УХВАЛА

08 квітня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/16907/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Берднік І.С.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Динамо» Київ»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 (у складі колегії суддів: Куксов В.В. (головуючий), Шаптала Є.Ю., Яковлєв М.Л.)

та рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2020 (суддя Баранов Д.О.)

у справі № 910/16907/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Динамо» Київ»

до Київської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Амадеус КО»,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Товариства з обмеженою відповідальністю «Амадеус КО» - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ред Пойнт Фінанс»,

про визнання незаконними і скасування пунктів рішення, визнання недійсним договору, визнання відсутнім права,

ВСТАНОВИВ:

02.03.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Динамо» Київ» (далі - ТОВ «ФК «Динамо» Київ») подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду через Північний апеляційний господарський суд касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2020 у справі № 910/16907/19.

Касаційну скаргу оформлено з порушенням вимог, установлених статтями 290, 291 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).

За змістом пункту 1 частини 1 статті 287 ГПК учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до частини 2 статті 287 ГПК підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Таким чином, із огляду на зміст наведених вимог процесуального закону при оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу, касаційна скарга має містити:

пункт 1) - формулювання висновку щодо застосування норми права із зазначенням цієї норми права з викладенням правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також покликання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких правовідносинах;

пункт 2) - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та мотивів такого обґрунтування відступлення;

пункт 3) - зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній.

У разі оскарження судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у частинах 1, 3 статті 310 ГПК.

У касаційній скарзі ТОВ «ФК «Динамо» Київ» обґрунтовує, в чому, на його думку, полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і порушення норм процесуального права під час ухвалення оскаржених судових рішень, зазначаючи, що підставою касаційного оскарження цих рішень є наявність випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК (ст. 3 касаційної скарги).

Разом із цим, ТОВ «ФК «Динамо» Київ» за змістом касаційної скарги неодноразово зазначає про обставини, наведені у частині 3 статті 310 ГПК, які можуть підпадати під наявність випадку для касаційного оскарження, передбаченого пунктом 4 частини 2 статті 287 ГПК.

Ураховуючи зазначене, ТОВ «ФК «Динамо» Київ» слід уточнити підставу (підстави), передбачену (передбачені) частиною 2 статті 287 ГПК, з якої (яких) подається касаційна скарга у справі № 910/16907/19.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 ГПК до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Однак документів, що підтверджують сплату судового збору, до касаційної скарги ТОВ «ФК «Динамо» Київ» не додано.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 цього Закону ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Із огляду на позовні вимоги (із урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) ТОВ «ФК «Динамо» Київ», ураховуючи положення Закону України «Про судовий збір», за подання касаційної скарги скаржникові слід сплатити судовий збір у розмірі 15 730,00 грн і надати Суду оригінал документа про сплату судового збору.

Реквізити для сплати судового збору:

Отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783

Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача - UA0026007

Код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскарження справи) у справі _________ (Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний господарський суд)(назва суду, де розглядається справа).

Згідно зі статтею 291 ГПК особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

До касаційної скарги ТОВ «ФК «Динамо» Київ» не додано доказів надіслання копій касаційної скарги і доданих до неї документів листом з описом вкладення іншим учасникам справи.

Відповідно до частини 2 статті 292 ГПК у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За змістом частини 2 статті 174 ГПК в ухвалі про залишення скарги без руху зазначаються, зокрема, недоліки цієї скарги, спосіб і строк їх усунення.

Ураховуючи те, що касаційну скаргу ТОВ «ФК «Динамо» Київ» оформлено з порушенням вимог, установлених пунктом 5 частини 2, пунктом 2 частини 4 статті 290, статті 291 ГПК, цю скаргу слід залишити без руху із наданням скаржникові строку для усунення недоліків.

Суд визначає скаржникові спосіб усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в цій ухвалі, шляхом уточнення підстави (підстав), передбаченої (передбачених) частиною 2 статті 287 ГПК, з якої (яких) подається касаційна скарга у справі №910/16907/19, надання документа, що підтверджує доплату судового збору за подання касаційної скарги, а також доказів належного виконання вимог статті 291 ГПК.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 292 ГПК,

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Динамо» Київ» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2020 у справі № 910/16907/19 залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Динамо» Київ» строк для усунення недоліків цієї скарги до 11.05.2021.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. С. Берднік