями ч.1 ст. 223 ГК України, ст. ст. 256, 257, 258, 261, 267 ЦК України та зазначив, що позивач просить стягнути заборгованість за грошовим зобов`язанням, яке виникло з укладеного сторонами договору майже десятирічної давності (а.с.63-64).

Господарський суд Львівської області рішенням від 08 вересня 2020 року у справі №914/103/20 у позові відмовив.

Місцевий господарський суд керувався положеннями ст. ст. 509, 530, 625, 629 ЦК України, ст. 193 ГК України та урахував те, що сума основного боргу 19 737,85 грн за договором №281-1 від 20 жовтня 2010 року Військовою частиною НОМЕР_1 (відповідач) оплачена за результатами виконавчого провадження по постанові Львівського апеляційного господарського суду від 27 жовтня 2014 року у справі №914/1202/14, у тому числі в частині основний борг у сумі 19 737,85 грн боржник сплатив 12 квітня 2016 року. Таким чином, зобов`язання щодо виконання відповідачем умов договору №281-1 від 20 жовтня 2010 року щодо оплати коштів в сумі 19 737,85 грн за технічне обслуговування внутрішніх станцій зв`язку виконано, а також оплачено інфляційне збільшення на виконання рішення у справі №914/1141/16, нарахування, якого зокрема проведено до дати оплати основного зобов`язання. Відтак, суд встановив відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача основного боргу з врахуванням індексу інфляції, пені та 3% річних у визначений позивачем період.

Щодо поданої відповідачем заяви про застосування строків позовної давності, то місцевим господарським судом правомірно відмовлено в її задоволенні з огляду на необґрунтованість позовних вимог.

В апеляційній скарзі Мале приватне підприємство Фірма Альфа-М (далі - позивач, МПП Фірма «Альфа-М») просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 08 вересня 2020 року у справі №914/103/20 та прийняти нове по суті позовних вимог.

Вважає, що оскаржене рішення прийнято внаслідок неповного та не всебічного вивчення обставин справи та неправильного застосування норм матеріального та процесуального права щодо нарахування інфляційних втрат, пені та 3% річних. Суд недостатньо вивчив обставини справи та докази (розрахунок позовних вимог), зазначаючи, що інфляційні нарахування виконані на залишок непогашеної частини основного (первісного) боргу з урахуванням частини інфляційної складової, нарахованої за попередній період і непогашеної на час нарахування, але при цьому без урахування трьох процентів річних, нарахованих за попередній період, як про це стверджує суд першої інстанції. Також, суд не урахував положень ч.2 ст. 625 ЦК України, адже сумарні нарахування інфляційних за певний період повинні дорівнювати сумі помісячних інфляційних нарахувань за цей же період. Зазначає, що інфляційні нарахування виконувались ним на залишок основного (первісного ) грошового зобов`язання за договором №181-1 з урахуванням інфляційних, за попередній період, непогашених боржником, у черговості визначеній ст. 534 ЦК України за рахунок виконаних ним платежів в порядку виконання судових рішень у справах №914/1202/14 та №914/1141/16 без урахування 3% річних, а 3% річних та пеня розраховувались на залишок основного (первісного) грошового зобов`язання за договором №181-1 без урахування інфляційних. Відтак, скаржник вважає, що суд першої інстанції помилково ототожнив поняття виконання судового рішення та виконання зобов`язання за договором, що суперечить чинному законодавству.

Військова частина НОМЕР_1 (відповідач) у відзиві заперечує доводи апеляційної скарги. Вважає, що суд першої інстанції повно дослідив обставини справи і встановив, що зобов`язання щодо виконання відповідачем договору №281-1 від 20 жовтня 2010 року з оплати коштів у сумі 19 737,85 грн за технічне обслуговування внутрішніх станцій зв`язку виконано, а також відповідач оплатив інфляційне збільшення, нарахування якого, зокрема, проведено до дати оплати основного зобов`язання. Відтак, відсутні правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача основного боргу з врахуванням індексу інфляції, пені та 3% річних у визначений позивачем період.

Також відповідач вказує, що МПП Фірма «Альфа-М» намагається утримати грошову вигоду з Військової частини НОМЕР_1 , яка в свій час отримує і так в обмеженому розмірі фінансування з державного бюджету України, і в цей же час, її особовий склад озброєння та техніки з 2014 року по теперішній час виконує обов`язки, бойові завдання пов`язані із обороною України, захистом її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості на території Донецької та Луганської областях. Зазначає, що станом на 31 грудня 2019 року заборгованість Військової частини НОМЕР_1 перед МПП Фірмою «Альфа-М» за договором №281-1 не рахується (відсутня). Відповідні документи, які підтверджують будь-яку заборгованість по договірним зобов`язанням між Військовою частиною НОМЕР_1 та позивачем (договір з додатками до нього, розрахунки, акти виконаних робіт, акти взаємозвірки) знищені встановленим порядком визначеним Міністерством Оборони України. Отже, відповідач вказує, що заборгованості , яка вказана у позовній заяві МПП Фірмою «Альфа-М» про стягнення суми збільшеного грошового зобов`язань та фінансових санкцій в період прострочення по виконанню грошових зобов`язань за договором №281-1 від 20.10.2010року в розмірі 19 157,31 грн. військовою частиною НОМЕР_1 сплачена повністю. Відповідно до цього, просить, відмовити в задоволенні апеляційної скарги МПП Фірми «Альфа-М» до Військової частини НОМЕР_1 , а рішення Господарського суду Львівської області від 08.09.2020 у справі №914/103/20 залишити без змін.

Західний апеляційний господарський суд (головуюча суддя Гриців В.М., суддя Дубник О.П., суддя Матущак О.І.) ухвалою від 04 грудня 2020 поновив МПП Фірмі «Альфа-М» строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 08 вересня 2020 у справі №914/103/20, відкрив апеляційне провадження, також ухвалив апеляційну скаргу МПП фірма «Альфа-М» на рішення Господарського суду Львівської області від 08 вересня 2020 року у справі №914/103/20 розглядати без повідомлення учасників справи відповідно до ч.10 ст. 270, ч.13 ст. 8 ГПК України, оскільки ціна позову у справі є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У зв`язку зі смертю судді Дубник О.П., проведено повторний автоматизований розподіл справи визначено склад колегії суддів: Гриців В.М. (головуюча), ОСОБА_1 , Матущак О.І.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу та відзив на неї, матеріали справи і вважає, що у задоволенні апеляційної скарги МПП Фірма «Альфа-М» на рішення Господарського суду Львівської області від 08 вересня 2020 у справі №914/103/20 належить відмовити з таких підстав.

Обставини справи.

20 жовтня 2010 року Військова частина НОМЕР_1 (сторона 1) та Мале приватне підприємство Фірмою «Альфа-М» (сторона 2) уклали договір №281-1 (а.с.9), згідно з п.1.1. якого сторона 1 зобов`язалася погасити заборгованість стороні 2, визнану у відповіді №1204 від 11 жовтня 2010 року на претензію №9/7 від 30 липня 2020 року в сумі 19 737,85 грн за технічне обслуговування внутрішніх станцій зв`язку Військової частини НОМЕР_1 , в терміни та на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 2.1. договору №281-1 встановлено, що сторона 1 самостійно, без пред`явлення рахунку від сторони 2 перераховує на поточний рахунок стороні 2 суму боргу, вказану в п.1.1., не пізніше 31 березня 2011 року з урахуванням індексу інфляції за період з 30 червня 2010 року до дня перерахування, якщо за цей період індекс інфляції перевищує 100%, та з урахуванням 3-х процентів річних за період з 30 червня 2010 року до дня перерахування згідно п.2 ст. 625 ЦК України.

При порушенні строків платежів Військова частина НОМЕР_1 самостійно нараховує та сплачує одночасно з сумою платежу пеню у розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, згідно зі ст.534, 549 та п.3 ст. 611 ЦК України (п. 4.1. договору).

Пунктом 7.1. договору встановлено, що договір набув чинності з моменту його підписання та засвідчення підписів печатками сторін і діє до повного виконання зобов`язань за цим договором.

З моменту набрання чинності зобов`язань за цим договором припиняються (втрачають чинність) зобов`язання сторін, згідно п.2 ст.604 Цивільного кодексу України, які виникли за актами виконаного технічного обслуговування, відповідно, № 7/10 від 12.10.07р. та № 5/10 від 20.10.08р., виконаного за додатковими угодами, відповідно, №4 від 27.10.06р. та №5 від 12.10.07р. до договору №281 від 29.05.2003р. за кошторисами, відповідно № 281/5 та № 281/6 (п. 7.2 договору).

Суди неодноразово розглядали спір між сторонами щодо виконання і умов договору №281-1 від 20 жовтня 2010 року, а саме:

Справа № №914/1202/14 за позовом Малого приватного підприємства Фірма "Альфа-М" до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення 27 769,55 грн; за зустрічним позовом відповідача до позивача про визнання недійсним договору.

Господарський суд Львівської області рішенням від 03 червня 2014 року у справі №914/1202/14 первісний позов (МПП Фірма Альфа-М) задовольнив частково - стягнув з Військової частини НОМЕР_1 на користь Малого приватного підприємства Фірма Альфа-М 14 027,44 грн заборгованості, 1 262,47 грн трьох процентів річних, 631,23 грн інфляційних, 911,78 грн пені, 1 122,99 грн. судового збору та 646,29 грн інших витрат, пов`язаних з розглядом справи. У задоволенні решти позовних вимог за первісним позовом відмовив. Зустрічний позов задовольнив частково. Визнав недійсним договір № 281-1, укладений 20 жовтня 2010 року Військовою частиною НОМЕР_1 з Малим приватним підприємством Фірма Альфа-М в частині п. 1.1. цього договору, а саме: в частині зазначення у п.1.1. суми заборгованості, яка перевищує 14 027,44 грн; стягнув з Військової частини НОМЕР_1 в доход державного бюджету 609 грн судового збору за розгляд зустрічної позовної заяви; стягнув з Малого приватного підприємства Фірма Альфа-М в доход державного бюджету 609 грн судового збору за розгляд зустрічної позовної заяви; у задоволенні решти позовних вимог за зустрічним позовом відмовив.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27 жовтня 2014 року у справі №914/1202/14 (залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 19 лютого 2015 року) апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення; апеляційну скаргу Малого приватного підприємства Фірма «Альфа-М» задоволено частково; рішення Господарського суду Львівської області від 03 червня 2014 року у справі №914/1202/14 змінено, викладено його резолютивну частину в наступній редакції суд стягнув з Військової частини НОМЕР_1 на користь Малого приватного підприємства Фірма «Альфа-М» 19 737,85 грн заборгованості, 1773,17 грн 3% річних, 897,02 грн інфляційних, 1357,04 грн. пені, 1585,84 грн судового збору та 912,67 грн інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, за розгляд первісного позову. У задоволенні решти позовних вимог за первісним позовом відмовив. У задоволенні зустрічного позову відмовив. Стягнув з Військової частини НОМЕР_1 в доход державного бюджету 1218 грн судового збору за розгляд зустрічної позовної заяви.

У постанові суд апеляційної інстанції встановив, що в порушення взятих на себе зобов`язань, Військова частина НОМЕР_1 у визначений договором № 281-1 від 20 жовтня 2010 року строк заборгованість не погасила, у зв`язку з чим МПП Фірма Альфа-М звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 27 385,71 грн, з яких 22 503,02 грн сума основного боргу за договором № 281-1 з урахуванням індексу інфляції (19 737,85 грн сума боргу, 2 765,17 грн інфляційні за період з 01 липня 2010 року до 31 березня 2014 року); 2 216,46 грн сума трьох процентів річних, нарахованих з 01 липня 2010 року до 31 березня 2014 року; 1 357,04 грн сума пені, нарахованої за період з 28 березня 2013 року до 29 березня 2014 року; 1 309,19 грн сума збитків від неодержаного доходу, нарахованих за період з 23 вересня 2011 року до 31 березня 2012 року.
На виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 27 жовтня 2014 року у справі №914/1202/14 видано відповідні накази.

Постановами ВДВС Пустомитівського РУЮ Львівської області від 11 червня 2015 року було відкрито виконавчі провадження ВП №45669656 та ВП №45669758, які були об`єднані у зведене виконавче провадження №48367579. У зв`язку з дією Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» і неможливістю звернення стягнення на майно боржника, а примусове стягнення коштів з рахунків боржника, який обслуговується в Держказначействі України на виконання рішення суду може бути здійснено тільки Держказначейством, 25 грудня 2015 року державний виконавець прийняв постанови про повернення виконавчих документів стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Також, державний виконавець відповідно до Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та постанови КМ України № 845 від 03.08.2011 року підготовив пакети документів, та направив до ДКСУ у Сихівському районі м. Львова для подальшого виконання.

Листами від 13 квітня 2016 року №02-16/433, №02-16/430 (а.с.177, 179) Управління державної казначейської служби у Сихівському районі від 13 квітня 2016 року №02-16/433 повідомило, що відповідно до вимог підпункту 1 пункту 4 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженого постановою КМ України від 03.08.2011 №845, повертає накази Господарського суду Львівської області від 10 листопада 2014 року у справі №914/1202/14 про стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь Малого ППФ «Альфа-М» 19 737,85 грн заборгованості, 1773,17 грн 3%річних, 897,02 грн інфляційних, 1357,04 грн пені,1585,84 грн судового збору та 912,67 грн інших витрат з відміткою про його виконання. До листа додано накази від 10 листопада 2014 року у справі №914/1202/14 із штемпелем № 5 Управління Державної казначейської служби України у Сихівському районі м. Львова Львівської області про те, що оплачено 12 квітня 2016 року (а.с.178, 180).

2. Справа № 914/1141/16 за позовом Малого приватного підприємства Фірма «Альфа-М» до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення коштів у загальній сумі 26 406,47 грн, з яких: 19 057,95 грн - збільшення основного грошового зобов`язання за договором №281-1 від 20 жовтня 2010 року за рахунок індексу інфляції (інфляційних втрат); 1 645,36 грн - 3% річних за період до 12 квітня 2016 року; 5703,16 грн - пені нарахованої за період з 01 березня2015року до 21 квітня2016 року та 1378 грн- витрат на сплату судового збору.

Господарський суд Львівської області рішенням від 24 червня 2016 року у справі №914/1141/16 (залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 08 вересня 2016 року) позов задовольнив частково; стягнув з Військової частини НОМЕР_1 на користь Малого приватного підприємства Фірми «Альфа-М» 15 063,60 грн інфляційних втрат, 1 205,36 грн 3% річних, 5 688,17 грн пені та 1145,81 грн судового збору; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено повністю.

На виконання рішення Господарський суд Львівської області 22 вересня 2016 року видав наказ. Постановою від 19 грудня 2016 року було відкрито виконавче провадження ВП№53124677 з примусового виконання судового рішення у справі №914/1141/16, а 02 листопада 2017 року державний виконавець Пустомитівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області ухвалив постанову про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з тим, що рішення суду виконано в повному обсязі 14 березня 2017 року, а 02 листопада 2017 року оплачено витрати на проведення виконавчих дій.

Проте, Вищий господарський суд України постановою від 13 грудня 2016 року у справі №914/1141/16 скасував постанову Львівського апеляційного господарського суду від 08 вересня 2016 року та рішення Господарського суду Львівської області від 24 червня 2016 року в частині наслідків розгляду позовних вимог про стягнення інфляційних втрат, справу в цій частині направив на новий розгляд до Господарського суду Львівської області. В решті рішення та постанову залишив без змін.

Господарський суд Львівської області рішенням від 08 лютого 2017 року у справі №914/1141/16 позовну заяву в частині вимог про стягнення інфляційних втрат задовольнив повністю - стягнув з військової частини НОМЕР_1 на користь Малого приватного підприємства Фірми «Альфа-М» 19 057,95 грн інфляційних втрат та 3 323,24 грн судового збору.

На виконання рішення від 08 лютого 2017 року у справі №914/1141/16 Господарський суд Львівської області 24 лютого 2017 року видав наказ, на примусове виконання якого 28 листопада 2017 року Пустомитівський районний відділ ДВС у Львівській області відкрив виконавче провадження ВП №55243063. Рішення було виконано управлінням Державної казначейської служби Сихівського району згідно постанови ВП №55243063 Пустомитівським РВ ДВС, шляхом стягнення з рахунків військової частини НОМЕР_1 на користь малого приватного підприємства Фірми «Альфа-М» - 19 057,95 грн інфляційних втрат та 3323,24 грн судового збору, всього 22 381,19 грн з урахуванням стягненого виконавчого збору 2 238,12 грн, стягнення витрат на проведення виконавчих дій, що підтверджується меморіальними ордерами №8, 9, 10 від 18 грудня 2017 року.

Крім цього, Господарський суд Львівської області ухвалою від 29 січня 2018 року у справі №914/1141/16 за заявою Військової частини НОМЕР_1 здійснив поворот виконання рішення Господарського суду Львівської області від 24 червня 2016 року у справі №914/1141/16 - стягнув з Малого приватного підприємства Фірми Альфа-М на користь військової частини НОМЕР_1 кошти в розмірі 15 063,60 грн, стягнених за рішенням Господарського суду Львівської області від 24 червня 2016 року у справі №914/1141/16, яке у подальшому було скасоване постановою Вищого господарського суду України від 13 грудня 2016 року у справі №914/1141/16.

Ухвала Господарського суду Львівської області ухвалою від 29 січня 2018 року у справі №914/1141/16 була виконана у виконавчому провадженні ВП №56354813, про що 22 червня 2018 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Суд апеляційної інстанції у встановлених статтею 269 ГПК України межах переглядає справу №914/103/20 за позовом Малого приватного підприємства Фірма Альфа-М до Військової частини НОМЕР_1 за апеляційною скаргою Малого приватного підприємства Фірма Альфа-М на рішення Господарського суду Львівської області від 08 вересня 2020 року.

Предметом спору у справі №914/103/20 є вимога позивача стягнути з відповідача заборгованість за грошовими зобов`язаннями, які виникли з умов п. 1.1, 2.1, 4.1, 4.2, 7.2 договору №281-1 від 20 жовтня 2010 року у зв`язку із збільшенням періоду прострочення їх виконання на загальну суму 19 484,27 грн, з яких: 19 157,31 грн - сума основного грошового зобов`язання з урахуванням індексу інфляції за період до 30 листопада 2019 року, 45,56 грн сума трьох процентів річних, 281,40 грн сума пені та судові витрати.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. (ч.1). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. (ч.2). Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. (ч.3).

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, 20 жовтня 2010 року Військова частина НОМЕР_1 (сторона 1) та Мале приватне підприємство Фірмою «Альфа-М» (сторона 2) уклали договір №281-1 за умовами якого сторона 1 зобов`язалася погасити заборгованість стороні 2 в сумі 19 737,85 грн за технічне обслуговування внутрішніх станцій зв`язку Військової частини НОМЕР_1 , а саме: сторона 1 самостійно перераховує на поточний рахунок стороні 2 суму боргу, вказану в п.1.1., не пізніше 31 березня 2011 року з урахуванням індексу інфляції за період з 30 червня 2010 року до дня перерахування, якщо за цей період індекс інфляції перевищує 100%, та з урахуванням 3-х процентів річних за період з 30 червня 2010 року до дня перерахування згідно п.2 ст. 625 ЦК України. При порушенні строків платежів Військова частина НОМЕР_1 самостійно нараховує та сплачує одночасно з сумою платежу пеню у розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, згідно зі ст. 534, 549 та п.3 ст. 611 ЦК України.

Спори, що виникли між сторонами у зв`язку із невиконанням договору №281-1 від 20 жовтня 2010 року були предметом розгляду судами у справі № 914/1202/14 і у справі №914/1141/16, судові рішення в яких набрали законної сили і були виконані.

У справі №914/1202/14 Львівський апеляційний господарський суд постановою від 27 жовтня 2014року (залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 19 лютого 2015 року) задовольнив частково апеляційну скаргу Малого приватного підприємства Фірма «Альфа-М», змінив рішення Господарського суду Львівської області від 03червня2014року у справі №914/1202/14 та виклав його резолютивну частину в такій редакції суд стягнув з Військової частини НОМЕР_1 на користь Малого приватного підприємства Фірма «Альфа-М» 19 737,85 грн заборгованості, 1773,17 грн 3% річних, 897,02 грн інфляційних, 1357,04 грн. пені, 1585,84 грн судового збору та 912,67грн інших витрат,пов`язаних з розглядом справи,за розгляд первісного позову.

Накази, видані на примусове виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 27 жовтня 2014 року у справі №914/1202/14 виконано, що підтверджено листами Управління державної казначейської служби у Сихівському районі від 13 квітня 2016 року №02-16/433 і №02-16/430, якими повернено накази Господарського суду Львівської області від 10 листопада 2014 року по справі №914/1202/14 про стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь Малого ППФ «Альфа-М» 19 737,85 грн заборгованості, 1 773,17 грн 3%річних, 897,02 грн інфляційних, 1 357,04 грн пені,1 585,84 грн судового збору та 912,67 грн інших витрат. До листів додано накази від 10 листопада 2014 року у справі №914/1202/14 із штемпелем № 5 Управління Державної казначейської служби України у Сихівському районі м. Львова Львівської області про те, що оплачено 12 квітня 2016 року.

Отже, 12 квітня 2016 року погашена заборгованість відповідача за договором №281-1 у сумі 19 737,85 грн.

У справі № 914/1141/16 за позовом Малого приватного підприємства Фірма «Альфа-М» до Військової частини НОМЕР_1 предметом спору була вимога позивача стягнути з відповідача кошти у загальній сумі 26 406,47 грн, з яких: 19 057,95 грн - збільшення основного грошового зобов`язання за договором №281-1 від 20 жовтня 2010 року за рахунок індексу інфляції (інфляційних втрат); 1 645,36 грн - 3% річних за період до 12 квітня 2016 року; 5703,16 грн - пені нарахованої за період з 01 березня 2015 року до 21 квітня 2016 року та 1 378,00 грн - витрат на сплату судового збору неодноразово розглядалась судами.

Справа № 914/1141/16 розглядалась судами першої, апеляційної і касаційної інстанцій. У кінцевому підсумку суди задовольнили вимоги позивача про стягнення з відповідача 19 057,95 грн інфляційних втрат, 1 205,36 грн 3% річних, 5 688,17 грн пені та судового збору.

Рішення Господарського суду Львівської області від 24 червня 2016 року у справі №914/1141/16 про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь Малого приватного підприємства Фірми «Альфа-М» 15 063,60 грн інфляційних втрат, 1 205,36 грн 3% річних, 5 688,17 грн пені та 1145,81 грн судового збору (яке суд касаційної інстанції скасував) виконано 14 березня 2017 року, а виконавче провадження закрито 02 листопада 2017 року (після оплати витрат на виконавче провадження).

Рішення Господарського суду Львівської області від 08 лютого 2017 року у справі №914/1141/16 про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь Малого приватного підприємства Фірми «Альфа-М» 19 057,95 грн інфляційних втрат та 3 323,24 грн судового збору виконано 18 грудня 2017 року Державною казначейською службою України у Сихівському районі м. Львова Львівської області.

Також, Господарський суд Львівської області ухвалою від 29 січня 2018 року у справі №914/1141/16 здійснив поворот виконання рішення у частині стягнених інфляційних нарахувань у сумі 15 063,60 грн, оскільки рішення Господарського суду Львівської області від 24 червня 2016 року у справі №914/1141/16 у цій частині було скасовано, а справа передана на новий розгляд. Ухвала виконана у виконавчому провадженні ВП №56354813, яке закінчене 22 червня 2018 року.

Статтею 534 ЦК України (якою скаржник обгрунтовує позовні вимоги та доводи апеляційної скарги) унормовано черговість погашення вимог за грошовим зобов`язанням та передбачено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

У вказаних вище судових рішеннях чітко визначено суму основного боргу, інфляційних нарахувань, пені, відсотків, судових витрат. Грошове зобов`язання за договором №281-1 від 20 жовтня 2010 року виконано при примусовому виконанні судових рішень - 12 квітня 2016 року погашено заборгованість відповідача у сумі 19 737,85 грн, а також 1 773,17 грн 3% річних, 897,02 грн інфляційних, 1 357,04 грн пені, 1 585,84 грн судового збору, а в подальшому погашено ще 19 057,95 грн інфляційних втрат, 1 205,36 грн 3% річних, 5 688,17 грн пені та 3 323,24 грн судового збору.

З урахуванням наведеного, правомірним є висновок місцевого господарського суду про відсутність законних підстав для задоволення заявлених позовних вимог, який скаржник не спростував належними і допустимими доказами.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Господарський суд Львівської області ухвалив рішення від 08 вересня 2020 року у справі №914/103/20 з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає без змін

Отже, рішення Господарського суд Львівської області від 08 вересня 2020 року у справі №914/103/20 ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для задоволення апеляційної скарги Малого приватного підприємства Фірми «Альфа-М» відсутні.

Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Рішення Господарського суду Львівської області від 08 вересня 2020 року у справі №914/103/20 залишити без змін, апеляційну скаргу Малого приватного підприємства Фірма Альфа-М - без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Мале приватне підприємство Фірму «Альфа-М».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий суддя В.М. Гриців
Суддя О.В.Зварич
Суддя О.І. Матущак