ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2021 року Справа № 904/1104/21

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Орєшкіна Е.В., Кощеєв І.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу виконуючого обов`язки керівника Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2021 у справі №904/1104/21 (суддя Татарчук В.О.)

за позовом виконуючого обов`язки керівника Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Межівської селищної ради (смт.Межова, Дніпропетровська область)

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м.Лиман, Донецька область)

про відшкодування збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2021 у справі №904/1104/21 надіслано позовну заяву виконуючого обов`язки керівника Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Межівської селищної ради до акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення шкоди завданої навколишньому природному середовищу в сумі 184936грн за територіальною підсудністю до Господарського суду Донецької області.

При постановленні означеної ухвали місцевий господарський суд, керуючись положеннями статей 27, 29, 31 Господарського процесуального кодексу України, а також посилаючись на витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, виходив з того, що місцезнаходженням Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Українська залізниця" є: 84400, Донецька область, м. Лиман, вулиця Привокзальна, буд. 22.

Таким чином, вказана справа є підсудною Господарському суду Донецької області за місцем знаходження регіональної філії.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, виконуючий обов`язки керівника Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2021 у справі №904/1104/21 і направити справу для виконання вимог ст.ст. 174-176 ГПК України до господарського суду Дніпропетровської області; стягнути з відповідача на користь Дніпропетровської обласної прокуратури витрати зі сплати судового збору; про час та місце слухання справи повідомити Дніпропетровську обласну прокуратуру та сторони.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Прокуратура вважає, що ухвала місцевого господарського суду прийнята з порушенням норм процесуального права, зокрема неправильним застосуванням ч. 3 ст. 27, ч. 8 ст. 29, ст.31 Господарського процесуального кодексу України.

При вирішенні питання щодо визначення територіальної підсудності, суд помилково послався на ч. 3 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позов прокурора не стосується діяльності філії або представництва юридичної особи.

Прокурором пред`явлено позов про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, пов`язаним з незаконною порубкою дерев. У зв`язку з чим прокуратура вважає, що застосуванню підлягає і ч. 8 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої позови у спорах, що виникають з відшкодування шкоди, заподіяної майну, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Місцем заподіяння шкоди є земельна ділянка під лісосмугою, що розташована поблизу с. Новопідгороднє, Межівського району Дніпропетровської області, яка знаходиться в адміністративних межах Межівської селищної об`єднаної територіальної громади. Право постійного користування земельною ділянкою надано Управлінню Донецької залізниці, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею серії І-ДП від 22.04.1999.

Узагальнені доводи та заперечення на апеляційну скаргу

Позивач і відповідач відзиви на апеляційну скаргу не надали по суті заявлених вимог не надали.

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.03.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою виконуючого обов`язки керівника Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2021 у справі №904/1104/21; ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції і судом апеляційної інстанції встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини

Виконуючий обов`язки керівника Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Межівської селищної ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 184936,00 грн. шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Господарський суд Дніпропетровської області не погодився з визначеною Синельниківською місцевою прокуратурою Дніпропетровської області підсудністю та на підставі частин першої, другої статті 27 та частини третьої статті 29, пункту 1 частини першої статті 31 Господарського процесуального кодексу України виніс 16.02.2021 ухвалу про направлення вказаної позовної заяви за територіальною підсудністю до Господарського суду Донецької області.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Предметом апеляційного оскарження є ухвала місцевого господарського суду про передачу справи на розгляд іншого суду на підставі пункту 1 частини статті 31 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх підсудності.

Територіальна підсудність покликана розмежувати компетенцію по розгляду господарських справ між однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх діяльність.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що звертаючись до АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Українська залізниця", прокуратура виходила з того, що земельна ділянка, на якій виявлено пошкодження земельних насаджень була надана у постійне користування Управлінню Донецької залізниці, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею серії І-ДП від 22.04.1999.

В подальшому з 01.12.2015 ДП "Донецька залізниця" була реорганізована у регіональну філію "Донецька залізниця" АТ "Українська залізниця", до складу якої входить структурний підрозділ "Бахмутська дистанція лісових насаджень", який не є юридичною особою.

Відповідно до положення структурного підрозділу "Бахмутська дистанція лісових насаджень", підрозділ створений з метою забезпечення господарської діяльності товариства, утримання захисних лісонасаджень для захисту залізничної колії в межах Філії від несприятливих природних явищ. Завданням підрозділу, зокрема є і створення нових захисних лісонасаджень, експлуатація наявних штучних і природних лісонасаджень, охорона захисних лісонасаджень природного та штучного походження в смузі відведення Філії від самовільних порубок, потрав, пошкоджень та пожеж, виявлення та знищення шкідників та хвороб лісу.

Отже, АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" відповідно до статті 17 Лісового кодексу України є постійним лісокористувачем, на якого чинним законодавством покладено обов`язок забезпечення охорони захисних насаджень на підвідомчій Філії території. Вина постійного лісокористувача полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.

Частиною третьою статті 29 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням.

Зазначена норма процесуального закону не ставить в залежність право позивача на пред`явлення відповідного позову до наявності у відповідної філії прав на здійснення повноважень від імені юридичної особи. При визначенні територіальної підсудності за означеною статтею слід виходити з пов`язаністю спору з фактом здійснення філією відповідача господарської діяльності.

За визначенням у статті 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

За змістом частини другої статті 44 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи наділені процесуальною дієздатністю (здатністю особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді).

Відповідно до статті 58 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа у порядку, визначеному законом. Відкриття суб`єктом господарювання філій (відділень), представництв без створення юридичної особи не потребує їх державної реєстрації. Відомості про відокремлені підрозділи суб`єктів господарювання залучаються до її реєстраційної справи та включаються до Єдиного державного реєстру в порядку, визначеному законом.

Пунктом 4 статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено, що державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Виходячи з викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дана справа за правилом територіальної підсудності є підсудною Господарському суду Донецької області.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

За приписами частини першої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, не встановивши в ухвалі суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність переконливих і достатніх доводів для скасування ухвали суду про направлення позовної заяви за територіальною підсудністю до іншого суду.

Розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати в сумі 2270,00 грн. на оплату судового збору, понесені Дніпропетровською обласною прокуратурою у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника (апелянта) у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 269, 270-271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу виконуючого обов`язки керівника Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2021 у справі №904/1104/21 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Дніпропетровську обласну прокуратуру.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту з підстав, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 08.04.2021.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Кощеєв