ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2021 р. Справа№ 910/11831/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Корсака В.А.

Попікової О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Кульчицької І.А.,

представників сторін:

позивача: Богач О.Є.;

відповідача: Семенюк М.І.,

приватного виконавця Крайчинського С.С.: не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 (повний текст складений 01.02.2021)

у справі № 910/11831/19 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до Житлово-будівельного кооперативу "Харчовик-4"

про стягнення 118.154,36 грн,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 у справі №910/11831/19 позов Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводокнал" задоволено частково: стягнуто з Житлово-будівельного кооперативу "Харчовик-4" на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" 101.865,97 грн основного боргу, 1.048,29 грн 3% річних, 3.068,45 грн пені, 3.699,45 грн інфляційних втрат, 5.093,30 штрафу та судовий збір у розмірі 1.864,54 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

21.07.2020 місцевий суд на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 у справі №910/11831/19, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2020, видав відповідний наказ.

16.12.2020 до місцевого суду від Приватного акціонерного товариства "Київводканал" надійшла скарга на рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича, у якій позивач просив:

- визнати неправомірними постанови приватного виконавця Крайчинського Сергія Станіславовича від 30.11.2020 про виправлення помилки у процесуальному документі та від 16.11.2020 про зняття арешту з коштів, винесені у виконавчому провадженні ВП №62742858 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 21.07.2020 №910/11831/19;

- зобов`язати приватного виконавця Крайчинського Сергія Станіславовича скасувати постанови від 30.11.2020 про виправлення помилки у процесуальному документі та від 16.11.2020 про зняття арешту з коштів, винесені у виконавчому провадженні ВП №62742858 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 21.07.2020 №910/11831/19.

Подана скарга мотивована тим, що приватний виконавець безпідставно виніс постанови від 16.11.2020 про зняття арешту з коштів ЖБК "Харчовик-4", що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 в АТ "ПУМБ" для оплати праці працівників боржника, та від 30.11.2020 про виправлення помилки у процесуальному документі, відповідно до якої арешт знято з коштів на вказаному рахунку для оплати праці працівників боржника та сплати податків та зборів, обов`язкових платежів, пов`язаних з виплатою працівникам боржника заробітної плати. Скаржник зазначає, що відповідно до ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" у разі знаходження на рахунку коштів, на які заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання. Водночас постанова про арешт коштів відповідача прийнята АТ "ПУМБ" до виконання, повідомлень від банку, адресованих приватному виконавцю, про заборону накладення арешту на кошти, що знаходяться на вказаному у постанові рахунку, матеріали виконавчого провадження не містять.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 відмовлено у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства "Київводканал" на рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича.

Ухвала місцевого суду мотивована тим, що приватний виконавець, отримавши інформацію щодо використання рахунку для виплати заробітної плати, правомірно виніс постанову про зняття арешту з коштів боржника Житлово-будівельного кооперативу "Харчовик-4", накладений відповідно до постанови №62742858 від 06.08.2020, в частині накладення арешту на грошові кошти боржника, що знаходяться на поточному рахунку НОМЕР_1 в АТ "ПУМБ", які призначені для оплати праці працівників боржника та сплати податків та зборів, обов`язкових платежів, пов`язаних з виплатою працівникам боржника заробітної плати.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, ПАТ "АК "Київводоканал" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просило ухвалу місцевого суду скасувати та прийняти нове рішення, яким скаргу Приватного акціонерного товариства "Київводканал" на рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича задовольнити.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Попікова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.03.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 у справі № 910/11831/19, розгляд справи призначений на 29.03.2021.

У судовому засіданні 29.03.2021 суд протокольно ухвалив оголосити перерву до 07.04.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.03.2021 повідомлено приватного виконавця Крайчинського Сергія Станіславовича (01001, місто Київ, вулиця Велика Житомирська, будинок 25/2), що наступне судове засідання у справі відбудеться 07.04.2021 о 12 год 30 хв.

Вимоги та доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевий суд не надав належної оцінки тому, що виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» визначає статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, на які заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечив, зазначив, що ухвала місцевого суду прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права і просив залишити вказану ухвалу без змін.

У судовому засіданні 07.01.2021 представник позивача надав усні пояснення у справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу.

Представник відповідача надав усні пояснення у справі, відповів на запитання суду, просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Приватний виконавець Крайчинський С.С чи його представник у судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання виконавець був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності вказаних представників.

Частинами 1, 4 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено місцевим судом та підтверджується матеріалами справи, на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу міста Києва перебуває виконавче провадження №62742858 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 21.07.2020 у справі №910/11831/19 про стягнення з Житлово-будівельного кооперативу "Харчовик-4" на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" боргу на загальну суму 116.640,00 грн.

06.08.2020 державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62742858 з виконання зазначеного наказу.

Одночасно з відкриття виконавчого провадження приватний виконавець виніс постанову про арешт коштів боржника, що знаходяться на рахунках:

- № НОМЕР_2 в Печерській ФАТ КБ "ПРИВАТБАНК", м. Київ, 03150, м. Київ, вул. Предславинська, 19;

- № НОМЕР_3 ,

№ НОМЕР_4 в АТ КБ "Приватбанк" 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д;

- № НОМЕР_5 в АБ "Укргазбанк" м. Київ вул. Богдана Хмельницького, 16-22;

- № НОМЕР_6 в Філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" 01021, м. Київ, вул. Госпітальна, 12г;

- № НОМЕР_1 в АТ "ПУМБ" м. Київ вул. Андріївська, 4;

- № НОМЕР_7 в АТ "Райффайзен банк аваль " м. Київ вул. Лєскова, 9, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

На адресу приватного виконавця надійшов лист голови ЖБК "Харчовик-4" з проханням звільнити з-під арешту кошти боржника, передбачені для виплати заробітної плати працівників кооперативу. До листа додано банківські виписки щодо руху коштів по рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у АТ "ПУМБ" у період з 17.12.2019 по 28.10.2020, з яких вбачається, що кошти даного рахунку використовуються для оплати праці працівників та здійснення пов`язаних з цим платежів.

16.11.2020 приватний виконавець виніс постанову про зняття арешту з коштів боржника Житлово-будівельного кооперативу "Харчовик-4", накладений відповідно до постанови №62742858 від 06.08.2020, в частині накладення арешту на грошові кошти боржника, що знаходяться на поточному рахунку НОМЕР_1 в АТ "ПУМБ", які призначені для оплаті праці працівників боржника. В іншій частині постанови №62742858 від 06.08.202С арешт коштів залишено без змін.

30.11.2020 приватний виконавець виніс постанову про внесення виправлень до постанови від 16.11.2020, відповідно до якої слід вважати вірним пункт 1 резолютивної частини постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва від 16.11.2020 №62742858, а саме: «Зняти арешт з коштів боржника Житлово-будівельного кооперативу "Харчовик-4", накладений відповідно до постанови № 62742858 від 06.08.2020, в частині накладення арешту на грошові кошти боржника, що знаходяться на поточному рахунку № НОМЕР_1 в АТ "ПУМБ", які призначені для оплати праці працівників боржника та сплати податків та зборів, обов`язкових платежів, пов`язаних з виплатою працівникам боржника заробітної плати.». В іншій частині постанови №62742858 від 06.08.2020 арешт коштів залишено без змін.

Скаржник стверджує, що виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» визначає статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, на які заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Водночас постанова про арешт коштів відповідача прийнята АТ "ПУМБ" до виконання, повідомлень від банку, адресованих приватному виконавцю, про заборону накладення арешту на кошти, що знаходяться на вказаному у постанові рахунку, матеріали виконавчого провадження не містять.

Відтак апелянт вважає, що у приватного виконавця не було підстав для знання арешту з грошових кошті боржника, що знаходяться на поточному рахунку № НОМЕР_1 в АТ "ПУМБ", які призначені для оплати праці працівників боржника та сплати податків та зборів, обов`язкових платежів, пов`язаних з виплатою працівникам боржника заробітної плати.

Колегія суддів вважає зазначене твердження позивача щодо відсутності у питаного виконавця відповідних підстав помилковим з огляду на таке.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями частини першої статті 18 ГПК України також визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Чинним законодавством України не передбачено відкриття суб`єктам господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати.

З матеріалів справи вбачається, що рахунок боржника № НОМЕР_1 в АТ "ПУМБ", на кошти на якому виконавцем був накладений арешт, є поточним рахунком боржника, який використовується для зберігання грошей та здійснення різних розрахунково-касових операцій боржника, у тому числі виплати заробітної плати. На цьому рахунку зараховуються та зберігаються кошти боржника, призначені не тільки для виплати заробітної плати. Зазначений рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.

Також ПАТ «ПУМБ», на яке нормами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника, зокрема на рахунку № НОМЕР_1 в АТ "ПУМБ", виконало. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Разом з тим кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України).

Згідно із частиною п`ятою статті 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

З наведених норм права вбачається, що зобов`язання з виплати заробітної плати мають пріоритет перед іншими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, у тому числі тими, які виконуються в примусовому порядку виконання судових рішень.

У разі виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю.

Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №905/361/19.

Також Велика Палата Верховного Суду вказала, що таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, які підтверджують виникнення у боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру. Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

Таким чином Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що зняття арешту може здійснюватися на підставі самостійно поданих боржником документів (які підтверджують виникнення у боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру), а не лише на підставі повідомлення банку, адресованого виконавцю, про заборону накладення арешту на відповідний рахунок.

Так, Велика Палата Верховного Суду, встановивши у справі №905/361/19, що банк не повідомляв приватного виконавця про заборону накладення арешту, не визнала це підставою для відмови у знятті арешту.

Велика Палата Верховного Суду визначила зовсім іншу підставу для відмови у знятті арешту. А саме Велика Палата Верховного Суду виходила з того, що боржник звертався до виконавця із заявою про виникнення в нього зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі та просив не накладати або зняти арешт з відповідної суми коштів на рахунку для виплати заробітної плати своїм працівникам. При цьому заява боржника, за висновком Великої Палати Верховного Суду, правомірно була відхилена виконавцем, оскільки в цій заяві боржник не вказав, у якому саме розмірі в нього виникли зобов`язання з виплати заробітної плати, з якої саме суми коштів він просить зняти арешт, та не додав документів, підтверджуючих ці обставини.

Водночас, як встановлено апеляційним судом, Житлово-будівельний кооператив "Харчовик-4" у заяві від 06.11.2020 про зняття арешту вказав, що у нього виникли зобов`язання з виплати заробітної плати у розмірі 13.549,92 грн за серпень - жовтень 2020 року.

Як зазначено в оскаржуваній постанові від 16.11.2020 про зняття арешту, Житлово-будівельний кооператив "Харчовик-4" надав державному виконавцю інформацію від АТ «ПУМБ», відповідно до якої на рахунку № НОМЕР_1 в АТ "ПУМБ" знаходяться грошові кошти, призначені для виплати заробітної плати та інших видів виплат працівникам боржника.

Боржник просив приватного виконавця зняти арешт саме із суми коштів, які спрямовуються на оплату праці працівників.

Згідно з наявною у справі довідкою дебетування, виданою 17.08.2020 АТ «ПУМБ», за весь час користування рахунком кошти з цього рахунку спрямовувалися на виплату заробітної плати та інших видів виплат працівникам боржника.

Із наданої боржником банківської виписки вбачається, що кошти з призначенням платежу для виплати заробітної плати знімалися готівкою.

Як зазначив відповідач, такі кошти знімалися на підставі заявок на видачу готівки для виплати заробітної плати; відповідно, банк у кожному випадку перевіряв суму сплачених податків та зборів до держбюджету на їх відповідність сумі для виплати заробітної плати; лише після відповідності зазначених сум видалась готівка для виплати заробітної плати працівникам підприємства; працівники, отримавши заробітну плату в кооперативі, ставили вій підпис у відомості виплат; у податкових розрахунках, які надаються до податкової інспекції, зазначені ідентифікаційні коди працівників та сума утриманих з них податків. Зазначене позивачем не спростовано.

Крім того відповідач повідомив суд, що 21.12.2020 ЖБК «Харчовик-4» звернувся листом до АТ «ПУМБ» з проханням випустити картки для виплати заробітної плати працівникам підприємства; нарахування заробітної плати проводиться, як і раніше, на підставі відомостей нарахувань, а заробітна плата зараховується кожному працівнику на картку.

Як зазначалось вище, у разі виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю. При цьому таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, які підтверджують виникнення у боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру.

Враховуючи викладене, приватний виконавець, отримавши інформацію щодо використання рахунку для виплати заробітної плати, правомірно виніс постанову про зняття арешту з коштів боржника Житлово-будівельного кооперативу "Харчовик-4", накладеного відповідно до постанови №62742858 від 06.08.2020, в частині накладення арешту на грошові кошти боржника, що знаходяться на поточному рахунку № НОМЕР_1 в АТ "ПУМБ", які призначені для оплати праці працівників боржника та сплати податків та зборів, обов`язкових платежів, пов`язаних з виплатою працівникам боржника заробітної плати. В іншій частині постанови №62742858 від 06.08.2020 арешт коштів залишено без змін.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що приватний виконавець зняв арешт не з усіх коштів на рахунку № НОМЕР_1 , а лише з тих коштів, які спрямовуються на оплату праці працівників боржника та сплату податків і зборів, обов`язкових платежів, пов`язаних з виплатою працівникам боржника заробітної плати.

Таким чином банк, на який покладено обов`язок контролювати призначення платежів (переказів), і надалі має виконувати постанову приватного виконавця про накладення арешту на всі інші грошові кошти на рахунку № НОМЕР_1 , які не спрямовуються на оплату праці працівників боржника та сплату податків і зборів, обов`язкових платежів, пов`язаних з виплатою працівникам боржника заробітної плати

За приписами ч.ч. 2, 3 ст. 343 ГПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про недоведеність скаржником наявності правових підстав для задоволення скарги Приватного акціонерного товариства "Київводканал" на рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для вирішення поданої заяви, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень, викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржник не надав суду апеляційної інстанції.

У справі, що розглядається, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції надав вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що судове рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275 - 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 у справі №910/11831/19 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 у справі №910/11831/19 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/11831/19.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 08.04.2021.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.А. Корсак

О.В. Попікова