АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/1068/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Лавриненко Л.В., Мишкіної М.А.

секретар судового засідання: Герасименко Ю.С.

За участю представників учасників справи:

від ТОВ "Універсал Сервіс Україна" - адвокат Лета М.А

від АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" - Добриніна О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсал Сервіс Україна"

на рішення Господарського суду Одеської області від 23.11.2020

по справі №916/1068/20

за позовом Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсал Сервіс Україна"

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ

У квітні 2020 Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" (далі АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат") звернулося до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсал Сервіс Україна" (далі ТОВ "Універсал Сервіс Україна") в якому просило зобов`язати відповідача здійснити заміну товару, поставленого за специфікацією №8 від 20.03.2019 до договору №Т825/05 від 26.03.2018, а саме: форсунка паливна каталожний №387-9434 в кількості 6 шт (позиція №28) та форсунка паливна каталожний №236-0962 в кількості 6 шт (позиція №29) належної якості.

В обґрунтування заявлених позовних вимог АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" зазначає, що поставлений відповідачем товар не відповідає умовам договору та підлягає заміні, однак відповідач від вчинення таких дій ухиляється.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.11.2020 позов задоволено у повному обсязі, зобов`язано ТОВ "Універсал Сервіс Україна" здійснити заміну товару, поставленого на виконання договору поставки №Т825/05 від 26.03.2018 відповідно до Специфікації (Додаток №8 від 20.03.2019 до Договору поставки №Т825/05 від 26.03.2018) а саме: форсунка паливна каталожний №236-0962 в кількості 6 шт (позиція №29); форсунка паливна каталожний №387-9434 в кількості 6 шт (позиція №28), на товар належної якості на користь АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат".

В мотивах оскаржуваного рішення судом першої інстанції зазначено, що поставлений відповідачем товар під час гарантійного терміну експлуатації вийшов з ладу, про що позивач письмово повідомив відповідача. В подальшому, комісією АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", за участю уповноваженого представника відповідача було складено Акт у відповідності до якого, поставлений відповідачем за договором товар, а саме форсунки паливні не відповідають умовам договору та специфікації та підлягають заміні продавцем.

Як відзначено місцевим господарським судом, у випадку встановлення недоліків товару, на який надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк експлуатації), як у справі, що розглядається, існує презумпція вини постачальника (виробника). У такому випадку для звільнення себе від відповідальності саме постачальник (виробник) повинен довести, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу. В даному випадку складався акт про виявлені в процесі експлуатації недоліки продукції, на яку надана гарантія щодо якості. У такому випадку особливістю є те, що по-перше: продукція вже була введена в експлуатацію, по-друге: на таку продукцію встановлений гарантійний строк експлуатації. На підставі вищенаведеного, враховуючи той факт що саме на ТОВ Універсал Сервіс Україна покладено обов`язок довести факт неправильного встановлення та експлуатації позивачем спірних форсунок, на підтвердження чого відповідачем не надано належних доказів, суд першої інстанцій дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Не погодившись із даним рішенням до Південно-західного апеляційного господарського суду звернулась ТОВ "Універсал Сервіс Україна" з апеляційною скаргою в якій просить Скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 23.11.2020 року у справі №916/1068/20 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм процесуального законодавства на підставі наступного.

Так, за твердженням апелянта, для настання відповідальності постачальника у вигляді заміни неякісного товару, є необхідним встановлення та доведення у суді однієї обставини, а саме використання покупцем товару у відповідності до правил експлуатації або зберігання виробу, тобто встановлення дійсних причин виходу з ладу форсунок (був це заводський брак чи ні).

Скаржник відзначає, що під час складення акту про приховані недоліки товару та акту дефектовки не було встановлено причин виходу з ладу форсунок, а лише констатовано факт несправності форсунок, при цьому, представником відповідача була висловлена окрема думка щодо можливих причин виходу з ладу форсунок, які вимагають додаткової перевірки та встановлення. До того ж, за твердженням апелянта, він пропонував позивачеві пройти комплексу діагностику двигунів у компанії Цеппелін Україна ТОВ, яка є офіційним дилером відповідних бульдозерів з метою встановлення причин виходу з ладу форсунок. Однак, даний лист залишився без відповіді позивача, що на переконання апелянта, свідчить про неможливість проведення незалежної експертизи за добровільною згодою позивача.

На переконання апелянта, надана позивачем роздруківки «Спецсервісцентр» про тестування форсунок не може бути належними доказами, оскільки вони не підписані особами, що проводили тестування, не надано розшифровок тестувань, не встановлено причини виходу з ладу форсунок, а лише констатовано факт певних відхилень, при цьому, показники, які були зафіксовані у цих документах свідчать про те, що форсунки знаходяться у робочому стані.

З приводу наданого позивачем технічного висновку Головного інженера АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", скаржник зазначає, що він був складений особою, що працює на підприємстві позивача, у зв`язку із чим, є заінтересованою у складанні саме такого висновку. Особа, що його склала, не надала документів, що підтверджує її кваліфікацію, а також вона не попереджалася про кримінальну відповідальність. Вказаний висновок не може вважатися висновком експерта у розумінні ГПК України. Цей висновок, як вважає апелянт, лише пояснює процес монтажу-демонтажу форсунок та в ньому надається суб`єктивна оцінка головного інженера АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" про відповідність робіт компанії, що здійснювала монтаж форсунок, без безпосереднього дослідження самих форсунок та встановлення причин виходу їх з ладу.

На переконання апелянта, жоден із доказів, який був наданий сторонами по справі не підтверджує обставину, яка потребувала доведення, а саме використання покупцем товару у відповідності до правил експлуатації або зберігання виробу, тобто встановлення дійсних причин виходу з ладу форсунок.

Скаржник стверджує, що у своїх поясненнях неодноразово посилався на те, що у позивача не виникло право вимоги замінити неякісний товар, оскільки ним не було доведено те, що позивач використовував товар у відповідності до правил експлуатації та зберігання товару.

На думку апелянта, позивач звертаючись із даним позовом до суду не надав доказів, що підтверджують причини виходу форсунок з ладу або доказів, які б прямо підтверджували додержання ним правил експлуатації товару. Надав до суду лише документи, які констатують факт несправності форсунок, які були складені заінтересованими особами або не є висновками незалежної експертної установи.

Вважає скаржник також, що судом першої інстанції було необґрунтовано відмовлено у задоволенні його клопотання про призначення по справі товарознавчої експертизи. Так, апелянт вважає, що відповіді на поставлені перед експертом питання встановили б те, чи використовував покупець товар у відповідності до правил експлуатації або зберігання виробу або чи є такі недоліки форсунок виробничим дефектом, що остаточно б підтвердило чи спростувало наявність вини відповідача і стало б підставою для застосування (або не застосування) до відповідача відповідальності у вигляді заміни неякісного товару. Проте, суд першої інстанції, як вважає апелянт, достовірно усвідомлюючи те, що у матеріалах справи відсутні будь-які належні докази на підтвердження причин виходу з ладу форсунок та відмовляючи у задоволенні клопотання, безпідставно обмежив відповідача у можливості доведення обставин, які б могли виключити його відповідальність, незважаючи на те, що саме на відповідача покладено обов`язок доведення таких обставин згідно з нормами матеріального права.

Такі дії суду, як вважає скаржник, свідчать про порушення принципу змагальності під час прийняття судом рішення про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи, а також принцип рівності сторін, оскільки у позивача була можливість провести дослідження форсунок, а у відповідача, за відсутності згода позивача такої можливості не було. Тому, як вважає апелянт, призначення експертизи у даному випадку могло б забезпечити рівність сторін у процесі.

Скаржник наголошує на тому, що діяв добросовісно та, як під час складання акту про виявлені недоліки так і під час судового розгляду, висловлював пропозиції щодо спільного із позивачем здійснення комплексної діагностики, проте такі пропозиції з боку позивача були проігноровані. При цьому, у оскаржуваному рішення, як стверджує апелянт, суд взагалі не зазначив про, те що відповідачем заявлялося клопотання про призначення експертизи, у задоволенні якого йому було відмовлено, при цьому позов було задоволено з підстави того, що саме відповідачем не доведені певні обставини, які на переконання скаржника, могли бути доведені лише висновком експерта через необхідність спеціальних знань.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №916/1068/20 за апеляційною скаргою ТОВ "Універсал Сервіс Україна" на рішення Господарського суду Одеської області від 23.11.2020 та призначено справу до розгляду на 24.02.2021.

02.02.2021 Південно-західним апеляційним господарським судом отримано відзив на апеляційну скаргу від АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

В обґрунтування своїх заперечень, посилаючись на обставини справи та наявні докази, позивач зазначає, що поставлені ТОВ "Універсал Сервіс Україна" паливні форсунки за фактом є неякісним товаром, який підлягає заміні згідно до п. 7.4 укладеного між сторонами договору.

За твердженням позивача, поставлений відповідачем товар відпрацював 1,5 та 3 місяці з дати вводу в експлуатацію, замість встановленого специфікацією до договору гарантійного строку експлуатації товару 6 місяців від дати введення товару в експлуатацію, за умовами експлуатації згідно вимог виробника, але не більше 12 місяців від дати поставки. При цьому, як вважає позивач, відповідач не надав жодного доказу на підтвердження того, що дефекти виникли внаслідок порушення АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" правил експлуатації або зберігання форсунок. На переконання позивача, у випадку встановлення недоліків товару, на який надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк експлуатації) саме постачальник (виробник) повинен довести, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу. З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що має відповідні правові підстави вимагати від відповідача здійснити заміну форсунок паливних на товар належної якості відповідно до вимог укладеного між сторонами договору.

Щодо тверджень апелянта про необґрунтовану відмову судом першої інстанції у задоволенні клопотання про призначення експертизи, позивач зазначає, що у поданому позивачем до суду першої інстанції клопотанні поставлені на вирішення експерта питання щодо двигунів бульдозерів, а не поставлених відповідачем паливних форсунок, які є предметом розгляду даного спору. До того ж, зазначені відповідачем у клопотанні бульдозери, як стверджує позивач, йому не належать та не входять до переліку техніки, що належить АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат".

Позивач також наголошує, що для заміни неякісного товару, паливних форсунок поставлених ТОВ "Універсал Сервіс Україна", з метою відновлення роботи залучив підрядну організацію, після чого бульдозери були введені в експлуатацію, після виконання робіт з монтажу та подальшою калібровкою паливних форсунок підрядною організацією. Відповідно до висновків уповноваженої комісії позивача, зазначених у Актах введення в експлуатацію техніки після виконання ремонтних робіт, після виконаних робіт бульдозери знаходяться у справному стані та являються придатними до експлуатації, чим, як вважає позивач, спростовуються доводи відповідача про необхідність ремонту двигуна внутрішнього згоряння та доводить що ДВС даних бульдозерів є придатними для подальшої експлуатації.

На переконання позивача, в матеріалах справи наявні докази, за результатом дослідження яких суд вбачав можливим без спеціальних знань та залучення експертів вирішити питання про наявність або відсутність підстав для заміни відповідачем товару неналежної якості, а тому відповідачу правомірно було відмовлено у задоволенні клопотання про призначення товарознавчої експертизи.

Відповідно до підпункту 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XІ Перехідні положення ГПК України, підпунктів 2.3.25, 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у редакції від 15.09.2016 року, підпункту 3.2.1 пункту 3.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Південно-західному апеляційному господарському суді призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/1068/20 у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Бєляновського В.В.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2021 для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсал Сервіс Україна" на рішення Господарського суду Одеської області від 23.11.2020 по справі №916/1068/20, визначено колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Лавриненко Л.В., Мишкіної М.А.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.02.2021 апеляційну скаргу ТОВ "Універсал Сервіс Україна" на рішення Господарського суду Одеської області від 23.11.2020 по справі №916/1068/20 прийнято до провадження колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Лавриненко Л.В., Мишкіної М.А.

Під час судового засідання від 24.02.2021 заявлено клопотання про призначення експертизи, яке залишено судом без розгляду з огляду на таке.

Згідно з приписами ст.169 Господарського процесуального кодексу України, заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (ст.270 ГПК України).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.267 ГПК України суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду за клопотанням сторін та інших учасників справи вирішує питання про виклик свідків, призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення до участі у справі спеціаліста, перекладача. Підготовчі дії, визначені пунктами 5, 6 частини першої цієї статті, вчиняються з дотриманням прав всіх учасників справи подати свої міркування або заперечення щодо їх вчинення, якщо інше не передбачено цим Кодексом (ч. 2 ст.267 ГПК України).

Так колегія суддів зазначає, що скаржником клопотання про призначення судової експертизи разом з апеляційною скаргою не подавалося, а тому суд апеляційної інстанції у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду питання щодо призначення по справі експертизи, із наданням можливості іншій стороні висловити свої міркування або заперечення, не вирішувалось.

Окрім того, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 відкрито провадження по справі та встановлено строк для подання відзиву та клопотань до 10.02.2021.

Проте, із письмовим клопотанням про призначення по справі судової експертизи апелянт звернувся лише під час судового засідання від 24.02.2021.

Відтак, заявлене відповідачем клопотання про призначення експертизи заявлено після закінчення процесуального строку.

Згідно з приписами ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

В свою чергу, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (ч.2 ст. 119 ГПК України).

Звертаючись із клопотанням про призначення експертизи із пропуском строку, відповідач не заявляв клопотання про його поновлення, а також не навів, із посиланням на відповідні докази, обґрунтованих підстав, які об`єктивно перешкоджали йому звернутися із таким клопотанням у встановлені строки.

Отже, заявлене апелянтом клопотання про призначення експертизи суд апеляційної інстанції залишив без розгляду як таке, що подано з порушенням встановленого процесуального строку.

17.03.2021 до суду апеляційної інстанції надішли пояснення та клопотання про залучення до матеріалів справи науково-технічного дослідження факторів впливу на функціонування форсунків у ДВС бульдозерів від 22.02.2021.

Судовою колегіє під час судового засідання від 01.04.2020 відмовлено у задоволенні такого клопотання, оскільки згідно з приписами частини третьої статті 269 ГПК докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до висновків Верховного Суду стосовно застосування норм частини третьої статті 269 ГПК України, викладених у постановах від 21.06.2018р. у справі №906/612/17, від 22.08.2018р. у справі №910/19776/17, від 05.12.2018р. у справі №910/7190/18, приймаючи докази, які не були подані до суду першої інстанції, апеляційний господарський суд повинен мотивувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також зазначити, які докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає, були надані суду апеляційної інстанції.

Відтак, у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Апелянтом жодним чином не обґрунтовано неможливості подання таких доказів під час розгляду справи у суді першої інстанції або разом з апеляційною скаргою, що відповідно зумовлює відмову у клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових доказів.

У судовому засіданні від 01.04.2021 представник апелянта підтримав вимоги за апеляційною скаргою та наполягав на її задоволенні.

Представник АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" надав пояснення відповідно до яких не погоджується з апеляційною скаргою, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, 26.03.2018 між ТОВ "Універсал Сервіс Україна" (Продавець) та АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" (Покупець) укладено Договір №Т825/05, відповідно до п.п. 1.1, 1.2 якого Продавець зобов`язався поставити та передати у власність Покупця товар, асортимент, кількість та строк поставки товару вказується в узгоджених сторонами рахунках та/або специфікаціях, які є невід`ємними частинами цього Договору, а Покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити Продавцю його вартість в порядку та в строки, передбачені цим Договором.

Відповідно до п. 1.3. Договору оплата Покупцем здійснюється у відповідності з рахунками-фактурами та видатковими накладними, в яких міститься повна інформація про товар.

У відповідності до п. 4.1 Договору поставка товару здійснюється партіями і у відповідності з замовленням Покупця, протягом періоду, вказаному у рахунках/специфікаціях, після узгодження замовлення Покупця.

Поставка товарів здійснюється на умовах DDP згідно ІНКОТЕРМС 2000. Пунктом поставки товару за даним Договором є склад Продавця. Адреса складу: Одеська обл., м. Одеса, вул. Інглезі, 2, або іншими умовами погодженими сторонами (п. 4.2. Договору). За домовленістю сторін пункт поставки може бути змінений на вказаний Покупцем, що визначається в рахунках та/або специфікаціях (п. 4.3. Договору).

Прийняття товару та перевірка його кількості і зовнішньої якості здійснюється в момент поставки товару. При прийманні-передачі товару уповноважений представник Покупця перевіряє кількість поставленого товару відповідно до товарно-супровідних документів та підтверджує це підписом на товарних накладних (п.п. 4.8, 4.9 Договору).

Приймання-передача товару здійснюється в пункті поставки одночасно із розвантаженням товару. Перехід ризиків випадкової втрати і ушкодження товару переходить до Покупця з моменту отримання товару від Продавця і підписання товарно-супровідних документів (перехід права власності на товар). Підписана Покупцем видаткова накладна свідчить про відсутність претензій покупця щодо кількості поставленого товару (п.4.10. Договору).

Датою поставки товару вважається дата підписання видаткової накладної (п.4.11 Договору).

У випадку виявлення дефектів товару під час його прийняття складається Акт, в якому вказуються виявлені дефекти, а також порядок їх усунення. Всі витрати по усуненню дефектів несе Продавець, за виключенням випадків відмови Покупця від товару, що зумовлено неналежною якістю товару, не відповідністю його умовам цього Договору та/або державним нормам і стандартам, положенням чинного законодавства (п. 4.12. Договору).

Згідно п.5.1 Договору якість товару, що поставляється за Договором, повинна відповідати обумовленим сторонами характеристикам і якостям та відповідати стандартам та/або технічним умовам України на цей вид товару. Прийом товару по якості проводиться в присутності представників сторін.

Пунктом 7.1. Договору визначено, що Продавець гарантує Покупцеві протягом гарантійного терміну безкоштовне усунення дефектів або недоліків товару, що виникли під час його експлуатації, при умові виконання Покупцем правил експлуатації, зберігання та транспортування товару. Гарантійний строк на товар визначається паспортом виробника, а у разі відсутності такого 12 місяців з моменту поставки товару (п. 7.2. договору).

У відповідності до п. 7.3. договору у випадку виходу з ладу (несправності) товару або при виявлені в процесі експлуатації невідповдінсотей характеристикам, що офіційно декларуються виробником, Покупець письмово інформує Продавця про необхідність ремонту. Усі витрати по усуненню дефектів несе продавець. Ремонті роботи товару або заміна дефектного товару на якісний проводиться протягом 30 календарних днів або у додатково узгоджений строк. Проведення гарантійного ремонту чи замни дефектного (неякісного) товару на якісний проводиться за рахунок продавця (п. 7.4. договору).

За умовами п. 9.2. даний договір набуває чинності з моменту підписання сторонами і діє протягом календарного року, фактично припиняє свою дію після повного розрахунку і виконання сторонами своїх зобов`язань по даному договору.

20 березня 2019 між Продавцем та Покупцем був підписаний Додаток №8 (Специфікація) до Договору, згідно якого Продавець зобов`язався поставити на адресу Покупця серед іншого товар, а саме: форсунка паливна каталожний №387-9434 в кількості 6 шт (позиція №28) та форсунка паливна каталожний №236-0962 в кількості 6 шт (позиція №29). Сторони також узгодили умови поставки: DDP м. Покров (ІНКОТЕРМС-2010) склад Покупця. Крім того, сторони домовилися, що поставка повинна супроводжуватися паспортом заводу-виготовлювача, сертифікатом якості, сертифікатом походження, сертифікатом відповідності (в разі необхідності при постачанні імпортних запчастин), постачальник зобов`язується надати копію ВМД на позиції вартістю понад 10 000 грн.

Специфікацією також визначено, що виробник товару - КНР, ЄС; строк поставки товару протягом 120 календарних днів після фактичного підписання специфікації. Гарантійний строк експлуатації товару 6 місяців від дати введення товару в експлуатацію, за умовами експлуатації згідно вимог виробника, але не більше 12 місяців від дати поставки.

17 липня 2019 ТОВ "Універсал Сервіс Україна" на адресу АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" здійснено поставку товару за позиціями №28,№29 (послугами Нової пошти, відповідно до експрес-накладної №1146) та надано наступні документи: рахунок на оплату №13500101 від 17.07.2019, видаткову накладну №РН13500101 від 17.07.2019, сертифікат якості від 12.06.2019 № партії 236-0962; сертифікат якості від 12.06.2019 № партії 387-9434.

Відповідно до Акту №112 від 18.09.2019 відповідачем було здійснено встановлення форсунок кат.№387-9434 у кількості 6 шт на бульдозер Caterpillar D6RII №226. Також, відповідно до Акту №118 від 04.11.2019 було здійснено встановлення форсунок кат.№236-0962 у кількості 6 шт на бульдозер Caterpillar D6RII №399. Відповідно до зазначених актів роботи по встановленню форсунок були виконані ТОВ "Торент Трейд" на підставі Договору №У2204/03 від 03.11.2014.

Листом №13/05 від 02.01.2020 позивач повідомив відповідача про несправність форсунок поставлених останнім на виконання умов Договору та просив направити уповноваженого представника ТОВ "Універсал Сервіс Україна" для спільного обстеження продукції та складання двостороннього акта з метою прийняття спільного рішення.

У відповідь на зазначений лист ТОВ "Універсал Сервіс Україна" повідомило позивача про готовність направлення уповноважених представників 09.01.2020.

З матеріалів справи вбачається, що 09.01.2020 комісією АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", за участю уповноваженого представника ТОВ "Універсал Сервіс Україна" було складено Акт №1, відповідно якого комісією було встановлено, зокрема, що форсунка паливна каталожний №236-0962 в кількості 6 шт та форсунка паливна каталожний №387-9434 в кількості 6 шт не відповідають умовам Договору №Т825/05 від 26.03.2018, специфікації №8 від 20.03.2019 та підлягають заміні Продавцем.

Також, для здійснення тестування 12 паливних форсунок, поставлених відповідачем, було залучено компетентну сертифіковану організацію - ТОВ Фірма "Сервісцентр", якою підтверджено висновки, викладені в Акті №1 від 09.01.2020 про приховані недоліки продукції ВТП, поставленої відповідачем.

Позивач направив відповідачу лист №533-05 від 13.03.2020 про здійснення заміни поставленого товару, однак, відповідачем не було здійснено заміну форсунок неналежної якості, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом про зобов`язання здійснити заміну товару.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та задовольнив їх у повному обсязі.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду з цього приводу зазначає таке.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.

Відповідно до ст. 174 ГК України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Приписами ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання, відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч. 1, 6 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

За приписами ч. 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 663 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Таким чином, двосторонній характер договору купівлі-продажу зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків.

У відповідності до ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису.

Відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами (ст. 674 ЦК України).

Згідно з ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

За приписами сит. 676 ЦК України гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу.

Статтею 678 ЦК України унормовано, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

У відповідності до ст. 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Так, відповідно до частини 1 статті 680 ЦК України покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом. Покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, на який встановлений строк придатності, якщо вони виявлені протягом строку придатності товару (частина 4 статті 680 ЦК України).

Згідно ч. 6 ст. 269 ГК України постачальник (виробник) зобов`язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу. У разі усунення дефектів у виробі, на який встановлено гарантійний строк експлуатації, цей строк продовжується на час, протягом якого він не використовувався через дефект, а при заміні виробу гарантійний строк обчислюється заново від дня заміни.

Отже, за загальним правилом відповідальність продавця за недоліки товару може наступати у випадках, якщо недоліки виникли до передання товару покупцеві або якщо їх виникнення обумовлене причинами, що виникли до передачі товару. І відповідно, коли недоліки товару виявлені після переходу до покупця ризику випадкової загибелі та випадкового знищення товару, саме на покупця у такому випадку покладається обов`язок доведення того, що недоліки чи їх причини виникли до передачі йому товару.

Водночас, у випадку встановлення недоліків товару, на який надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк), існує презумпція вини постачальника (виробника). У такому випадку для звільнення від відповідальності саме постачальник (виробник) повинен довести, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

Так сторонами у п. 7.3. договору погоджено, що у випадку виходу з ладу (несправності) товару або при виявлені в процесі експлуатації невідповідностей характеристикам, що офіційно декларуються виробником, Покупець письмово інформує Продавця про необхідність ремонту.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що позивач на виконання вказаного пункту договору листом від 02.01.2020 №13/05, повідомив відповідача про виявлені дефекти в період гарантійного строку у поставленому товарі, а саме форсунках паливних. Крім того, даним листом був викликаний уповноважений представник відповідача для складання двостороннього акту.

09.01.2020 комісією АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" за участю уповноваженого представника ТОВ "Універсал Сервіс Україна" - Кузіна Євгена Олександровича, діючого на підставі довіреності №УСУ-023/06 від 08.01.2020, було складено Акт №1 про приховані недоліки продукції виробничо-технічного призначення, поставленої на AT "Покровський ГЗК".

У відповідності до вказаному акту комісією було встановлено наступне: при експлуатації бульдозера CAT D6RJI госп.№399 інв. №40745 з напрацюванням 28054 м/ч на території колони КДТ виявлено підвищення рівня масла в двигуні внутрішнього згоряння (ДВЗ). Підрядною організацією ТОВ Торент Трейд проведена діагностика паливної системи, за результатами якої було встановлено, що пропуск дизельного палива здійснюється мінімум через одну форсунку; при експлуатації бульдозера CAT D6RII госп. №226 інв.№40882 з напрацюванням 26884,2 м/ч на території колони КДТ виявлено наявність моторного масла в дизельному паливі. Підрядною організацією ТОВ Торент Трейд проведена комп`ютерна діагностика, перевірка паливної системи, паливного насоса і систем змащення, якими встановлено, що паливний насос в робочому стані, засміченість відсутня, гідравлічний насос активації в робочому стані, в процесі комп`ютерної діагностики бульдозера виявлено невелике відхилення витрати палива - це вказує на вихід з ладу, а саме пропуск масла через ущільнення як мінімум однієї форсунки.

Відповідно до п.14 зазначеного вище Акта №1 вказані дефекти сталися через недотримання вимог Договору №Т825/05 від 26.03.2018, Специфікації №8 від 20.03.2019 і НТД Постачальником, та форсунки паливні кат.№236-0962 і форсунки паливні кат. №387-9434 не відповідають вимогам умов Договору №Т825/05 від 26.03.2018, Специфікації №8 від 20.03.2019 та НТД, у зв`язку з чим підлягає заміні Постачальником.

Представником відповідача було викладено окрему думку, відповідно до якої потрапляння масла в систему змазки двигуна внутрішнього згоряння (ДВЗ) можливо або в результаті неправильного встановлення форсунок (зріз ущільнювального елемента під час монтажу), або наявність тріщин в головці блоку циліндрів (ГБЦ) між паливним каналом та каналом змазки ДВЗ. Попадання мастила в паливну систему через форсунки є неможливим у зв`язку з конструктивними особливостями форсунок (тиск в паливній системі перевищує тиск в масляній ванні ГБЦ). Можливі причини: перепуск мастила ДВЗ через бак паливного насоса або наявність тріщин в ГБЦ між порожнинами системи змазки ДВЗ та зворотною паливною магістраллю. При необхідності ТОВ Універсал Сервіс Україна готове співпрацювати для виявлення причин поломки.

Наявними матеріалами справи також підтверджується, що між АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" та ТОВ ТД Aльфатех було укладено Договір №У818/03 від 23.03.2018 на сервісне обслуговування спеціальної техніки. ТОВ ТД Aльфатех має дозвіл ГУ Держпраці у Дніпропетровській області №0353.19.12 від 10.04.2019 на виконання наступних робіт: виконувати монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки вантажопідіймальних кранів і машин, підйомників.

Для здійснення тестування 12 паливних форсунок, поставлених відповідачем, ТОВ ТД Aльфатех було залучено компетентну сертифіковану організацію - ТОВ Фірма Сервісцентр, яка, в свою чергу, має свідоцтво BOSCH Дизель Сервіс від 10.10.2016, яким встановлено, що ТОВ Фірма Сервісцентр здійснює кваліфіковане обслуговування автомобілів згідно зі стандартами Robert Bosch GmbH, Karlsruhe, Germany.

Тестування 12-ти паливних форсунок: форсунка паливна каталожний №387-9434 в кількості 6шт. - позиція №28 та форсунка паливна каталожний №236-0962 в кількості 6 шт, позиція №29 було проведено ТОВ Фірма Сервісцентр на сертифікованому обладнанні стенді Toledo HEUI Master hartridge.

За результатами проведення даних тестувань, здійснено висновки аналогічні тим, що викладені в Акті №1 від 09.01.2020 про приховані недоліки товару поставленого відповідачем.

Колегія суддів зазначає, що реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторін. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам доказів не збирає.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: «баланс імовірностей» (balance of probabilities) або «перевага доказів» (preponderance of the evidence); «наявність чітких та переконливих доказів» (clear and convincing evidence); «поза розумним сумнівом» (beyond reasonable doubt).

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Brualla Gomez de La Torre v. Spain» від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Судова колегія зазначає, що у даному випадку, для звільнення від відповідальності, саме відповідача, який є постачальником товару покладено обов`язок доведення того, що дефекти поставленого товару виникли внаслідок порушення позивачем правил його експлуатації.

Однак, ані під час розгляду справи у суду першої інстанції, ані під час апеляційного перегляду справи не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що поставлений ним товару, а саме форсунки паливні, були належної якості та вийшли з ладу під час гарантійного терміну експлуатації, саме з вини позивача.

Слід відзначити, що позивач повідомив відповідача про виявлені дефекти в період гарантійного строку у поставленому товарі, а саме форсунках паливних у січні 2020 року. Повноважний представник ТОВ "Універсал Сервіс Україна" - Кузін Євген Олександрович, був присутній під час складення акту про приховані недоліки продукції виробничо-технічного призначення, отже був обізнаний з обставинами встановленими під час складання такого акту.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта на те, що уповноважений представник ТОВ "Універсал Сервіс Україна" під час складання акту про приховані недоліки продукції виробничо-технічного призначення не мав належного обладнання задля проведення діагностики, зокрема, форсунок паливних, оскільки відповідач не надав жодних обґрунтованих пояснень, із посиланням на відповідні докази, які б свідчили, що під час складання такого акту потребувалося спеціальне обладнання та уповноважений представник відповідача не міг забезпечити наявність такого обладнання станом на час складання акту.

До того ж, слід зауважити, що акт про приховані недоліки продукції виробничо-технічного призначення був складаний у січні 2020, як вже встановлено вище, за присутності уповноваженого представника відповідача, однак, після складання такого акту ТОВ "Універсал Сервіс Україна" не вживало жодних дій, зокрема проведення власної, або спільно з позивачем, діагностики спірного товару, експертизи тощо задля доведення власної позиції щодо виходу з ладу поставленого товару внаслідок порушення позивачем правил його експлуатації. Лише після звернення позивача із даними позовом до суду, відповідач просив суд першої інстанції призначити по справі судову товарознавчу експертизу, проте у задоволенні такого клопотання судом першої інстанції було відмовлено.

Колегія суддів звертає увагу також на те, що позивач через невжиття жодних дій відповідачем, задля заміни неякісного товару, а саме форсунок паливних, залучив підрядну організацію ТОВ «ТК «Оланво», якою проведено роботи з монтажу та подальшу калібровку паливних форсунок на належних позивачеві бульдозерах, після проведення яких бульдозери знаходяться у справному стані, є придатними до використання та введені в експлуатацію (акти №31/782 та №31/783 від 14.07.2020), через півроку з моменту коли відповідача було повідомлено про виявлені недоліки товару.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що відповідач належними, допустимими, достовірними та більш вірогідними порівняно із наданими позивачем доказами не довів того, що спірний товар був належної якості та вийшов з ладу під час гарантійного терміну експлуатації, саме з вини позивача, зокрема через його неналежне використання.

Судова колегія вважає необґрунтованими доводи апелянта з приводу безпідставної відмови судом першої інстанції у призначення судової товарознавчої експертизи з огляду на таке.

Згідно з ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Згідно з положеннями ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Колегія суддів зазначає, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 11.06.2018 у справі № 922/2716/17 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що суду слід виходити з того, що призначення судової експертизи, як процесуальної дії суду, яка у будь-якому випадку збільшує строк розгляду справи, що, відповідно, може мати наслідком порушення прав і охоронюваних законом інтересів учасників справи, а тому у кожному разі має бути обґрунтованою. При цьому призначення судової експертизи з порушенням зазначених вимог має наслідком безпідставне збільшення строку розгляду справи, тобто вихід за межі розумного строку розгляду справи, що суперечитиме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи встановлені обставини справи та наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для призначення комплексної експертизи, оскільки відсутня необхідність у спеціальних знаннях для встановлення обставин справи, що стосуються предмету доказування, а даний спір може бути розглянуто за наявними в матеріалах справи доказами.

Слід також відзначити, що за приписами ст. 101 ГПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Відтак, відповідач не був позбавлений можливості звернутися до експертної установи задля проведення експертного дослідження та отримання висновку експерта на його замовлення, однак таких дій не вчинив.

Згідно з статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, колегія суддів вважає, що наведені скаржником порушення допущені судом першої інстанції не знайшли свого підтвердження, а тому підстави для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 23.11.2020 відсутні, що зумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Одеської області від 23.11.2020 у справі №916/1068/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 06.04.2021.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Лавриненко Л.В.

Суддя Мишкіна М.А.