ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2021 року Справа № 912/3492/20

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Широбокова Л.П., Орєшкіна Е.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Комунального закладу "Кіровоградський академічний обласний український музично-драматичний театр ім. М.Л. Кропивницького" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 24.12.2020 у справі №912/3492/20 (суддя Поліщук Г.Б.)

за позовом Управління містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького, м.Кропивницький

до відповідача Комунального закладу "Кіровоградський академічний обласний український музично-драматичний театр ім. М.Л. Кропивницького", Кропивницький

про стягнення 11254,86 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

Управління містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького звернулося до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Комунального закладу "Кіровоградський академічний обласний український музично-драматичний театр ім. М.Л. Кропивницького" про стягнення заборгованості у сумі 11254,86 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань в частині сплати платежів по договору щодо надання в тимчасове користування місць, які перебувають у комунальній власності (для розташування рекламних засобів) від 01.07.2019 №718.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 24.12.2020 у справі №912/3492/20 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Комунального закладу "Кіровоградський академічний обласний український музично-драматичний театр ім. М.Л. Кропивницького" на користь Управління містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького 11250,10 грн. заборгованості, а також 2102,00 грн. судового збору.

Означене рішення вмотивовано доведеністю та обґрунтованістю позовних вимог, в той же час позовні вимоги задоволені частково у зв`язку з неправильним розрахунком позивачем, заявленої до стягнення суми заборгованості.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач (КЗ "Кіровоградський академічний обласний український музично-драматичний театр ім. М.Л. Кропивницького") звернувся з апеляційною, в якій просить скасувати повністю судове рішення Господарського суду Кіровоградської області по справі №912/3492/20 і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявленого ним позову.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Відповідач вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню через нез`ясування судом всіх обставин справи, що мають значення для справи та недоведеність обставин, що мають значення ля справи, які суд визнав встановленими.

Судом не надано належної оцінки тому факту, що позовна заява підписана не повноважною особою - тимчасово виконуючим обов`язки. Відповідні документи, які б підтверджували повноваження особи на підписання позовної заяви - відсутні.

Стосовно розміру плати для розташування рекламного засобу в додатку до позовної заяви додано копію "Вечірньої газети" від 13.09.2019 №37, в якій опубліковано рішення виконавчого комітету міської ради м. Кропивницького №523 від 11.09.2019, в якому вказані узагальнені зміни розрахунку, але не вказано про зміни до договору №718 від 01.07.2019. Зазначене рішення є підставою для зміни ціни договору, а не зміною до договору. В порядку частин 1-8 ст. 188 ГК України, 207, ч. 3 ст. ст. 653, ст. 654 ЦК України, підп. ж п. 3.4. договору до відповідача за період з вересня 2019 по жовтень 2020 не надходило жодних додаткових угод щодо зміни ціни договору.

Крім того, за вказаний період позивачем не надано в підтвердження надання послуг жодних документів.

Скаржник посилається також на факт запровадження в країні карантину та вважає, що на період з моменту установлення карантину, введеного Постановою КМУ від 11.03.2020 №211 (із змінами), і до його завершення в установленому Законом порядку наймач (орендар) звільняється від плати за користування майном, відповідно до ч. 6 ст. 762 ЦК України. В даний період часу відповідач не здійснював свою профільну діяльність, а позивач в свою чергу не надав будь-яких доказів в спростування цього факту.

Узагальнені доводи та заперечення на апеляційну скаргу

Позивач (Управління містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького) у відзиві на апеляційну скаргу, заперечуючи проти її доводів вказав:

Твердження відповідача щодо підписання позовної заяви неуповноваженою особою суперечать фактичним обставинам і нормам ст.ст. 162, 56 ГПК України. Станом на час звернення до суду керівником Управління містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького являлася і являється і на сьогодні ОСОБА_1 , що підтверджується розпорядженням міського голови міста Кропивницького від 22.05.2019 №195-к "Про звільнення ОСОБА_2 ".

Доводи відповідача про відсутність підстав для зміни ціни договору у зв`язку з невнесенням сторонами змін до договору спростовуються погодженими сторонами умовами договору, а саме пунктами 5.4.-5.6., за змістом яких сторонами погоджено можливість змін тарифів, зон, коефіцієнтів згідно з рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради. При цьому, сторони договору погодили, що у разі такої зміни підписання відповідних змін до договору не є обов`язковим. Розповсюджувач вважається повідомленим про зміну плати після публікації в офіційному віснику Кіровоградської міської ради "Вечірня газета" або на офіційному сайті Кіровоградської міської ради відповідного рішення та/або інформації.

За висновком відповідача у нього відсутній обов`язок оплати за договором, оскільки за ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати" і ст. 617 ЦК України карантин віднесено до форс-мажорних обставин, і особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Позивач вказує, що за змістом ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати" документом, що засвідчує форс-мажорні обставини є сертифікат, виданий Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами. Саме на особу, яка порушила зобов`язання покладається обов`язок доведення того факту, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин. Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення правопорушення факту, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин.

Посилання відповідача на застосування до спірних правовідносин ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України є безпідставними, оскільки при застосуванні цієї норми визначальною умовою є наявність обставин, за які орендар не відповідає. Відповідач повинен довести обставини, які свідчать про те, що майно не використовувалося або не могло бути використане наймачем, і він не відповідає за ці обставини. Однак, відповідачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження заборони на здійснення ним господарської діяльності стосовно розміщення рекламних засобів та відповідно використання рекламного засобу та місця, яке передано за умовами договору для такої діяльності.

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального закладу "Кіровоградський академічний обласний український музично-драматичний театр ім. М.Л.Кропивницького" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 24.12.2020 у справі №912/3492/20; ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції і судом апеляційної інстанції встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини

Між Управлінням містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького (Управління) і Комунальним закладом "Кіровоградський академічний обласний український музично-драматичний театр ім. М.Л. Кропивницького" (Розповсюджувач) укладено договір №718 від 01.07.2019 щодо надання в тимчасове користування місць, які перебувають у комунальній власності (для розташування рекламних засобів), відповідно до якого на замовлення Розповсюджувача, відповідно до Закону України "Про рекламу", Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Кропивницькому та Порядку визначення розміру плати за право тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності, для розташування рекламних засобів, Управління виконує дії, передбачені Правилами розміщення зовнішньої реклами в м. Кропивницькому, а Розповсюджувач до початку розміщення виконує вимоги, перелічені в п. 2 цього договору, та проводить оплату за використання рекламної площі в м. Кіровограді в порядку і розмірах, визначених в п. 4 цього Договору.

Відповідно до вимог Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Кропивницькому та Порядку визначення розміру плати за право тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності, для розташування рекламних засобів, Розповсюджувач зобов`язався щомісячно перераховувати Управлінню плату за право тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності, для розташування рекламних засобів згідно з цим договором (розділ 2).

У пункті 4.1. договору сторони визначили перелік місць, що надаються Розповсюджувачу у тимчасове користування для розташування рекламних засобів та розмір щомісячної плати за право користування ними, а саме: дозвіл №2230 від 24.09.2019, вул. Дворцова, 4, біля Кіровоградського академічного обласного українського музично-драматичного театру ім. М.Л. Кропивницького, рекламна конструкція розміром 10,50 х 3,6 м, площа проекції 12,65 кв.м., місячна плата за кв.м. 31,20, загальний коефіцієнт 0,9, сума до сплати 355,21 грн., 71,04 грн. ПДВ, всього плата за 1 місяць 426,25 грн.

Пунктами 5.1.-5.3. договору встановлено, що Розповсюджувач щомісячно сплачує кошти за право тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності, для розташування рекламного засобу у розмірі, передбаченому п. 4.1. цього договору. Здійснення платежів за цим Договором відбувається шляхом перерахування Розповсюджувачем коштів на банківський рахунок Управління до 10 числа місяця, за який здійснюється оплата.

Перерахування Розповсюджувачем коштів на рахунок Управління здійснюється у встановлені цим договором строки відповідно до умов даного договору (пункт 5.3. договору).

З дня укладення цього договору і до моменту отримання дозволу, але не більше трьох календарних місяців, Розповсюджувач вносить плату Управлінню у розмірі 25% від суми, передбаченої п. 4.1. цього договору. По закінченні 3-місячного строку (п. 4.2.) з моменту укладення цього договору, Розповсюджувач сплачує 100% плати за право тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності, передбаченої п. 4.1. цього договору (пункт 5.4. договору).

Сторони в пункті 5.5. договору погодили, що порядок визначення розміру плати за право тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності, для розташування рекламного засобу, та/або відповідні тарифи, зони, коефіцієнти та інше можуть бути змінені згідно з рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради. У такому випадку Розповсюджувач зобов`язаний здійснювати оплату за право тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності для розташування рекламних засобів за новими умовами (порядком, тарифами, зонами, коефіцієнтами та ін.) з дати набрання ними чинності. При цьому підписання відповідних змін до договору його сторонами не є обов`язковими.

За пунктом 5.6. договору Розповсюджувач вважається повідомленим про зміну плати після публікації в офіційному віснику Кіровоградської міської ради "Вечірня газета" або офіційному сайті Кіровоградської міської ради відповідного рішення та/або інформації.

Згідно з пунктом 9.1. договір вважається укладеним з дня його підписання обома сторонами та реєстрації Управлінням, та діє включно до дня закінчення строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами, проте з урахуванням випадків, встановлених розділом 8 договору.

01.07.2019 між сторонами підписано Акт прийому-передачі місць, які перебувають в комунальній власності (для розташування рекламних засобів) до Договору від 01.07.2019 №718 (Додаток №1 до договору).

Рішенням виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького від 11.09.2019 №523 "Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 09 лютого 2009 року №195 "Про затвердження Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Кропивницькому та Порядку визначення розміру плати за право тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності, для розташування рекламних засобів" внесено зміни до рішення виконавчого комітету міської ради від 09.02.2009 №195 "Про затвердження Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Кропивницькому та Порядку визначення розміру плати за право тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності для розташування рекламних засобів" (зі змінами відповідно до рішення виконавчого комітету міської ради від 14 березня 2017 року №130), а саме: у таблиці 1 Порядку цифри "31,2", "14,4" та "14,4" замінено на "49,92", "23,04" та "23,04" відповідно; таблицю 2 Порядку (коефіцієнти диференціації базового тариф) викладено у редакції, яка додається до вказаного рішення.

Вказане рішення з Додатком було опубліковано у газеті "Вечірня" №37 від 13.09.2019.

24.09.2019 на підставі рішення Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького від 24.09.2019 №554 Комунальному закладу "Кіровоградський академічний обласний український музично-драматичний театр ім. М.Л. Кропивницького" для розташування рекламного засобу за адресою: м. Кропивницький, вул. Дворцова, 4 видано дозвіл на розміщення зовнішньої реклами №2230 зі строком до 24 вересня 2024 року.

За розрахунком Управління станом на 12.10.2020 Розповсюджувач має заборгованість по сплаті за укладеним договором №718 від 01.07.2019 у сумі 11254,86 грн.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

За приписами частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 Цивільного кодексу України).

Обов`язковість договору до виконання сторонами встановлена статтею 629 Цивільного кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди, виходячи з тих умов, що ним визначені об`єкт оренди - місця для розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на земельних ділянках комунальної власності, строк договору, орендну плату і порядок повернення орендованого майна.

Відповідно до частини першої статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною першою статті 762 Цивільного кодексу України передбачено за користування майном справляння плати з наймача, розмір якої встановлюється договором найму.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (частини перша, четверта статті 286 Господарського кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень статей 525,526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

За статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 10 Закону України "Про місцеве самоврядування" встановлено, що відповідні ради є органами самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України "Про місцеве самоврядування" виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Положеннями статті 17 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено, що відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Відповідно до приписів статті 29 Закону України "Про місцеве самоврядування" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, щодо управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад та встановлення порядку та здійснення контролю за використанням прибутків підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідних територіальних громад.

Як вбачається з умов укладеного договору в тимчасове користування надані місця для розташування рекламних засобів.

Відповідно до абз. 6, абз. 14 статті 1 Закону України "Про рекламу" зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг;

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України "Про рекламу" порядок розміщення зовнішньої реклами визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №2067 від 29.12.2003 затверджені Типові правила розміщення зовнішньої реклами, які регулюють відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами.

Відповідно до пункту 2 вказаних Правил дозволом є документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці; місце розташування рекламного засобу - площа зовнішньої поверхні будинку, споруди, елемента вуличного обладнання або відведеної території на відкритій місцевості у межах населеного пункту, що надається розповсюджувачу зовнішньої реклами в тимчасове користування власником або уповноваженим ним органом (особою); спеціальні конструкції - тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові та несвітлові, наземні та неназемні (повітряні), плоскі та об`ємні стенди, щити, панно, транспаранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі тощо), які використовуються для розміщення реклами.

Пунктом 3 Типових правил, встановлено, що зовнішня реклама розміщуються на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

За пунктом 24 Типових правил розміщення зовнішньої реклами виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов`язаних з розташуванням рекламного засобу.

Відповідно до пункту 32 Типових правил плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності, встановлюється у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування, а місцем, що перебуває у державній або приватній власності, - на договірних засадах з його власником або уповноваженим ним органом (особою).

Пунктом 3.1. договору визначені права Управління. Зокрема, відповідно до підпункту б) Управління має право своєчасно та в повному обсязі отримувати від Розповсюджувача плату за право тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності, для розташування рекламних засобів.

Розповсюджувач відповідно до підпункту б) пункту 3.4. договору зобов`язався своєчасно та в повному обсязі вносити Управлінню плату за право тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності, для розташування рекламних засобів, відповідно до умов цього договору.

Доказів сплати заборгованості відповідачем не надано.

Перевіривши розрахунок заборгованості по сплаті за надання в тимчасове користування місць для розміщення рекламних конструкцій з урахуванням пункту 5.4 договору та Рішення виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького від 11.09.2019 №523 суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки розрахунок позивача містить помилки в нарахуванні плати за вересень 2019. Після здійснення перерахування правильною сумою заборгованості відповідача є 11250,10 грн.

Доводи відповідача, що рішення виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького від 11.09.2019 № 523 не є зміною умов договору та такі зміни відбулися з порушенням порядку внесення змін до договору без укладення додаткової угоди правомірно не прийняті судом першої інстанції.

За змістом частини першої статті 188 Господарського кодексу України і частини першої статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з підпунктів а), б) пункту 3.2. Управління зобов`язалося нараховувати Розповсюджувачу плату за право тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності (для розташування рекламних засобів) відповідно до діючих на час нарахування тарифів Порядку. Нарахування розміру плати за новими тарифами, Порядком, та ін. здійснюється з дати набрання ними чинності, незалежно від внесення відповідних змін до договору; повідомляти Розповюджувача про внесення змін до Порядку.

Позивачем дотримано умови пункту 5.6. договору щодо повідомлення про зміну плати через публікацію в офіційному віснику Кіровоградської міської ради "Вечірня газета" та погоджено у пункті 5.5. договору, що у випадку зміни тарифів у розмірі плати, такі зміни не зобов`язують до обов`язкового підписання до договору відповідних змін.

Пунктом 10.1. договору передбачено, що зміни та доповнення до цього договору вносяться за письмовою згодою сторін, крім випадків, передбачених договором. Погоджені сторонами умови щодо внесення змін до плати саме і є таким випадком.

Таким чином, зміни у внесенні розміру плати за право тимчасового користування місцем для розташування рекламних засобів відбулися з дотриманням умов договору і чинного законодавства.

Щодо посилання відповідача на запровадження Постановою КМУ від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами) карантину, який віднесено до форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), у зв`язку з чим відповідач вважає, що він звільняється від плати до завершення карантину.

Положеннями статті 218 Господарського кодексу України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

За приписами статті 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до статті 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Те, що карантин був віднесений до переліку форс-мажорних обставин, не означає автоматичне звільнення суб`єктів господарювання від відповідальності. Вони мають довести, що порушення зобов`язання (умов договору) сталося внаслідок запроваджених обмежень.

При чому, укладений договір повинен містити наявність домовленостей сторін з питань форс-мажорних обставин (перелік обставин, строки, порядок повідомлення, наслідки тощо), своєчасно та належним чином повідомити іншу сторону про виникнення обставин форс-мажору, підготувати необхідні докази впливу заборон на неможливість виконання конкретного обов`язку та звернутись із заявою до Торгово-промислової палати України за отриманням сертифікату про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Форс-мажорні обставини засвідчуються за кожним окремо зобов`язанням (договором, окремим податковим, іншим зобов`язанням чи обов`язком), і тягар доведення виникнення, існування та впливу таких обставин для конкретного обов`язку лежить саме на заявнику.

Видання сертифікату ТПП можливе лише за встановлення нею причинно-наслідкового зв`язку між форс-мажором і невиконанням суб`єктом господарювання договірних зобов`язань.

Сторона договору може бути звільнена від відповідальності у випадку введення карантину Кабінетом Міністрів України через коронавірус COVID-19, у випадку доведення: наявності обставин непереборної сили; їхнього надзвичайного характеру, неможливості попередити за даних умов завдання шкоди, причинного зв`язку між обставинами та неможливістю виконання зобов`язання.

У даному випадку договір №718 від 01.07.2019 взагалі не містить умов щодо форс-мажорних обставин.

Крім того, попереднім судом правильно звернуто увагу на частину чотирнадцять Прикінцевих та Перехідних Положень Цивільного кодексу України, якою встановлено, що з моменту встановлення карантину, введеного Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року №211 (із наступними змінами і доповненнями), і до його відміни (скасування) в установленому законом порядку, плата за користування нерухомим майном (його частиною) підлягає зменшенню за вимогою наймача, який здійснює підприємницьку діяльність з використанням цього майна, впродовж усього часу, коли майно не могло використовуватися в підприємницькій діяльності наймача в повному обсязі через запроваджені обмеження та (або) заборони. У випадку, визначеному абзацом першим цього пункту, розмір плати за користування майном не може перевищувати сукупний (пропорційно до орендованої площі) обсяг витрат, які наймодавець здійснив або повинен буде здійснити за відповідний період для внесення плати за землю, сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, і сплати вартості комунальних послуг. Зазначені витрати покладаються на наймача як плата за користуванням майном за відповідний період пропорційно площі нерухомого майна, яку він наймає відповідно до договору, якщо договором не передбачений обов`язок наймача самостійно сплатити ці витрати повністю або частково. Ця норма не поширюється на суб`єктів господарювання, які впродовж дії карантину фактично здійснювали діяльність з використанням цього майна в своїй господарській діяльності в повному обсязі, а також на договори найму майна, яке належить територіальній громаді.

Доводи скаржника про необхідність застосування до спірних правовідносин у даній справі частину шосту статті 762 Цивільного кодексу України спростовуються наступним.

Частиною четвертою статті 14 Цивільного кодексу України передбачено, що особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до частини шостої статті 762 Цивільного кодексу України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 30.06.2020 у справі №915/1046/19 вказав, що підставою звільнення від зобов`язання сплачувати орендну плату ця норма визначає об`єктивну неможливість використовувати передане в оренду майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.

Для застосування ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України та звільнення наймача від плати за користування орендованим майном (орендної плати) визначальною умовою є наявність обставин, за які орендар не відповідає. Обставини, які свідчать про те, що майно не використовувалося або не могло бути використане наймачем і він не відповідає за це, мають бути доведені.

При цьому незалежними від волі орендаря обставинами є, зокрема, незаконне захоплення майна іншою особою, неповідомлення орендодавцем орендаря про права третіх осіб на майно (наприклад, право застави, при реалізації якого може накладатися арешт на майно, що унеможливлює доступ орендаря до нього), аварійний чи незадовільний технічний стан майна, правомірне зайняття приміщення третьою особою на підставі договору оренди, раніше укладеного з орендодавцем.

Матеріали даної справи не містять доказів в підтвердження наявності обставин того, що орендар був позбавлений доступу до орендованого об`єкта оренди.

Відповідачем не надано в силу статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України доказів на підтвердження заборони на здійснення відповідачем господарської діяльності стосовно розміщення рекламних засобів та відповідно використання рекламного засобу та місця, яке передано за умовами договору для такої діяльності.

Стосовно тверджень відповідача про відсутність документів в підтвердження надання та отримання послуг від позивача у період з вересня 2019 по жовтень 2020.

Як вбачається зі змісту укладеного договору, його умови не передбачають підтвердження надання в тимчасове користування місць для розташування рекламних засобів шляхом щомісячного оформлення актів приймання-передачі.

Зважаючи на строк дії договору - включно до дня закінчення строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами з урахуванням випадків, встановлених розділом 8 договору місця для розташування рекламних засобів були передані одночасно з підписанням договору за актом прийому-передачі від 01.07.2019. У вказаному акті зазначено, що під час передачі місць сторони здійснили їх візуальний огляд і дійшли згоди, що місце передано в належному стані, придатне для використання за призначенням.

Тобто, виконання позивачем зобов`язання з надання місця у користування відповідачу підтверджується підписанням одноразового акту і не встановлюють обов`язку щомісячного підписання акту приймання-передачі.

Наступний акт приймання-передачі укладається сторонами у разі закінчення дії Дозволу, анулювання/скасування Дозволу, у разі припинення діяльності, у випадку закінчення (припинення) договору з будь-яких підстав та ін., що вбачається з підпункту і) пункту 3.4. договору.

При цьому скаржник не заперечує наявність заборгованості, а не згоден з внесенням змін до оплати наданих в тимчасове користування місць для розташування рекламних засобів та вважає себе звільненим від сплати до завершення карантину.

Не може бути підставою для скасування рішення Господарського суду Кіровоградської області і посилання відповідача на підписання позовної заяви неуповноваженою особою.

Відповідно до вимог частини другої статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява Управління містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького підписана тимчасово виконуючим обов`язки начальника управління головного архітектора міста Кропивницького Іриною Мартиновою.

До позовної заяви додано копію розпорядження міського голови м. Кропивницького №195-к від 22.05.2019, згідно з яким на Мартинову Ірину Володимирівну покладено обов`язки начальника управління містобудування та архітектури - головного архітектора міста, тимчасово, з 23 травня 2019 року, до заміщення вакантної посади.

Даний факт підтверджується інформацією в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та інформацією про Управління на офіційному сайті Кропивницької міської ради - https://www.kr-rada.gov.ua/upravlinnya-arhitekturi/.

Відповідно до пунктів 4.1.-4.3. Положення про Управління містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького, затвердженого рішенням міської ради міста Кропивницького від 21.12.2017 №1383 Управління очолює начальник управління - головний архітектор міста (далі - начальник управління), який призначається на посаду і звільняється з посади міським головою відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування". Начальник управління за посадою є головним архітектором міста Кропивницького. На період відсутності начальника управління його обов`язки виконує заступник начальника управління згідно з посадовими обов`язками або інша особа згідно з розпорядженням міського голови.

Начальник управління - головний архітектор міста має право підпису фінансових документів, актів, звітів, договорів з питань фінансово-господарської діяльності, інших документів в межах наданих повноважень. Має право підпису на документах встановленого зразка як керівник спеціально уповноваженого органу містобудування та архітектури і охорони культурної спадщини (пункт 4.9.1.Положення).

Згідно пункту 3.7. Положення Управління наділено правом звернення до суду за захистом своїх порушуваних або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття, передбачених чинним законодавством, заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням; бути позивачем і відповідачем в судах, виступати цивільним позивачем у кримінальних справах, користуватися усіма процесуальними правами.

Положення міститься на сайті Кропивницької міської ради в загальному доступі.

Таким чином, попередній суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість задоволення вимог щодо стягнення заборгованості за договором №718 від 01.07.2019 у сумі 11250,10 грн. та на законних підставах задовольнив позов саме в цій частині.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

За приписами частини першої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення немає.

Розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати в сумі 3153,00 грн. на оплату судового збору, понесені відповідачем у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника (апелянта) у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального закладу "Кіровоградський академічний обласний український музично-драматичний театр ім. М.Л. Кропивницького" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 24.12.2020 у справі №912/3492/20 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Комунальний заклад "Кіровоградський академічний обласний український музично-драматичний театр ім. М.Л. Кропивницького".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту з підстав, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 08.04.2021.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна