номер провадження справи 18/13/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2021 справа № 908/98/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Левкут Вікторії Вікторівни, розглянувши матеріали справи № 908/98/21

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Промспецтех" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Дружби, буд. 24, кв. 56)

до відповідача державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3) в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133)

про стягнення 570711,72 грн.,

Без повідомлення (участі) представників учасників справи

Заявлено позовні вимоги про стягнення 570711,72 грн. основного боргу за отриманий за договором поставки товар.

Позовні вимоги вмотивовані невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки товару №226(2)20УК від 22.05.2020, що стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на приписи статей 525, 526, 530, 599, 610, 612, 625, 655, 692, 712 ЦК України. До попереднього розрахунку суми судових витрат, які він просить стягнути з відповідача, позивачем включено також 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На понесення цих витрат позивачем надано акт про надання правової допомоги від 29.12.2020.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2021 справу № 908/98/21 передано на розгляд судді Левкут В.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/98/21; присвоєно справі номер провадження 18/13/21; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання; встановлено відповідачу строк для надання суду обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше 10.02.2021. Встановлено позивачу строк для надання суду відповіді на відзив на позов, а також доказів направлення відповіді на відзив відповідачу - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

Сторони повідомлені про розгляд справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштової кореспонденції повноважному представнику позивача 25.01.2021 та повноважному представнику відповідача 22.01.2021 (за адресою відокремленого підрозділу), а також довідка від 19.01.2021 про доставку електронного листа (документа в електронному вигляді) в електронний кабінет відповідача (за адресою юридичної особи).

Відповідач 21.01.2021 (у визначений судом строк) надав відзив на позов, в якому проти заявлених вимог заперечив та вказав, що позивачем не враховані умови п. 3.2 договору, яким передбачено, що оплата покупцем частини вартості товару у розмірі сум ПДВ здійснюється після отримання ним від постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в ЄРПН у встановлених ПК випадках та порядку. Факт отримання від позивача продукції загальною вартістю 570711,72 грн. з ПДВ відповідач підтвердив, проте вважає, що договором не встановлений строк виконання ВП ЗАЕС зобов`язання щодо оплати частини вартості продукції в розмірі суми ПДВ. За доводами відповідача, позивачем не надано належних доказів виконання ним п. 3.2 договору в частині надання податкової накладної на суму 95118,62 грн. та докази, які підтверджують виникнення обовязку ВП ЗАЕС зі сплати суми ПДВ по договору №226(2)20УК від 22.05.2020. Посилаючись на відсутність з боку ВП ЗАЕС порушення встановленого договору строку оплати, відповідач просив в позові відмовити. Щодо попереднього розрахунку судових витрат позивач зазначив про помилковість посилання у позові на статті 134, 137 ЦПК України, які в даному випадку не підлягають застосуванню.

Також від відповідача 09.02.2021 подано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Від позивача 15.02.2021 надійшла відповідь на відзив. Ухвалою суду від 05.01.2021 встановлено позивачу строк на надання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву. Згідно інформації з офіційного сайту Укрпошти відправлення відповідача з відзивом на позов отримано позивачем 09.02.2021, згідно відомостей на конверті відповідь на відзив направлено 12.02.2021, тобто, у визначений судом строк.

Позивач у відповіді на відзив з доводами відповідача не погодився та зазначив про перекручування відповідачем змісту п. 4.4 Договору. Вказав, що п. 4.4 договору не містить вимоги щодо направлення податкової накладної на дві електронні адреси покупця, як то зазначив відповідач. Вважає, що відповідач свідомо вводить суд в оману. На підтвердження виконання п. 4.4 договору надано скріншоти з електронної пошти про направлення податкових накладних, витяг податкових накладних з електронного кабінету платника податків та квитанції про їх реєстрацію. Проти задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу позивач заперечив та уточнив їх суму у зв`язку з підготовкою відповіді на відзив на позов, наразі такі витрати складають 6500,00 грн., вважає заявлену до відшкодування суму обґрунтованою.

Щодо строку розгляду справи по суті суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Провадження у даній справі відкрито 18.01.2021. Отже, суд мав розпочати розгляд справи по суті після 17.02.2021 та закінчити 19.03.2021.

Разом з тим, суд врахував, що процесуальні строки у справі є продовженими на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-2019).

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 №255 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. №211" з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), установлено з 12 березня до 24 квітня 2020 року на всій території України карантин, дія якого неодноразово продовжувалася і наразі не припинена.

З 17.07.2020 набрав чинності Закон України від 18.06.2020 № 731-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким внесено зміни до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

За період дії карантину звернень щодо необхідності реалізації своїх прав у більш тривалий строк від учасників справи не надходило.

Оскільки карантинні заходи в Україні не скасовані, з метою недопущення безпідставного затягування строку розгляду справи, враховуючи те, що сторонам надана можливість подати свої процесуальні заяви, навести доводи та заперечення суду з урахуванням строку дії карантину, зважаючи на знаходження судді Левкут В.В. на лікарняному з 16.03.2021 по 02.04.2021, суд ухвалив розпочати розгляд справи по суті та прийняти рішення у справі 05.04.2021 за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, без повідомлення (участі) у судовому засіданні представників позивача та відповідача.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Промспецтех" (Постачальником, позивачем у справі) та державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (Покупцем, відповідачем у справі) 22.05.2020 укладений договір поставки товару №226(2)20УК (реєстраційний номер ДП "Енергоатом" 53-121-01-20-09414 від 02.06.2020) (далі - Договір).

Відповідно до умов п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити товар (згідно наведеній у зазначеному пункті договору таблиці).

Строк поставки товару: червень-вересень 2020 року (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору вартість договору становить 699990,00 грн., крім того ПДВ 139998,00 грн. Загальна сума по договору складає 839988,00 грн.

Згідно із п. 3.2 Договору розрахунок за товар, поставлений відповідно до п. 1.1, здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 120 (ста двадцяти) календарних днів з моменту поставки товару. Оплата Покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в ЄРПН у встановлених ПК випадках та порядку.

За визначенням пунктів 4.1-4.3 Договору, поставка товару відбувається відповідно до Правил ІНКОТЕРМС 2010: DDР - м. Енергодар, вул. Промислова, 133 (склад). Вантажоодержувач - ЗВ ВП "Складське господарство" ДП НАЕК «Енергоатом». Поставка продукції відбувається в строки згідно з п. 1.2 договору. Товар, що поставляється повинен супроводжуватись наступними документами: а) видаткова накладна - 3 прим.; б) сертифікат якості, або паспорт, або гарантійний талон, або інший супровідний документ, що передбачений підприємством-виробником (копія, завірена постачальником); в) рахунок-фактура.

Згідно з п. 10.2 Договору досудовий порядок врегулювання спору між сторонами є обов`язковим.

Відповідно до п. 12.1 Договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє на протязі одного року з моменту укладання.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору поставлено відповідачу передбачений договором товар на суму 570711,72 грн., що підтверджується видатковими накладними № 145 від 18.06.2020 на суму 214866,72 грн., в т. ч. 35811,12 грн. ПДВ та № 171 від 16.07.2020 на суму 355845,00 грн., в т. ч. 59307,50 грн. ПДВ.

Видаткові накладні підписані повноважними представниками сторін без зауважень.

Зобов`язання з оплати отриманого товару відповідачем не виконано.

У зв`язку з наявністю заборгованості позивачем 19.11.2020 на адресу відповідача направлено претензію № 10 від 19.11.2020 щодо сплати 570711,72 грн. боргу.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язання щодо оплати отриманого товару у визначений договором строк стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 662 ЦК України унормовано, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

За приписами частини першої статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Згідно зі статтею 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

При цьому, підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, ст. 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Долучені до матеріалів справи видаткові накладні, на підставі яких виникла заборгованість відповідача у спірний період, підписані з боку Покупця без зауважень.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Виходячи з умов п. 3.2 Договору оплата за поставлену за продукцію - 120 календарних днів з дня поставки товару. Поставка товару здійснена частинами - 18.06.2020 та 16.07.2020, отже строк виконання зобов`язання по оплаті -16.10.2020 та 13.11.2020, відповідно.

Відповідач, в порушення умов договору та чинного законодавства, оплату вартості отриманого товару у визначений у Договорі строк не здійснив. Факт отримання від позивача товару на суму 570711,72 грн. та не сплата його вартості відповідачем не заперечується.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Факт порушення відповідачем умов, визначених змістом зобов`язання, та факт несплати відповідачем вартості отриманої продукції у визначений Договором строк є доведеним. Доказів погашення суми боргу відповідачем суду не надано.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За таких обставин, матеріалами справи доведено, що відповідач не виконав умови Договору в частині оплати вартості поставленої продукції у визначений строк, що призвело до виникнення у відповідача заборгованості перед позивачем за отриманий товар в сумі 570711,72 грн.

Доводи відповідача про неправильне визначення позивачем строку виконання Покупцем зобов`язання з оплати товару з огляду на п. 3.2 Договору щодо розмежування строку оплати вартості товару без ПДВ та відсутності доказів виконання позивачем п. 4.4 Договору суд визнав необґрунтованими з огляду на наступне.

За змістом п. 4.4 Договору визначено, що Постачальник зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН у строки, визначені для реєстрації податкових накладних чинним законодавством з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги». Електронна адреса Покупця для листування в рамках адміністрування ПДВ: .

Згідно з наданими позивачем доказами, ним у визначений законом строк оформлені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкові накладні за здійсненими поставками (що підтверджується квитанціями про прийняття документів № від 24.06.2020 та № від 22.07.2020). Надання позивачем податкових накладних на поставлений товар відповідачем не заперечується.

Зауваження в п. 3.2 Договору щодо оплати Покупцем частини вартості продукції у розмірі суми ПДВ після отримання ним від Постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку, не змінює строку щодо оплати в частині суми ПДВ.

В даному випадку має значення сам факт здійснення реєстрації податкової накладної та надання її Покупцю, в разі чого покупець повинен здійснити повну оплату отриманого товару з урахуванням ПДВ в межах визначеного строку - 120-ти календарних днів з моменту поставки товару.

Враховуючи викладене, суд визнав, що позовна вимога про стягнення з відповідача 570711,72 грн. основного боргу за отриманий за Договором товар заявлена обґрунтовано і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідач не надав до суду доказів, які могли б свідчити про належне виконання зобов`язань за договором щодо оплати вартості отриманого товару у визначений договором строк.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6500,00 грн. та клопотання відповідача про зменшення їх розміру суд зазначає наступне.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, відповідно до приписів ч. 5 ст. 129 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Виходячи з аналізу вказаних статей, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд повинен виходити з критеріїв складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта, а також виходити з принципів розумності з врахуванням витраченого адвокатом часу за для надання такої допомоги.

Відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою послуг адвоката з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Правову допомогу позивачу надавав адвокат Шашликов Денис Геннадійович згідно ордеру на надання правової допомоги серія АЕ № 10449384 від 29.12.2020 та договору №12/2020 про надання правової допомоги від 02.01.2020, укладеного з ТОВ "Промспецтех".

Як вбачається з матеріалів справи, 02.01.2020 Адвокатським бюро «ШАШЛИКОВ ТА ПАРТНЕРИ» в особі керівника бюро Шашликова Дениса Геннадійовича (Адвокатське бюро) та ТОВ "Промспецтех" (Клієнт) укладений договір № 12/2020 про надання правової допомоги. Також, між тими ж сторонами 04.01.2021 укладений аналогічний за своїм змістом договір № 1/2021 про надання правової допомоги.

Адвокатським бюро та ТОВ "Промспецтех" складені акти про наданих послуг від 29.12.2020 та від 12.02.2021, в яких наведено перелік наданих послуг та їх вартість, 5000,00 грн. та 1500,00 грн., відповідно.

До матеріалів справи позивачем надано довідки АБ «ШАШЛИКОВ ТА ПАРТНЕРИ» про отримання коштів у розмірі 5000,00 грн. та 1500,00 грн.

Абзацами 1, 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За визначенням ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зазначені положення кореспондуються з європейськими стандартами, зокрема п. 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя №R(81) 7, в якому передбачено, що, за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла, відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Отже, суд дійшов висновку, що поданими та вказаними вище документами підтверджено статус Адвокатського бюро «ШАШЛИКОВ ТА ПАРТНЕРИ», а відтак правова природа зазначених витрат ТОВ "Промспецтех" є витратами на оплату професійної правничої допомоги адвоката в розумінні статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд не вбачає підстав для його задоволення в силу наступного.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування названих витрат, крім судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним. У зв`язку з цим суд з урахуванням обставин конкретної справи, зокрема, ціни позову може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач надав суду клопотання про зменшення заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, проте не довів їх неспівмірності заявленим у позові вимогам.

Так, відповідно до пункту 4.3 договору про надання правової допомоги №12/2020 від 02.01.2020 при розрахунку вартості правової допомоги, вказаної в п 4.1. даного Договору, враховується час, витрачений Адвокатським бюро, його партнерами та співробітниками, що складає не більше 15 годин. Час, витрачений понад вказану норму, оплачується на підставі окремого рахунку, за тарифами, вказаними в прайс-листі Адвокатського бюро.

Разом з тим, позивачем надано детальний опис виконаних робіт від 12.02.2021 з детальним переліком виконаних робіт та їх розмір з урахуванням затвердженого прас-листа АБ «ШАШЛИКОВ ТА ПАРТНЕРИ», а саме:

- п. 1.2 прайс-листа - усна консультація з вивченням документів (до однієї години) - попередня консультація, що надавалась Клієнту (вартість 200 грн.);

- п.1.6 прайс-листа - правовий аналіз правочину - аналіз договору поставки на відповідність нормам чинного законодавства та визначення процесуальної перспективи (вартість 1000 грн.);

- п. 1.7 прайс-листа - консультація з виїздом поза робоче місце адвоката - відбувся виїзд до офісу ТОВ «ПРОМСПЕЦТЕХ» для аналізу та відібрання необхідної первинної документації по спірному правочину, з метою подальшого складання процесуальних документів (вартість 600 грн.);

- п. 2.2. прайс-листа - підготовка звернення, заяви, клопотання, пояснення, листів (до однієї години) - підготовлено та додано до позовної заяви заявка про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, клопотання про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (вартість 200 грн.);

- п. 6.2 прайс-листа: підготовка позовної заяви у справі по ГПК (до 5 годин) (вартість 2500,00 грн.) та згідно п. 6.6 прайс-листа: вартість наступної години підготовки процесуальних документів у справі по ГПК (вартість 500 грн.) - загалом витрачено 6 годин на підготовку позовної зави ТОВ «ПРОМСПЕЦТЕХ» до Господарського суду Запорізької області, а саме: 3 години - обробка первинної документації та складання за нею описової частин позову; 3 години - правовий аналіз нормативного обґрунтування позовних вимог з урахуванням останніх змін у чинному законодавстві України, правовий аналіз практики Верховного суду та Європейського суду с прав людини, аналітична робота з Єдиним реєстром судових рішень, складання матеріальної та процесуальної частини позовної заяви.

Розмір наведених витрат на професійну правничу допомогу адвоката суд визнав співмірним заявленим у позові вимогам.

На підставі викладеного, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд визнає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 6500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язаних з розглядом справи № 908/98/21

Керуючись ст.ст. 46, 74, 76-80, 129, 236-242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133; ідентифікаційний код ВП 19355964) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Промспецтех" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Дружби, буд. 24, кв. 56; ідентифікаційний код 40049277) 570711,72 грн. (п`ятсот сімдесят тисяч сімсот одинадцять грн. 72 коп.) основного боргу, 8560,68 грн. (вісім тисяч п`ятсот шістдесят грн. 68 коп.) судового збору та 6500,00 грн. (шість тисяч п`ятсот грн. 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено, оформлено і підписано у відповідності до вимог ст.ст. 240, 241 ГПК України 07.04.2021.

Суддя В.В. Левкут