ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.04.2021 Справа № 905/56/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григор`євій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Іскри Валерія Вікторовича, м.Маріуполь, Донецька область

до відповідача: Маріупольської міської ради Донецької області, м.Маріуполь, Донецька область

про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Суть справи:

Позивач, Фізична особа-підприємець Іскра Валерій Вікторович, м.Маріуполь, Донецька область, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача Маріупольської міської ради Донецької області, м.Маріуполь, Донецька область про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірний договір оренди земельної ділянки на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Ухвалою суду від 18.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 16.02.2021.

09.02.2021 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідного якого відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

09.03.2021 до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив, за змістом якої позивач не погоджується із запереченнями відповідача та просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Розгляд справи у підготовчому засіданні відкладався, про що були постановлені ухвали суду від 16.02.2021 та від 10.03.2021 з урахуванням продовження строку підготовчого провадження.

19.03.2021 до канцелярії суду від позивача надійшли:

- заява про уточнення позовних вимог, згідно з якою позивач, посилаючись на технічні помилки у позовній заяві у визначенні дати укладання договору оренди та дати вчинення у книзі державної реєстрації запису №671, просить суд вважати вірною датою договору оренди 14.01.2003 та вірною датою вчинення у книзі державної реєстрації запису №671 - 15.01.2003;

- клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме: копії витягу з Державного земельного кадастру №НВ-020 від 10.11.2020, копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 2020 року.

Ухвалою суду 23.03.2021 за результатами підготовчого засідання закрито підготовче

провадження та справу призначено до розгляду по суті на 14.04.2021.

13.04.2021 на адресу суду від позивача надійшло:

- заява з додатками про виправлення описки в позовній заяві згідно з якою позивач, посилаючись на технічні помилки у позовній заяві у визначенні порядкового номеру пункту «Термін договору» просить суд вважати вірним зазначення «п.2.2 Розділу 2. Термін договору»;

- клопотання про розгляд справи без участі представника позивача;

13.04.2021 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

У судове засідання 14.04.2021 представники сторін не з`явились.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд

ВСТАНОВИВ:

14.01.2003 між Маріупольською міською радою (орендодавець) та Приватним підприємцем Іскра Валерієм Вікторовичем (орендар) був укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами розділу 1 якого, орендодавець згідно до рішення виконкому міської ради від 17.07.2002 №328/3 та від 16.09.2002 №437/3 надає, а орендар приймає у строкове, платне користування земельну ділянку, яка знаходиться біля перехрестя пр.Будівельників і бул.Шевченка у Жовтневому районі міста Маріуполя. Земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку. В оренду передається земельна ділянка площею 0,00125 га у Жовтневому районі м.Маріуполя. На земельній ділянці знаходиться торговий кіоск. На земельній ділянці прокладені такі інженерні комунікації, згідно технічної документації також дороги, площадки з твердим покриттям, грошова оцінка земельної ділянки узгоджена рішенням Маріупольської міської ради №708 від 28.09.2000р. (зі змінами від 11.01.2002 №1388) та набуває чинності з 01.01.2001. Права третіх осіб на земельну ділянку не існує.

За умовами пункту 2.1. договору, земельна ділянка передається в оренду з метою: роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (експлуатація і обслуговування торгового кіоску).

Відповідно до пункту 2.2. договору, договір укладається на термін 5 (п`ять) років з 16.09.2002 року. По закінченні терміну договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін. У цьому разі зацікавлена сторона повинна повідомити письмово другу сторону про бажання щодо продовження дії договору на новий термін не пізніше, ніж за два місці до його закінчення.

Умови цього договору зберігають свою чинність на строк його дії у випадках, коли після набуття чинності договором, законодавством встановлені інші правила, ніж передбачені договором.

Цей договір набуває чинності після його підписання сторонами, нотаріального посвідчення та державної реєстрації у Маріупольській міській раді (пункт 8 договору).

Договір підписано орендарем та представником орендодавця, підпис представника орендодавця скріплено печаткою.

Даний договір зареєстрований у Маріупольській міській раді, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 15.01.2003 за №671, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бодягіною І.І. за №50 від 14.01.2003.

Рішенням Маріупольської міської ради від 23.10.2007 №5/15-2786 «Про продовження приватному підприємцю Іскрі В.В. строку оренди земельної ділянки для експлуатації та обслуговування торгового кіоску на перехресті пр.Будівельників та бул.Шевченко у Жовтневому районі міста» відмовлено приватному підприємцю Іскрі В.В. у продовженні строку оренди земельної ділянки площею 0,00125 га для експлуатації та обслуговування торгового кіоску на перехресті пр.Будівельників та бул.Шевченко у Жовтневому районі міста.

Постановою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 31.03.2008 у справі №2-а-76/08 (залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 10.07.2008 у справі №22-а-5618/08) визнано не відповідаючим вимогам закону та скасовано рішення Маріупольської міської ради №5/15-2786 від 23.10.2007 «Про продовження приватному підприємцю Іскрі В.В. строку оренди земельної ділянки для експлуатації та обслуговування торгівельного кіоску на перехресті пр.Будівельників і бул.Шевченка у Жовтневому районі міста». Зобов`язано Маріупольську міську раду прийняти на черговій сесії рішення про продовження приватному підприємцю Іскрі В.В. строку договору оренди земельної ділянки площею 12,5 кв.м. для експлуатації та обслуговування торгівельного кіоску на перехресті пр.Будівельників і бул.Шевченка у Жовтневому районі міста Маріуполя та укласти з ним договір оренди вказаної земельної ділянки.

Посилаючись на положення частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції Закону, що діяла на момент спірних правовідносин, належне виконання орендарем обов`язків за умовами договору та відсутність заборгованості з орендної плати ПП Іскра В.В. 14.05.2020 звернувся до орендодавця (відповідача) із листом б/н від 13.05.2020 «Щодо поновлення договору оренди земельної ділянки на той самий строк та на тих самих умовах», додавши до листа проект додаткової угоди. В якості доказів надсилання вказаного листа на адресу Маріупольської міської ради до матеріалів позовної заяви позивачем додані копії опису вкладення у цінний лист, фіскального чеку та накладної АТ «Укрпошта» від 14.05.2020. В підтвердження свого твердження про те, що відповідач отримав лист від 13.05.2020, позивач долучив роздруківку витягу із сайту АТ «Укрпошта» стосовно відстеження поштового відправлення.

Проте Маріупольською міською радою звернення ПП Іскра В.В. від 13.05.2020 розглянуто не було, відповідне рішення, яким було вирішено поновити договір оренди земельної ділянки на той самий строк та на тих самих умовах не прийнято.

З огляду на викладене, оскільки орендодавець не прийняв рішення про продовження договору та не підписав направлений йому проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, ПП Іскра В.В. звернувся до суду у даній справі із позовом про визнання укладеної додаткової угоди до договору оренди землі від 14.01.2003.

У відзиві на позовну заяву відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилається на обставини того, що після рішення суду від 31.03.2008 у справі №2-а-76/08 позивач Іскра В.В. не звертався до Маріупольської міської ради із заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк. Тобто, за твердженнями відповідача, жодна із сторін не проявила наміру поновити вказаний договір оренди земельної ділянки. На думку відповідача, навіть враховуючи, що за рішенням суду договір оренди земельної ділянки було поновлено на той самий строк та на тих самих умовах, а отже не більше ніж на 5 років, строк дії договору оренди земельної ділянки у будь-якому випадку закінчився 16.09.2012.

Відповідач вказує, що позивачем за весь період з 16.09.2012 по 18.11.2020 не було направлено відповідного звернення до Маріупольської міської ради та не було надано проекту додаткової угоди. Із заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки на той самий строк та на тих самих умовах ПП Іскра І.В. звернувся до Маріупольської міської ради лише 18.11.2020. Отже, договір оренди земельної ділянки від 14.01.2003 було припинено та право оренди на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі» не було поновлено. Крім того, відповідач вказує на низку судових справ в аналогічних правовідносинах, у яких вбачалися правові підстави для відмови у поновлені договорів оренди землі.

У відповіді на відзив позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, обґрунтовуючи свої доводи тим, що відповідачем не було виконано постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 31.03.2008 у справі №2-а-76/08, яка набрала законної сили, що є порушенням чинного законодавства, та не розглянуто по суті повторне звернення позивача від 13.05.2020 із проектом додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки та звернення від 18.11.2020. В супереч вказаному судовому рішенню договір оренди земельної ділянки не укладений. За весь час користування земельною ділянкою позивач сплачував оренду плату за її користування, а Маріупольська міська рада не заперечувала проти користування та не здійснювала жодних дій щодо повернення земельної ділянки. При цьому, позивач зауважує про те, що враховуючи наявність вказаного судового рішення, підстави повторно звертатись до Маріупольської міської ради із заявою щодо поновлення договору відсутні.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного:

За змістом частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, що регулює питання оренди землі є Закон України "Про оренду землі", яким встановлено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Законом України "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано порядок поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1-5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї статті).

Правову позицію щодо розмежування цих підстав сформульовано Верховним Судом у постанові від 10.09.2018 у справі №920/739/17.

Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі. Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у "мовчазній згоді".

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. При цьому орендодавець має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частиною 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17, від 20.03.2018 у справі №912/645/17.

Як встановлено судом та зазначено вище, 14.01.20003 між відповідачем (орендодавець) та позивачем (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого, орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, площею 0,00125 кв.м., яка знаходиться біля перехрестя пр.Будівельників і бул.Шевченка у Жовтневому районі міста Маріуполя, з метою роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (експлуатація і обслуговування торгового кіоску), терміном на 5 (п`ять) років з 16.09.2002. Вказаній земельній ділянці присвоєний кадастровий номер :04:018:0115.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що по закінченні терміну договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін. У цьому разі зацікавлена сторона повинна повідомити письмово другу сторону про бажання щодо продовження дії договору на новий термін не пізніше, ніж за два місці до його закінчення.

Вказаний договір був зареєстрований у встановленому законом порядку.

11.06.2007 позивач звертався до відповідача із заявою про продовження строку дії укладеного договору оренди вищевказаної земельної ділянки для експлуатації та обслуговування належного йому кіоску, проте 23.10.2007 відповідачем було прийнято рішення №5/15-2786 «Про продовження приватному підприємцю Іскрі В.В. строку оренди земельної ділянки для експлуатації та обслуговування торгівельного кіоску на перехресті пр.Будівельників і бул.Шевченка у Жовтневому районі міста», яким відмовлено в продовженні строку дії договору оренди земельної ділянки.

Вказані обстави були встановлені у судовій справі №2-а-76/08 за позовом приватного підприємства Іскри Валерія Вікторовича до Маріупольської міської ради про визнання недійсним, скасування рішення та спонукання до поновлення на новий строк дії договору оренди земельної ділянки.

Постановою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 31.03.2008 у справі №2-а-76/08 (залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 10.07.2008 у справі №22-а-5618/08) визнано не відповідаючим вимогам закону та скасовано рішення Маріупольської ради №5/15-2786 від 23.10.2007 «Про продовження приватному підприємцю Іскрі В.В. строку оренди земельної ділянки для експлуатації та обслуговування торгівельного кіоску на перехресті пр.Будівельників і бул.Шевченка в Жовтневому районі міста». Зобов`язано Маріупольську міську раду прийняти на черговій сесії рішення про продовження приватному підприємцю Іскрі В.В. строку договору оренди земельної ділянки площею 12,5 кв.м. для експлуатації та обслуговування торгівельного кіоску на перехресті пр.Будівельників і бул.Шевченка в Жовтневому районі міста Маріуполя та укласти з ним договір оренди вказаної земельної ділянки.

У вказаній постанові суд зазначив про те, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення не враховані вимоги частини 3 статті 33 Закону України «Про оренду землі», згідно з якою, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди, при відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку дії договору оренди він підлягає поновленню на той же строк і на тих же самих умовах, які передбачені договором.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи з вищевикладеного, судові рішення, які набрали законної сили, мають преюдиціальне значення для даної справи під час розгляду позовних вимог приватного підприємця Іскри В.В. до Маріупольської міської ради про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, а встановлені ними обставини повторного доведення не потребують.

Відповідно до статі 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Станом на теперішній час відповідачем постанова Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 31.03.2008 у справі №2-а-76/08, яка набрала законної сили не виконана, рішення про продовження приватному підприємцю Іскрі В.В. строку договору оренди земельної ділянки площею 12,5 кв.м. для експлуатації та обслуговування торгівельного кіоску на перехресті пр.Будівельників і бул.Шевченка в Жовтневому районі міста Маріуполя не прийнято та договір оренди вказаної земельної ділянки не укладений. Із вимогою про звільнення земельної ділянки відповідач ані до позивача, ані до суду не звертався.

В свою чергу позивач після закінчення строку дії договору оренди належним чином виконує свої зобов`язання за спірним договором, продовжує використовувати спірну земельну ділянку площею 0,00125 га з кадастровим номером :04:018:0115 за призначенням та має намір у подальшому нею користуватись. Заборгованість з орендної плати станом на 22.05.2020 у позивача відсутня, в підтвердження чого суду надано лист ГУ ДПС у Донецькій області №43050/10/05-99-54-10 від 22.05.2020. Доказів наявності заборгованості з орендної плати на дату ухвалення рішення по справі суду також не надано.

Також в матеріалах справи відсутні докази звернення Маріупольської міської ради до позивача із запереченнями щодо поновлення договору оренди земельної ділянки та запереченнями щодо припинення дії договору оренди земельної ділянки.

Відповідачем факт продовження користування позивачем земельною ділянкою після закінчення строку дії договору та належне виконання обов`язку із використання земельної ділянки та сплати орендної плати за користування земельною ділянкою не заперечується та не спростовується.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, позивач враховуючи не виконання відповідачем протягом тривалого часу постанови суду у справі №2-а-76/08 листом від 13.05.2020 звернувся до відповідача про поновлення договору оренди додавши проект додаткової угоди, що підтверджується наявними в матеріалах справ доказами, в тому числі копіями опису вкладення у цінній лист, фіскальним чеком та накладною АТ «Укрпошта» від 14.05.2020.

Проте Маріупольською міською радою звернення ПП Іскра В.В. від 13.05.2020 розглянуто не було, відповідне рішення, яким було вирішено поновити договір оренди земельної ділянки на той самий строк та на тих самих умовах не прийнято.

Отже, враховуючи встановлені обставини користування орендарем земельною ділянкою під час та після закінчення строку дії договору оренди (по даний час), і відсутність заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення дії договору про продовження строку дії договору оренди, суд приходить до висновку, що спірний договір оренди земельної ділянки припинено не було, а позивачем дотримана процедура, яка визначена статтею 33 Закону України "Про оренду землі", та дію договору було поновлено на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення у справі «Москаль проти Польщі», п.73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (mutatis mutandis, рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», заява №36548/97, п.58, ЕСНR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Лелас проти Хорватії», п.74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (mutatis mutandis, рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», п.58, а також рішення у справі «Гаші проти Хорватії», заява №32457/05, п.40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трго проти Хорватії», заява №32298/04, п.67, від 11 червня 2009 року). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (рішення у справі «Москаль проти Польщі», п.69), а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», п.53, та «Тошкуце та інші проти Румунії», п.38).

Отже, бездіяльність або помилка державних органів не може бути підставою для відмови чи ухилення в поновленні оренди землі, враховуючи наявність правомірних очікувань позивача, що належно виконав усі умови для поновлення оренди землі.

Суд зазначає, що відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону, добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар.

Принцип правової визначеності (певності) - загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності.

Принцип правової визначеності є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права. У своїх рішеннях Конституційний Суд України також посилається на принцип правової визначеності, наголошуючи на тому, що він є необхідним компонентом принципу верховенства права.

Відповідно до вимог принципу правової визначеності національні суди, як правозастосовчі органи, у випадку неточності, недостатньої чіткості, суперечливості норм позитивного права має тлумачити норму на користь невладного суб`єкта (якщо однією зі сторін спору є представник держави або органу місцевого самоврядування), адже якщо держава нездатна забезпечити видання зрозумілих правил, то саме вона і повинна розплачуватися за свої прорахунки. Це так зване правило пріоритету норми за найбільш сприятливим для особи тлумаченням.

Дані висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного суду у складі суддів Касаційного господарського суду викладеній у постанові по справі №905/1435/19 від 16.12.2020р.

З урахуванням вищенаведеного, суд не приймає до уваги заперечення та доводи відповідача викладені у відзиві у зв`язку з їх безпідставністю та юридичною неспроможністю.

Відповідно до частини 9 статті 238 Господарського процесуального кодексу України у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Поновлення договору оренди землі в судовому порядку в передбачений статтею 33 Закону України "Про оренду землі" спосіб вимагає укладення додаткової угоди між сторонами, як єдиної підстави продовження орендних правовідносин, що безпосередньо випливає зі змісту зазначеної правової норми.

Згідно частини 11 статті 33 Закону України "Про оренду землі" відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Згідно з частиною 3 статті 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо, зокрема, існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 статті 187 Господарського кодексу України, спори, що виникають при укладанні договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Згідно з частиною 5 статті 188 Господарського кодексу України якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Враховуючи наведені положення законодавства, зважаючи на встановлені обставини, та з огляду на те, що відповідач фактично зволікає в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі, яка відповідно до частини 8 статі 33 Закону України «Про оренду землі» має бути укладена в обов`язковому порядку, суд беручи до уваги обраний позивачем належний спосіб захисту порушеного права, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог фізичної особи-підприємця Іскри Валерія Вікторовича про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" в редакції, запропонованій позивачем.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статями 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця Іскри Валерія Вікторовича, м.Маріуполь, Донецька область до відповідача Маріупольської міської ради Донецької області, м.Маріуполь, Донецька область про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, задовольнити.

Визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 14.01.2003, укладеного між Маріупольською міською радою та фізичною особою - підприємцем Іскрою Валерієм Вікторовичем, зареєстрованого у Маріупольській міській раді, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 15.01.2003 за №671, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бодягіною І.І. за №50 від 14.01.2003, в такій редакції:

«Додаткова угода

до договору оренди земельної ділянки від 14.01.2003 р., зареєстрований у Маріупольській міській раді, про що у книзі записів державної реєстрації вчинено запис від 15.01.2003р. за №671, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бодягіною І.І. за №50 від 14.01.2003 р.

місто Маріуполь, Донецька область, _______________________ року

Ми, що нижче підписалися: Маріупольська міська рада, (), місцезнаходження: м.Маріуполь, пр.Миру, буд. 70, іменовані далі «Одендодавець», в особі директора юридичного департаменту Маріупольської міської ради Паська Максима Івановича (ІПН НОМЕР_1 ), який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , діючий на підставі розпорядження Маріупольського міського голови «Про надання повноважень з вчинення правочинів» від 23.01.2017 року №23р, з одного боку,

та

Іскра Валерій Вікторович (РНОКПП НОМЕР_2 ), який мешкає: АДРЕСА_2 , номер запису про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця 2 019046 від 04.03.2008 р., іменований далі «Орендар», з другого боку,

уклали цю додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки від 14.01.2003 р., зареєстрований у Маріупольській міській раді, про що у книзі записів державної реєстрації вчинено запис №671 від 15.01.2003 р., посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бодягіною І.І. за №50 від 14.01.2003 (далі за текстом - Додаткова угода), на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі» про нижченаведене:

1. Пункт 2.2. розділу 2. ТЕРМІН ДОГОВОРУ в Договорі оренди земельної ділянки від 14.01.2003 р., зареєстрований у Маріупольській міській раді, про що у книзі записів державної реєстрації вчинено запис №671 від 15.01.2003 р., посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бодягіною І.І. за №50 від 14.01.2003 (далі за текстом - Договір), викласти у наступній редакції:

« 2.2. Договір укладено на 5 (п`ять) років (до 16.09.2022 року)».

2. Усі інші пункти Договору, не змінені цією Додатковою угодою, залишаються без змін.

3. Ця додаткова угода укладена у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у орендодавця, другий - в орендаря.

4. Зміст ст.ст. 12, 93, 124 Земельного кодексу України сторонам договору відомо.

5. Ця додаткова угода набуває чинності відповідно до ст. 3, 4, 5 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» після її підписання сторонами та Державної реєстрації.

ПІДПИСИ СТОРІН

Орендодавець Орендар

Маріупольська міська рада Фізична особа - підприємець

87500, м. Маріуполь, пр. Миру, 70. ОСОБА_1

Код РНОКПП НОМЕР_2

АДРЕСА_3

__________________________ ФОП ______________ Іскра В.В.

Підпис М.П.

Стягнути з Маріупольської міської ради Донецької області (87555, Донецька область, м.Маріуполь, проспект Миру, буд.70; ) на користь фізичної особи-підприємця Іскри Валерія Вікторовича ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 2102,00грн.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статі 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області.

Рішення складено та підписано 14.04.2021.

Суддя М.О. Лейба