ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

08.04.2021 року м. Дніпро Справа № 876/21/21

Центральний апеляційний господарський суд

у складі головуючого судді Кощеєва І.М.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

представники сторін:

від позивача: Новіков М.О., довіреність № 14/277 від 17.12.2020 р., адвокат

від відповідача: Ромащенко К.В., довіреність № 37 від 12.03.2021 р., адвокат

розглянувши заяву

Товариства з обмеженою відповідальністю "Мединський і К"

про скасування рішення

Постійно діючого Регіонального Третейського суду України

при Асоціації "Регіональна правова група",

у сформованому відповідно до Регламенту складі колегії суддів:

головуючого третейського судді Палій Є.А.,

третейського судді-доповідача Петрової Т.А.,

третейського судді Щербатюк В.А.,

від 08.01.2021 р. у справі № 14/41К-20

за позовом Приватного акціонерного товариства

"Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат",

м. Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальністю

"Мединський і К",

м. Київ

про стягнення 11 610 435,15 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовної заяви та рішення третейського суду

Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації Регіональна правова група з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мединський і К" про стягнення 11 610 435,15 грн.

Рішенням Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група", у сформованому відповідно до Регламенту складі колегії суддів: головуючого третейського судді Палій Є.А., третейського судді-доповідача Петрової Т.А., третейського судді Щербатюк В.А., від 08.01.2021 р. у справі № 14/41К-20 позовні вимоги задоволено частково - стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мединський і К" на користь Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" - 4 232 598,50 грн. основного боргу з орендної плати за Договором оренди рухомого майна № 2160-26 від 01.05.2016 р., 6 772 157,60 грн. штрафу за прострочення повернення Об`єкту оренди за Договором оренди рухомого майна № 2160-26 від 01.05.2016 р., 302 839,52 грн. пені за прострочення сплати орендної плати за Договором оренди рухомого майна № 2160-26 від 01.05.201 6р., 137 725,65 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, 102 000,00 грн. витрат, пов`язаних з вирішенням спору третейським судом.

2. Короткий зміст заяви про скасування рішення третейського суду від 20.11.2020 р. та додаткового рішення від 08.01.2021 р. у справі № 14/41К-20

22.02.2021 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Мединський і К" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 08.01.2021 р. у зазначеній справі.

3. Узагальнені доводи особи, яка подала заяву

Обґрунтовуючи доводи заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мединський і К" посилається на те, що рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Так, згідно з Додатковим договором № 11 до Договору оренди рухомого майна № 2160-26 від 01.05.2016 р. строк дії спірного Договору продовжено до 15.04.2019 р.. У той же час, Позивачем заявлені вимоги та третейським судом прийнято рішення у спорі щодо стягнення не тільки неустойки за несвоєчасне повернення предмету оренди за Договором оренди рухомого майна, але і основної орендної плати за період з 01 квітня по 30 листопада 2019 року, тобто, після закінчення строку дії спірного Договору оренди.

Також, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мединський і К" повідомляє, що на юридичну та/або поштову адресу Відповідача не надходило Повідомлення третейського суду про обрання судді за квотою Відповідача. Таким чином, Відповідач був позбавлений можливості протягом 10 днів після одержання Повідомлення Третейського суду обрати суддю та повідомити про це третейський суд. Отже, формування колегії третейських суддів для розгляду справи № 14/41К-20 відповідно до ухвали від 20.05.2020 р. суперечить положенням ст. 17 Закону України "Про третейській суди" та п. 2.2. Регламенту Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група", що згідно з п. 4 ч. 3 ст. 51 Закону України "Про третейські суди" є підставою для скасування рішення третейського суду.

Крім того, Заявник зазначає, що 26.08.2020 р. Відповідачем до третейського суду було подано цілком обґрунтовану Заяву про відвід складу третейського суду, яка згідно з ухвалою Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" безпідставно та протиправно залишена без задоволення. Отже, розгляд справи № 14/41К-20 всупереч положенням п. 4 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про третейські суди" та відповідно до підпункту 4 пункту 2.4. Регламенту здійсненний колегією суддів, що підлягала відводу, що згідно з п. 4 ч. 3 ст. 51 Закону України "Про третейські суди" є підставою для скасування рішення третейського суду.

4. Узагальнений виклад позиції іншого учасника справи

Від Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" надійшов відзив на заяву про скасування рішення третейського суду, в якому Товариство просить відмовити у задоволенні заяви.

Зокрема, Товариство посилається на те, що ПРАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Третейського суду з відповідним позовом про стягнення з ТОВ «Мединський і К» саме в межах строку дій Третейського застереження, оскільки закінчення строку дії договору не приводить до припинення дії, викладеної в договорі, відносно узгодження сторін, щодо порядку врегулювання спорів. Спір, який розгадався у третейському суді - відносно стягнення з ТОВ «Мединський і К» несплаченої орендної плати за користування транспортними засобами ПРАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", виник саме з невиконання Заявником зобов`язань, передбачених розділом 3 договору «Орендна плата та порядок розрахунків», а отже цей спір підлягає третейському розгляду, оскільки стосується саме порушення умов договору ( п. 11.2 договору ).

Водночас, на думку Позивача, ТОВ «Мединський і К» безпідставно стверджує, що склад третейського суду не відповідав вимогам діючого законодавства, тому що сторона за договором сама відмовилась від свого права обрати третейського суддю для формування складу суду для розгляду справи № 14/41 К-20.

Крім того, посилання Відповідача на упереджене до нього ставлення колегією третейських суддів при розгляді третейської справи №14/41 К-20, за твердженням Позивача не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки будь-яких аргументів на доведення зацікавленості в результаті розгляду справи чи наявності будь-яких інших обставин, які б викликали сумніви у неупередженості складу третейського суду заява про відвід не містила, а зазначені в ній обставини є лише припущеннями Відповідача, а тому підстави для відводу складу третейського суду в розумінні п. 2.4. Регламенту Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації «Регіональна правова група» - були відсутні.

5. Процедура провадження у справі в Центральному апеляційному господарському суді

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями у справі № 876/21/21 визначено головуючого суддю ( суддю доповідача ) Кощеєва І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.02.2021 р. у справі № 876/21/21 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мединський і К" про скасування рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 08.01.2021 р. у справі № 14/41К-20 прийнято до розгляду. Розгляд заяви призначено в судове засідання на 23.03.2021 р..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.03.2021 р. задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мединський і К" про витребування третейської справи. Розгляд заяви відкладено в судове засідання на 08.04.2021 р., витребувано у Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" третейську справу № 14/41К-20.

05.04.2021р. з Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" до суду надійшла третейська справа № 14/41К-20.

У додаткових письмових поясненнях до Заяви про скасування рішення третейського суду, які надійшли до апеляційного суду 08.04.2021 р., Заявник зазначає, що два з трьох суддів третейського суду, яким було ухвалено оскаржуване рішення, є пов`язаними комерційним інтересом співзасновники двох юридичних осіб, місцезнаходження яких збігається із місцезнаходженням Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група", яким ухвалено оскаржуване рішення у третейській справі. Факти отримання доходу від пов`язаних із Позивачем юридичних осіб головуючою суддею третейського суду Палій Євгенія Анатоліївна, дають підстави Заявникові вважати вказану суддю упередженою та необ`єктивною, що підтверджується різним ставленням до Сторін процесу та прийнятими процесуальними рішеннями у справі, а також поданою Відповідачем заявою про відведення складу суду, та є підставою для відведення судді згідно з п. 4 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про третейські суди". Крім того, подані Позивачем до суду паперові копії електронних документів викликають у Відповідача обгрунтовані сумніви щодо відповідності їх оригіналу, а також засвідчення їх належним та дійсним ЕЦП, у зв`язку з чим Заявник просить суд витребувати у Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" оригінали електронних документів, долучених ним до відзиву на заяву про скасування рішення третейського суду, підписану представником Позивача 23.03.2021 р. в паперових копіях.

В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Мединський і К" також заявив усне клопотання про витребування у Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" інформації, про наявність договірних відносин між Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", Адвокатським об`єднанням "Адвокатська компанія Апріорі" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридично-консалтингова компанія "ЮРИК КОМ, за період з 2018 р. по 2020 р..

Представник Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" проти задоволення клопотання заперечував.

За змістом ч. 2, ч. 3 ст. 80 ГПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. 2. У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. У клопотанні про витребування судом групи однотипних документів як доказів додатково зазначаються ознаки, що дозволяють ідентифікувати відповідну групу документів. 4. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги обставини, якими Заявник обґрунтовує заявлене клопотання, водночас ураховуючи, що відповідно до ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, суд дійшов висновку, що клопотання Заявника про витребування доказів задоволенню не підлягають з підстав необґрунтованості та невідповідності приписам ст. 81 ГПК України. Водночас, докази, які просить витребувати Заявник ( докумени, долучені до відзиву на заяву про скасування рішення третейського суду ), знаходяться в матеріалах третейської справи № 14/41К-20, які були досліджені судом в судовому засіданні.

Враховуючи наведене не підлягає задоволенню і усне клопотання представника Заявника про витребування у Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" інформації, про наявність договірних відносин між Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", Адвокатським об`єднанням "Адвокатська компанія Апріорі" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридично-консалтингова компанія "ЮРИК КОМ, оскільки вказані докази не стосуються предмета, що розглядається в межах даної заяви.

В судовому засіданні 08.04.2021 р., оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

6. Встановлені судом обставини справи

01.05.2016 р. між Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" ( Орендодавець ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мединський і К" ( Орендар ) укладено Договір оренди рухомого майна № 2160-26, відповідно до п. 1.1. якого, в порядку та на умовах, передбачених даним Договором, Орендодавець передає Орендарю за плату на визначений строк у користування рухоме майно, для здійснення господарської діяльності.

В п. 11.2 Договору оренди рухомого майна № 2160-26 від 01.05.2016 р., сторони дійшли згоди, що в разі, якщо спори та розбіжності, які виникли в зв`язку з виконанням даного Договору або стосуються його укладення, зміни, порушення умов, недійсності, не будуть врегульовані шляхом перемовин, їх розгяд здійснюється в Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації Регіональна правова група, у відповідності до Регламенту вказаного суду. Рішення якого являється кінцевим і обов`язковим для сторін та підлягає виконанню сторонами в строки, вказані у рішенні суду. Закінчення строку дії даного договору не приводить до припинення дії викладеної в договорі згоди сторін про порядок врегулювання спорів.

Згідно п. 3.4. Договору оренди рухомого майна № 2160-26 від 01.05.2016 р. у разі несвоєчасного виконання Орендарем зобов`язань по поверненню об`єкта оренди з оренди Орендодавцю у зв`язку із закінченням терміну оренди, встановленого цим договором, орендна плата підлягає сплаті після закінчення зазначеного терміну до моменту фактичного повернення об`єкта оренди Відповідачем з оренди Позивачу.

Відповідно до п. 12.5 Договору оренди рухомого майна № 2160-26 від 01.05.2016 р. сторони узгодили, що закінчення строку дії цього договору не позбавляє сторони від виконання прийнятих на себе зобов`язань.

Посилаючись на п. 11.2 Договору оренди рухомого майна № 2160-26 від 01.05.2016 р., Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації Регіональна правова група з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мединський і К", про стягнення 11 610 435,15 грн.

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" обґрунтувані не виконанням Відповідачем вимог діючого законодавства та умов згаданого договору, а саме порушення Відповідачем прийнятих на себе зобов`язань щодо повернення об`єкту оренди та внесення орендної плати за користування об`єктом оренди за умовами укладеного між Сторонами договору.

Рішенням Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група", у сформованому відповідно до Регламенту складі колегії суддів: головуючого третейського судді Палій Є.А., третейського судді-доповідача ОСОБА_1 , третейського судді Щербатюк В.А., від 08.01.2021 р. у справі № 14/41К-20 позовні вимоги задоволено частково - стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мединський і К" на користь Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" 4 232 598,50 грн. - основного боргу з орендної плати за Договором оренди рухомого майна № 2160-26 від 01.05.2016р., 6 772 157,60 грн. - штрафу за прострочення повернення Об`єкту оренди за Договором оренди рухомого майна № 2160-26 від 01.05.2016 р., 302 839,52 грн. - пені за прострочення сплати орендної плати за Договором оренди рухомого майна № 2160-26 від 01.05.2016р., 137 725,65 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, 102 000,00 грн. витрат, пов`язаних з вирішенням спору третейським судом.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням третейського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мединський і К" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду, як до суду першої інстанції, із заявою про його скасування.

7. Оцінка аргументів учасників справи

Розглянувши матеріали заяви про скасування рішення третейського суду, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що підстави для задоволення вказаної заяви відсутні, враховуючи наступне.

За правилами п. 11 ч. 1 ст. 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів відносяться справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті.

Згідно з ч. 2 ст. 24 ГПК України, справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом.

Виключний перелік підстав для скасування рішення третейського суду визначений положеннями ч. 3 ст. 51 Закону України "Про третейські суди" та ст. 350 ГПК України, у зв`язку з чим заявнику при зверненні до компетентного суду з відповідною заявою необхідно довести їх наявність.

Згідно з ч. 1 ст. 350 ГПК України, рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо: 1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі (частина друга статті 350 ГПК України).

Аналогічні положення містяться також і у ст. 51 Закону України "Про третейські суди".

Перелік підстав, з яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, за загальним правилом тягар доведення наявності зазначених підстав покладається на сторону, яка звертається із заявою про скасування рішення третейського суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 15.01.2020 р. у справі № 873/87/19.

Оскаржуючи рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації Регіональна правова група від 08.01.2021 р. у справі №14/41К-20, Скаржник вказує на наявність підстав для скасування рішення третейського суду, а саме: рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; формування колегії третейських суддів для розгляду справи суперечить положенням ст. 17 Закону України "Про третейській суди" та п. 2.2. Регламенту Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група"; розгляд справи № 14/41К-20 здійсненний колегією суддів, що підлягала відводу.

У відзиві на заяву про скасування рішення третейського суду Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" посилається на те, що рішення третейського суду було прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, а зазначені в заяві доводи є безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що між приватним акціонерним товариством «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» ( Орендодавець ) та товариством з обмеженою відповідальністю «Мединський і К» ( Орендар ) укладено Договір оренди рухомого майна № 2160-26 від 01.05.2016 р., відповідно до п. 1.1 якого, Орендодавець взяв на себе зобов`язання передати, а Орендар прийняти за плату на певний строк у користування рухоме майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно п. 3.7. Договору Орендар зобов`язаний вносити орендую плату протягом 20 (двадцяти) календарних днів місяця, що настає за місяцем надання послуг.

У разі несвоєчасного виконання Відповідачем зобов`язань по поверненню об`єкта з оренди Позивачу у зв`язку із закінченням терміну оренди, встановленого цим договором, орендна плата підлягає сплаті після закінчення зазначеного терміну до моменту фактичного повернення об`єкта оренди Відповідачем з оренди Позивачу ( п. 3.4. Договору ).

В зв`язку з тим, що ТОВ «Мединський і К» орендоване рухоме майно не повернуло, ПРАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» були виставлені рахунки за користування майном згідно умов Договору до 30.11.2019 р. включно.

У зв`язку з тим, що Орендарем були порушені умови договору стосовно сплати орендної плати, ПРАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» направило до Третейського суду позовну заяву про стягнення з ТОВ «Мединський і К» - 11 610 435,15 грн.

Отже, рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації Регіональна правова група від 08.01.2021 р. у справі №14/41К-20 прийнято у спорі, що виник внаслідок неналежного виконання ТОВ "Мединський і К" своїх зобов`язань за Договором оренди рухомого майна № 2160-26 від 01.05.2016 р..

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України "Про третейські суди", до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про третейські суди", юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про третейські суди" третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Ч. ч. 1, 4 - 6 ст. 12 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

Разом з тим, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10.01.2008 р. № 1-рп/2008, гарантуючи судовий захист з боку держави, Основний Закон України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань ( частина п`ята статті 55 Конституції України). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене. Одним із способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних та господарських правовідносин є звернення до третейського суду (абзац перший пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі про виконання рішень третейських судів від 24.02.2004 р. № 3-рп/2004). Відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (стаття 17 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 12 ГПК України, ст. 6 Закону).

Включення третейського застереження до тексту Договору здійснюється для визначення умов вирішення спорів, які можуть виникнути при реалізації сторонами положень Договору, що є загальноприйнятим в національній та світовій практиці застосування механізмів врегулювання спорів. При цьому, предметом третейської угоди може бути як спір, який існує на момент укладення такої угоди, так і будь-які інші спори в зв`язку з правовідносинами, що виникатимуть між сторонами у майбутньому при виконанні договірних зобов`язань та віднесених до компетенції третейського суду.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 04.10.2018 р. у справі № 910/8961/17 предметом третейської угоди може бути не лише спір, який існує на момент укладення такої угоди, а й будь-які спори, які виникатимуть між сторонами договору в майбутньому та передбачені третейською угодою.

В п. 11.2 Договору, сторони дійшли згоди, що в разі, якщо спори та розбіжності, які виникли в зв`язку з виконанням даного Договору або стосуються його укладення, зміни, порушення умов, недійсності, не будуть врегульовані шляхом перемовин, їх розгляд здійснюється в Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації Регіональна правова група, у відповідності до Регламенту вказаного суду. Рішення якого являється кінцевим і обов`язковим для сторін та підлягає виконанню сторонами в строки, вказані у рішенні суду. Закінчення строку дії даного договору не приводить до припинення дії викладеної в договорі згоди сторін про порядок врегулювання спорів.

Доказів визнання недійсною або оспорювання дійсності третейської угоди ( п. 11.2. Договорі оренди рухомого майна № 2160-26 від 01.05.2016 р .) сторонами суду не надано.

Згідно п. 12.5 Договору сторони узгодили, що закінчення строку дії цього договору не позбавляє сторони від виконання прийнятих на себе зобов`язань.

Припинення дії Договору не припиняє дії третейського застереження та не позбавляє сторони права на звернення до третейського суду з питань, які обумовлені таким третейським застереженням ( постанова Верховного Суду від 12.08.2019 р. у справі № 876/7/19 ).

Отже, суд погоджується з доводами Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" викладеними у відзиві на заяву, що ТОВ «Мединський і К» безпідставно вважає, що третейський суд прийняв рішення після закінчення строку дії договору оренди та вирішив питання, які виходять за межі третейської угоди, тому що спір, який розглядався у третейському суді - відносно стягнення з ТОВ «Мединський і К» несплаченої орендної плати за користування транспортними засобами ПРАТ «ІНГЗК», виник саме з невиконання Заявником зобов`язань, передбачених розділом 3 договору «Орендна плата та порядок розрахунків», а отже цей спір підлягає третейському розгляду, оскільки стосується саме порушення умов договору ( п. 11.2 договору). При цьому, закінчення строку дії договору не призводить до припинення дії, викладеної в договорі, відносно узгодження сторін, щодо порядку врегулювання спорів.

З огляду на викладене, ПРАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Третейського суду з відповідним позовом про стягнення з ТОВ «Мединський і К» в межах строку дій Третейського застереження.

Щодо доводів Заявника, що склад третейського суду не відповідав вимогам закону положенням ст. 17 Закону України "Про третейській суди" та п. 2.2. Регламенту Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група", суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів третейської справи № 14/41К-20, витребованої з Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" за клопотанням Заявника - Третейським судом на адресу ТОВ «Мединський і К» було направлено повідомлення № 10-04/2-20 від 10.04.2020 р. по справі № 14/41К-20 про обрання третейського судді протягом п`яти днів з моменту отримання даного Повідомлення, про що письмово повідомити Третейський суд. Вищезазначене повідомлення ТОВ «Мединський і К» отримало 16.04.2020 р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, тобто підприємство зобов`язано було направити до третейського суду заяву про обрання третейського суддю до 21.04.2020 р., але вже 10.04.2020 р., з боку представника ТОВ «Мединський і К» Трофимова Сергія Олексійовича на адресу Третейського суду було направлено клопотання про відкладення розгляду справи та надання додаткового строку для підготовки відзиву, в якому представником зауважено суд, що вибір судді за своєю квотою Відповідач залишає на розгляд Третейського суду ( дане клопотання отримано Третейським судом 13.04.2020 р., про що свідчить штамп суду ).

У зв`язку з тим, що сторони по справі № 14/41К-20 не скористались правом обрання третейського судді, Голова Третейського суду призначив двох суддів із затвердженого Списку третейських суддів , які, в свою чергу обрали третього суддю - головуючого при розгляді конкретної справи ( п. 2.2 Регламенту Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації «Регіональна правова група» ), а вже 20.05.2020 р. Третейським судом була винесена ухвала про обрання колегії суддів по справі № 14/41К-20 у складі: Палій Є.А. (головуюча), Петрова Т.А. (доповідач) та Манелюк Д.В.

Ухвалою Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації «Регіональна правова група» від 10.07.2020 р. було достроково припинено повноваження третейського судді Манелюка Д.В. та обрано колегію третейських суддів для розгляду справи №14/41 К-20 у складі: Палій Є.А. (головуючий), Петрова Т.А. (доповідач), Щербатюк В.А.

26.05.2020 р. Третейським судом була винесена ухвала про порушення третейського розгляду та призначення судового засідання на 26.06.2020 р.. Представник ТОВ «Мединський і К» скористався своїм процесуальним правом та надіслав на адресу відзив на позовну заяву ПРАТ «ІНГЗК» та був присутній на кожному судовому засіданні та жодного разу не заявив що був позбавлений можливості обрання третейського судді для розгляду справи № 14/41К-20.

Таким чином, ТОВ «Мединський і К» безпідставно стверджує, що склад третейського суду не відповідав вимогам діючого законодавства, оскільки Заявник - сторона за договором сама відмовилась від свого права обрати третейського суддю для формування складу суду для розгляду справи № 14/41К-20.

Щодо доводів Заявника, що розгляд справи № 14/41К-20 здійсненний колегією суддів, яка підлягала відводу, суд зазначає наступне.

Частинами 1, 3 ст. 16 Закону України "Про третейські суди" встановлено, що склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді). У постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про третейські суди" формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду.

Статтею 18 Закону України "Про третейські суди" встановлено вимоги до третейських суддів. Так, третейські судді не є представниками сторін. Третейським суддею може бути призначена чи обрана особа, яка прямо чи опосередковано не заінтересована в результаті вирішення спору, а також має визнані сторонами знання, досвід, ділові та моральні якості, необхідні для вирішення спору. Третейськими суддями не можуть бути: особи, які не досягли повноліття, та особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; особи, які не мають кваліфікації, погодженої сторонами безпосередньо чи визначеної у регламенті третейського суду; особи, які мають судимість; особи, визнані в судовому порядку недієздатними; судді судів загальної юрисдикції або Конституційного Суду України. У разі одноособового вирішення спору третейський суддя постійно діючого третейського суду повинен мати вищу юридичну освіту. У разі колегіального вирішення спору вимоги щодо наявності вищої юридичної освіти поширюються лише на головуючого складу третейського суду. При вирішенні спору третейським судом для вирішення конкретного спору угодою сторін можуть бути встановлені додаткові вимоги до третейських суддів.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про третейські суди" третейський суддя не може брати участі у розгляді справи, а після його призначення чи обрання підлягає відводу чи самовідводу: якщо він особисто чи опосередковано заінтересований у результаті розгляду справи; якщо він є родичем однієї із сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, або перебуває з цими особами чи сторонами в особливих стосунках; на його прохання або за спільним рішенням сторін; у разі встановлення стороною обставин, які дають їй підстави вважати упередженим або необ`єктивним ставлення третейського судді до справи, про яке сторона дізналася після його обрання чи призначення; у разі тривалого, більш як один місяць від дня призначення чи обрання, невиконання ним обов`язків третейського судді у конкретній справі; у разі виявлення невідповідності третейського судді вимогам, встановленим статтею 18 цього Закону; якщо третейський суддя бере участь у вирішенні спору, який прямо чи опосередковано пов`язаний з виконанням ним службових повноважень, наданих державою. Жодна особа не може бути третейським суддею у справі, в якій вона раніше брала участь як третейський суддя, але була відведена чи заявила самовідвід, як сторона, представник сторони або в будь-якій іншій якості. У третейському суді для вирішення конкретного спору угодою сторін можуть бути встановлені додаткові підстави для відводу чи самовідводу третейського судді.

Частинами 4, 7 ст. 20 Закону України "Про третейські суди" встановлено, що процедура відводу третейського судді у постійно діючому третейському суді визначається регламентом третейського суду з додержанням вимог цього Закону. Заява сторони про відвід подається третейському судді третейського суду для вирішення конкретного спору, кандидатура якого відводиться, або голові постійно діючого третейського суду. За відсутності заперечень іншої сторони щодо заявленого відводу третейський суддя є відведеним з дня подання стороною заяви про його відвід.

Відповідно до п. 2.6. Регламенту Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації «Регіональна правова група» відвід третейському судці може бути заявлений тільки у тому випадку, якщо існують обставини, що викликають обґрунтовані сумніви відносно його неупередженості або незалежності, або якщо він володіє відповідною кваліфікацією. Сторона може заявити про відвід обраного нею третейського судді лише у разі, якщо обставини, які є підставою для відводу призначеного чи обраного нею третейського судці, стали відомі цій стороні після його призначення чи обрання.

Згідно до п. 2.7. Регламенту Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації «Регіональна правова група» письмова заява сторони про відвід разом з доказами направленні копії заяви іншій стороні, подається Голові Третейського суду протягом трьох днів, після того як цій стороні стали відомі обставини, які є підставою для відводу третейського судці. У разі пропуску встановленого строку, питання про прийняття заяви про відвід третейського судді вирішується Головою Третейського суду протягом п`яти робочих днів з дати отримання заяви про відвід, виносить ухвалу про відвід третейського судці, при цьому третейський суддя є відведеним з дня подання стороною зави про його відвід. Якщо заява про відвід є такою, що не підлягає задоволенню, Голова третейського суду виносить відповідну ухвалу.

З матеріалів третейської справи № 14/41К-20 вбачається, що 01.09.2020 р. на адресу Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації «Регіональна правова група» від ТОВ «Мединський і К» надійшла заява про відвід складу третейського суду. В обгрунтування вказаної заяви, ТОВ «Мединський і К» посилався на те, що судді третейського суду умисно порушують засади: рівності учасників процесу перед законом і судом; змагальності сторін та свободи в наданні ними до суду своїх доказів шляхом доведеності перед судом їх переконливості. Викладені обставини, за твердженням Відповідача свідчать про упереджене та негативне відношення суддів, та навпаки, дуже поблажливе та особливе ставлення до Позивача, який зареєстрований за місцем розташування третейського суду та при укладенні договору оренди висував основною вимогою до Орендаря передання спорів саме до Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації «Регіональна правова група». Отже, Відповідач вважає, що розгляд справи існуючим складом суду в подальшому унеможливлює розгляд справи на засадах справедливого розгляду справи та створює сумніви в об`єктивності у майбутньому прийнятті рішення даним складом суду, який не є безстороннім, та схильний до позитивних дій для сторони Позивача.

Третейський суд в особі Голови суду не знайшов підстав для задоволення заяви про відвід складу третейського суду ( ухвала від 04.09.2020 р. ) з причин відсутності підтверджених фактичних обставин та доказів факту упередженості судді у розгляді справи, зазначивши, що посилання на упереджене та негативне ставлення колегією третейських суддів, та навпаки до Відповідача, дуже поблажливе та особливе ставлення до Позивача суддями, при розгляді третейської справи № 14/41К-20, не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки будь-яких аргументів на доведення зацікавленості в результаті розгляду справи чи наявності будь-яких інших обставин, які б викликали сумніви у неупередженості складу третейського суду заява про відвід не містить, а зазначені в ній обставини є лише припущеннями Відповідача, а тому підстави для відводу складу третейського суду в розумінні п. 2.4. Регламенту Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації «Регіональна правова група» відсутні.

Таким чином, оскільки з матеріалів справи вбачається, що справа, у якій прийнято рішення третейського суду, була підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, та цим рішенням не вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду не визнано недійсною компетентним судом; склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідав вимогам ст. 16-19 Закону України "Про третейські суди"; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі, то апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації Регіональна правова група від 08.01.2021 р. у справі № 14/41К-20

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Ч. ч. 3, 4 ст. 349 ГПК України передбачено, що при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду. Суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені ст. 350 цього Кодексу.

За наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд має право: 1) постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви і залишення рішення третейського суду без змін; 2) постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення третейського суду (ч. 6 ст. 349 ГПК України).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Мединський і К" про скасування рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації Регіональна правова група від 08.01.2021 р. у справі № 14/41К-20 слід відмовити, а вказане рішення третейського суду залишити без змін.

9. Розподіл судових витрат

Судові витрати у вигляді судового збору за звернення із заявою про скасування рішення третейського суду, згідно ст. 129 ГПК України слід покласти на заявника.

Керуючись ст. ст. 129, 234, 346 - 351 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мединський і К" про скасування рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації Регіональна правова група від 08.01.2021 р. у справі № 14/41К-20 - залишити без задоволення.

Рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації Регіональна правова група, у сформованому відповідно до Регламенту складі колегії суддів: головуючого третейського судді Палій Є.А., третейського судді-доповідача ОСОБА_1 , третейського судді Щербатюк В.А., від 08.01.2021р. у справі № 14/41К-20 залишити без змін.

Витрати по сплаті судових витрат покласти на заявника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Мединський і К".

Ухвала, якщо вона не буде оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції ( ч. ч. 5, 6 ст. 356 ГПК України ).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі ч. 3 ст. 356 та ч. 2 ст. 253 ГПК України до Верховного Суду у строк, передбачений ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 13.04.2021 р.

Суддя І.М. Кощеєв