ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року Справа № 915/61/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. при секретарі судового засідання Степановій С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-КОМЕРС", вул. Львівська, 19, м. Червоноград, Львівська область, 80100 ()

до відповідача Фізичної особи-підприємця Бойко Людмили Володимирівни, АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення коштів в сумі 47 972, 29 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Сапіга О.В.

від відповідача: представник не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-КОМЕРС" з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача Фізичної особи-підприємця Бойко Людмили Володимирівни 45 687, 90 грн. основного боргу та 2 284, 39 грн. штрафу.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 25.01.2021 року позовну заяву ТзОВ "ЄВРО-КОМЕРС" (вх. № 700/21 від 18.01.2021 року) до відповідача ФОП Бойко Людмили Володимирівни про стягнення коштів в сумі 47 972, 29 грн. залишено без руху.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 15.02.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні на 17.03.2021 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 17.03.2021 року відкладено розгляд справи в судовому засіданні на 08.04.2021 року.

Відповідач явку повноважного представника в судові засідання 17.03.2021 та 08.04.2021 року не забезпечив.

Ухвали господарського суду Миколаївської області від 15.02.2021 та від 17.03.2021 року, надіслані на адресу відповідача Фізичної особи-підприємця Бойко Людмили Володимирівни, АДРЕСА_1 повернуті до суду поштовою установою із відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» та "адресат відсутній за вказаною адресою" (арк. 96-100, 156-159).

Додатково судом вжито заходи щодо повідомлення відповідача телефонограмою за номером телефону, вказаному в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується телефонограмою (арк. 155).

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

В Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про фізичну особу - підприємця, зокрема, місцезнаходження (місце проживання або інша адреса, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем); інформація для здійснення зв`язку з фізичною особою - підприємцем: телефон та адреса електронної пошти (п. 5, 8 ч. 4 ст. 9 вказаного Закону).

Ухвали суду направлялись на адресу відповідача Фізичної особи-підприємця Бойко Людмили Володимирівни, АДРЕСА_1 , вказану в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України".)

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 08.04.2021 року судом відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

1. Правова позиція позивача.

Позивач зазначає, що предметом спору є вимога про стягнення грошової заборгованості.

Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки № ЄК-38 від 13.04.2020 року, укладеного між сторонами, а саме: зобов`язань щодо в повному обсязі оплати товару на умовах договору, внаслідок чого позивачем заявлено до стягнення заборгованість у спірній сумі та нараховано відповідачу штраф. Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 265 ГК України, ст. 526, 549, 625, 626, 655, 712 ЦК України та умовами договору.

2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

Відповідач не скористався наданим йому ч. 1, 2, 4 ст. 161 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

13.04.2020 року між ТзОВ «ЄВРО-КОМЕРС» (постачальник) та ФОП Бойко Л.В. (покупець) укладено договір поставки № ЄК-38 (арк. 102-103).

Договір підписано сторонами та скріплено печаткою постачальника.

Відповідно до п. 9.1 договору даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2020 року.

Доказів визнання недійсним або розірвання договору суду не подано.

Умовами договору сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник на умовах цього договору зобов`язується передати у власність покупцеві продукцію, визначену у п. 1.2 договору, а покупець зобов`язається прийняти та оплатити продукцію за ціною вказаною у рахунку виставленому для оплати.

Відповідно до п. 2.1 договору сторони домовились, що місцем завантаження товару, що є предметом цього договору є: Львівська обл., Сокальський р-н, с. Комарів, вул. Кутова, 20, а місце розвантаження товару, який зобов`язується передати покупцеві постачальник та визначений згідно податкової накладної є _______.

Відповідно до п. 2.2 договору ціна на продукцію узгоджується сторонами на кожну партію продукції і вказується у рахунках та видаткових накладних на продукцію, яка оформляється на кожну партію. Дата вказана в накладній є датою поставки продукції постачальником.

Відповідно до п. 2.4 договору доставка продукції на склад покупця здійснюється за згодою сторін: або транспортом постачальника або транспортом покупця.

Відповідно до п. 2.5 договору право власності на продукцію переходить до покупця з моменту отримання продукції від постачальника.

Відповідно до п. 2.7 договору постачальник зобов`язаний оформити належним чином та у встановлені строки податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог ст. 201 ПК України. Якщо постачальником оформлено податкову накладну з дотриманням умов щодо її реєстрації та у порядку, визначеному ПК України, однак таку податкову накладну не зареєстровано чи зареєстровано несвоєчасно, то постачальник не несе відповідальності за це перед покупцем.

Відповідно до п. 2.9 договору покупець зобов`язаний прийняти продукцію у відповідності з вимогами законодавства.

Відповідно до п. 2.10 договору передача продукції постачальником і його приймання покупцем по найменуванню, кількості, якості і ціні проводиться на підставі видаткової накладної, товарно-транспортної накладної та довіреності. При цьому один екземпляр вказаних документів відразу після отримання продукції із підписом повноваженої особи покупця на прийом товару та відміткою печатки покупця відразу повертається представнику постачальника.

Відповідно до п. 2.13 договору претензії щодо якості та кількості товару покупець вправі пред`явити виключно в момент приймання товару. У випадку пред`явлення таких претензій покупцем після прийняття товару та підписання відповідних документів, такі претензії постачальником не розглядаються.

Відповідно до п. 3.1 договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти продукцію за ціною, визначеною умовами даного договору. Ціна на продукцію, що передається у власність покупцеві вказується у рахунках, які надаються постачальником для проведення оплати.

Відповідно до п. 3.2 договору загальну суму договору складає сума продукції, отриманої по всім видатковим накладним.

Відповідно до п. 3.4 договору оплата продукції покупцем здійснюється за договірною ціною шляхом 100 % перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника в день отримання товару.

Судом встановлено, що на виконання умов договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 702 789, 55 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи та перевіреними судом видатковими накладними № ЄК-00025089 від 23.04.2020 на суму 19 926, 85 грн., № ЄК-00025361 від 05.05.2020 на суму 48 298, 50 грн., № ЄК-00026925 від 07.07.2020 на суму 63 355, 56 грн., № ЄК-00027160 від 16.07.2020 на суму 74 590, 75 грн., № ЄК-00027309 від 21.07.2020 на суму 79 192, 51 грн., № ЄК-00027442 від 27.07.2020 на суму 44 212, 20 грн., № ЄК-00027681 від 04.08.2020 на суму 42 067, 50 грн., № ЄК-00027955 від 11.08.2020 на суму 73 365, 90 грн., № ЄК-00028092 від 17.08.2020 на суму 94 471, 20 грн., № ЄК-00028329 від 25.08.2020 на суму 90 798, 63 грн., № ЄК-00028538 від 02.09.2020 на суму 72 509, 95 грн. (арк. 126-136) та товарно-транспортними накладними, в яких міститься посилання на вищевказані видаткові накладні (арк. 88-91, 137-147).

Всі вищевказані видаткові на товарно-транспортні накладні підписано сторонами та скріплено печаткою постачальника.

Підставою поставки товару у вищевказаних накладних зазначено договір № ЄК-38 від 13.04.2020 року.

На виконання умов п. 2.7 договору позивачем ТзОВ «ЄВРО-КОМЕРС» подано та зареєстровано податкові накладні (арк. 58-79).

Відповідачем за поставлений на підставі договору № ЄК-38 від 13.04.2020 року товар проведено часткову оплату на загальну суму 657 101, 65 грн., що підтверджується карткою рахунку 361 за період з 23.04.2020 по 10.11.2020, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 (арк. 45-57), прибутковими касовими ордерами та платіжними дорученнями (105-125).

Отже, станом на дату звернення позивача до суду із даним позовом заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений на підставі договору № ЄК-38 від 13.04.2020 року товар становила 45 687, 90 грн. (702 789, 55 грн. - 657 101, 65 грн.).

21.10.2020 року позивачем на адресу відповідача направлено претензію № 159 від 20.10.2020 року про сплату боргу за договором поставки, в якій позивач просив оплатити заборгованість по договору поставки від 13.04.2020 року, яка станом на дату направлення претензії складала 59 045, 20 грн. (арк. 21). Факт направлення претензії підтверджується поштовою накладною та описом вкладення (арк. 22).

У відповідь на претензію № 159 від 20.10.2020 року відповідачем направлено позивачу заяву про визнання претензії від 10.11.2020, в якій відповідач зазначив, що зазначену в претензії № 159 від 20.10.2020 року суму боргу визнає, зобов`язується погасити в термін до 30.12.2020 року. Також у заяві відповідач зазначив, що не заперечує проти нарахування згідно договору поставки штрафних санкцій (арк. 104).

Невиконання відповідачем обов`язку за договором в частині здійснення оплати за поставлений товар мало наслідком виникнення заборгованості та нарахування позивачем штрафу, що і стало підставою для звернення до суду з позовом.

ІV. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

1. Щодо вимоги про стягнення суми основного боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Закон не передбачає такої підстави для припинення зобов`язання, яке лишилося невиконаним, як закінчення строку дії договору (постанова КГС ВС від 19.05.2020 № 910/9167/19).

Як встановлено судом вище, станом на день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем становить 45 687, 90 грн.

Станом на день розгляду справи суду не подано доказів оплати заборгованості в розмірі 45 687, 90 грн., строк оплати якої настав, як і не спростовано факту наявності вказаної заборгованості жодними доказами.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем порушено вимоги ст. 11, 509, 525, 526, 692 ЦК України та умов п. 3.4 договору в частині оплати за поставлений товар.

Позовна вимога в частині стягнення 45 687, 90 грн. - суми основного зобов`язання є обґрунтованою, підставною та підлягає задоволенню.

2. Щодо вимоги про стягнення штрафу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 6.1 договору у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством. Порушення зобов`язань є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до п. 6.3 договору у разі прострочення оплати продукції, переданої покупцеві, більше ніж на один день чи безпідставної відмови від прийняття продукції, останній сплачує штраф у розмірі 5 % відсотків від вартості продукції від якої покупець відмовився або ухилився від оплати та компенсує суми інших штрафних санкцій, передбачених чинним законодавством.

У зв`язку з тим, що заборгованість відповідача становить більше одного дня, позивачем нараховано відповідачу штраф в розмірі 2 284, 39 грн. (45 687, 90 х 5 %)

Розрахунок штрафу здійснено позивачем арифметично правильно відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору. Отже, нарахування штрафу в сумі 2 284, 39 грн. є обґрунтованим та підставним.

Позовна вимога в частині стягнення штрафу є обґрунтованою, підставною та підлягає задоволенню.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Судовий збір в розмірі 2 270, 00 грн. згідно ст. 129 ГПК України слід відшкодувати позивачу з відповідача.

Керуючись ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з відповідача Фізичної особи-підприємця Бойко Людмили Володимирівни, АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-КОМЕРС", вул. Львівська, 19, м. Червоноград, Львівська область, 80100 ():

- 45 687, 90 грн. (сорок п`ять тисяч шістсот вісімдесят сім грн. 90 коп.) - основного боргу;

- 2 284, 39 грн. (дві тисячі двісті вісімдесят чотири грн. 39 коп.) - штрафу;

- 2 270, 00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 13.04.2021 року.

Суддя Е.М. Олейняш