РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.04.2021Справа № 910/19070/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Державного підприємства "ГОТЕЛЬ "КОЗАЦЬКИЙ" Міністерства оборони України

до Громадської організації "ВЕТЕРАНСЬКЕ БРАТЕРСТВО"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Міністерство оборони України

про зобов`язання вчинити дії

за участю представників:

від позивача: Матійко Д.В.

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: Бабко Ю.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "ГОТЕЛЬ "КОЗАЦЬКИЙ" Міністерства оборони України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Громадської організації "ВЕТЕРАНСЬКЕ БРАТЕРСТВО" про зобов`язання звільнити приміщення, розташовані за адресою: м. Київ, провулок Шевченка, 5, а саме: будівлю готелю площею 1151,5 кв.м; прибудови до будівлі готелю площею 238,6 кв.м; прибудови до будівлі готелю (лазні) площею 86,3 кв.м; прибудови до будівлі готелю площею 176 кв.м.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач користується зазначеними будівлями без достатніх правових підстав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2020 дану позовну заяву залишено без руху.

22.12.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 28.12.2020 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №910/19070/20, розгляд справи постановив здійснювати за правилами загального позовного провадження, залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Міністерство оборони України, підготовче засідання у справі призначив на 04.02.2021.

27.01.2021 через відділ діловодства суду від третьої особи надійшли письмові пояснення, у яких Міністерство оборони України підтримує позовні вимоги Державного підприємства "ГОТЕЛЬ "КОЗАЦЬКИЙ" Міністерства оборони України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2021 повідомлено учасників справи № 910/19070/20, що призначене на 04.02.2021 підготовче засідання не відбудеться, підготовче засідання призначено на 23.02.2021.

Протокольною ухвалою від 23.02.2021 підготовче засідання у справі відкладено на 11.03.2021.

09.03.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі.

Протокольною ухвалою від 11.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.04.2021.

Представник відповідача у судове засідання 11.04.2021 не з`явився. Про час та місце судового засідання відповідач був повідомлений ухвалою суду від 11.03.2021, направленою на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно із ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Також у відповідності до ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Зі змісту пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 11.03.2021 повернута на адресу суду поштовим відділенням зв`язку з посиланням на відсутність відповідача за адресою місцезнаходження.

Отже, у відповідності до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Згідно із ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У судовому засіданні 01.04.2021 представник позивача надав пояснення по суті позовних вимог, просив суд позов задовольнити.

Представник третьої особи у судовому засіданні 01.04.2021 позовні вимоги підтримав.

У судовому засіданні 01.04.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено матеріалами справи, ДП "ГОТЕЛЬ "КОЗАЦЬКИЙ" Міністерства оборони України є балансоутримувачем державного майна, належного Міністерству оборони України, зокрема, приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Шевченка, 5 (будівлі готелю площею 1151,5 кв.м; прибудови до будівлі готелю площею 238,6 кв.м; прибудови до будівлю готелю (лазні) площею 86,3 кв.м, прибудови до будівлі готелю площею 176 кв.м), які були передані до господарського відання позивача на підставі наказу Міністерства оборони України №81 від 24.04.1993 актом прийому-передачі б/н від 19.05.1994.

Позивач зазначає, що у березні 2014 у вказаних приміщеннях готелю, за зверненням голови Київської міської державної адміністрації № 327 від 18.03.2014 до Міністра оборони України про тимчасове до 31.05.2014 розташування учасників (активістів) подій на Майдані Незалежності у м. Києві, їх було розташовано.

01.10.2014 між ДП "ГОТЕЛЬ "КОЗАЦЬКИЙ" Міністерства оборони України та ГО "Товариство сприяння Збройним силам України та військово-морському флоту "Патріот України" укладено договір №01-10/2014 про відшкодування витрат, за умовами 1.1 якого його предметом є відшкодування витрат за послуги підприємства з електропостачання, водопостачання, водовідведення, витрати по сплаті земельного податку (виключно за земельну ділянку, на якій розташовується Об`єкт) та вартість витратних матеріалів корпусу підприємства за адресою: м. Київ, пров. Шевченка, 5 (далі - об`єкт), у зв`язку із розташуванням на об`єкті навчально-мобілізаційного центру Полку патрульної служби міліції особливого призначення "Азов" ГУ МВС у Київській області.

Відповідно п.1.3 договору сторони погодили, що з 15.03.2014 на об`єкті розташовується навчально-мобілізаційний центр Полку патрульної служби міліції особливого призначення "Азов" ГУ МВС у Київській області (що раніше називався Батальйон патрульної служби міліції особливого призначення "Азов" ГУ МВС у Київській області), який бере активну участь в антитерористичній операції на сході України.

У подальшому, Державне підприємство "ГОТЕЛЬ "КОЗАЦЬКИЙ" Міністерства оборони України звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Громадської організації "Товариство сприяння Збройним Силам України та військово-морському флоту "Цивільний корпус "Азов" про зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.07.2019 у справі №910/4153/19 позов задоволено повністю. Зобов`язано Громадську організацію "Товариство сприяння Збройним Силам України та військово-морському флоту "Цивільний корпус "Азов" звільнити приміщення, розташовані за адресою: м. Київ, провулок Шевченка, 5, а саме: будівлю готелю площею 1 151,5 кв.м; прибудови до будівлі готелю площею 238,6 кв.м; прибудови до будівлі готелю (лазні) площею 86,3 кв.м; прибудови до будівлі готелю площею 176 кв.м., належних Державному підприємству Міністерства оборони України "ГОТЕЛЬ "КОЗАЦЬКИЙ" на праві господарського відання, у строк не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дати набрання чинності цим рішенням.

Постановою апеляційного господарського суду від 01.10.2019 у справі №910/4153/19 апеляційну скаргу Громадської організації "Товариство сприяння Збройним Силам України та військово-морському флоту «Цивільний корпус "Азов" залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2019 у справ № 910/4153/19 залишено без змін.

Державним підприємством Міністерства оборони України "ГОТЕЛЬ "КОЗАЦЬКИЙ" пред`явлено до примусового виконання наказ по справі №910/4153/19.

Постановою Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 17.07.2020 закінчено виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04.11.2019 по справі №910/4153/19 у зв`язку із тим, що за адресою: м.Київ, пров. Шевченка, 5 знаходиться Громадська організація "ВЕТЕРАНСЬКЕ БРАТЕРСТВО", що підтверджується актом державного виконавця від 17.07.2020.

Посилаючись на те, що Громадська організація "ВЕТЕРАНСЬКЕ БРАТЕРСТВО" займає приміщення, розташовані за адресою: м. Київ, провулок Шевченка, 5, а саме: будівлю готелю площею 1151,5 кв.м; прибудови до будівлі готелю площею 238,6 кв.м; прибудови до будівлі готелю (лазні) площею 86,3 кв.м; прибудови до будівлі готелю площею 176 кв.м. без достатніх на те правових підстав та позивач, як балансоутримувач спірного майна, належного Міністерству оборони України, позбавлений можливості використовувати його за цільовим призначення, позивач звернувся до суду із позовом про зобов`язання відповідача звільнити вказані приміщення.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Як підтверджено матеріалами справи, ДП "ГОТЕЛЬ "КОЗАЦЬКИЙ" Міністерства оборони України є балансоутримувачем державного майна, належного Міністерству оборони України, зокрема, приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Шевченка, 5 (будівлі готелю площею 1151,5 кв.м; прибудови до будівлі готелю площею 238,6 кв.м; прибудови до будівлю готелю (лазні) площею 86,3 кв.м, прибудови до будівлі готелю площею 176 кв.м), які були передані до господарського відання позивача на підставі наказу Міністерства оборони України №81 від 24.04.1993 актом прийому-передачі б/н від 19.05.1994.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.07.2019 у справі №910/4153/19, залишеним без змін постановою апеляційного господарського суду від 01.10.2019, зобов`язано Громадську організацію "Товариство сприяння Збройним Силам України та військово-морському флоту "Цивільний корпус "Азов" звільнити приміщення, розташовані за адресою: м. Київ, провулок Шевченка, 5, а саме: будівлю готелю площею 1 151,5 кв.м; прибудови до будівлі готелю площею 238,6 кв.м; прибудови до будівлі готелю (лазні) площею 86,3 кв.м; прибудови до будівлі готелю площею 176 кв.м., належних Державному підприємству Міністерства оборони України "ГОТЕЛЬ "КОЗАЦЬКИЙ" на праві господарського відання, у строк не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дати набрання чинності цим рішенням.

Вказаним судом рішенням встановлено, що Громадська організація "Товариство сприяння Збройним Силам України та військово-морському флоту "Цивільний корпус "Азов" не має жодних правових підстав для користування та розпорядження майном, а саме: приміщеннями, розташованими за адресою: м. Київ, провулок Шевченка, 5 (будівлею готелю площею 1151,5 кв.м; прибудовою до будівлі готелю площею 238,6 кв.м; прибудовою до будівлі готелю (лазні) площею 86,3 кв.м; прибудовою до будівлі готелю площею 176 кв.м.), належним Міністерству оборони України.

Законодавчі вимоги щодо застосування преюдиції у господарському процесі передбачені ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 23.05.2018 по справі №910/9823/17.

Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. Вказану правову позицію викладено у постанові від 03.07.2018 Великої палати Верховного Суду по справі №917/1345/17.

Отже, факти встановлені рішенням суду по справі №910/4153/19 щодо відсутності правових підстав у Громадської організації "Товариство сприяння Збройним Силам України та військово-морському флоту "Цивільний корпус "Азов" для користування та розпорядження приміщеннями, розташованими за адресою: м. Київ, провулок Шевченка, 5 (будівлею готелю площею 1 151,5 кв.м; прибудовою до будівлі готелю площею 238,6 кв.м; прибудовою до будівлі готелю (лазні) площею 86,3 кв.м; прибудовою до будівлі готелю площею 176 кв.м.) та наявності обов`язку звільнити спірні приміщення повторного доведення не потребують.

При цьому суд зазначає, що преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також рішеннями Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України" та від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Як встановлено матеріалами справи постановою Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 17.07.2020 закінчено виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04.11.2019 по справі №910/4153/19 у зв`язку із тим, що за адресою: м.Київ, пров. Шевченка, 5 знаходиться Громадська організація "ВЕТЕРАНСЬКЕ БРАТЕРСТВО", що підтверджується актом державного виконавця від 17.07.2020.

Фактичне використання Громадською організацією "ВЕТЕРАНСЬКЕ БРАТЕРСТВО", приміщень за адресою: м. Київ, провулок Шевченка, 5, а саме: будівлі готелю площею 1151,5 кв.м; прибудови до будівлі готелю площею 238,6 кв.м; прибудови до будівлі готелю (лазні) площею 86,3 кв.м; прибудови до будівлі готелю площею 176 кв.м, зафіксовано в акті державного виконавця від 17.07.2020, складеного при примусовому виконанні наказу №910/4153/19.

Також перебування відповідача в спірних приміщеннях підтверджується листом Громадської організації "ВЕТЕРАНСЬКЕ БРАТЕРСТВО" вих.№3 від 17.11.2020, у якому відповідачем зазначено, що останній використовує спірні приміщення для власної діяльності.

При цьому у відповідності до Закону України "Про оренду державного та комунального майна", правовою підставою зайняття державного чи комунального майна є договір оренди.

Орендою є речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк (ст.1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч.1 ст.759 ЦК України).

Відповідно до ст. 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Орендарем є фізична або юридична особа, яка на підставі договору оренди бере майно у користування за плату на певний строк; орендодавцем - юридична особа, яка на підставі договору оренди передає майно у користування за плату на певний строк (ст.1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Доказів передачі власником майна чи балансоутримувачем у користування спірних приміщень Громадській організації "ВЕТЕРАНСЬКЕ БРАТЕРСТВО" на підставі договору оренди матеріали справи не містять.

Укладений між Державним підприємством "ГОТЕЛЬ "КОЗАЦЬКИЙ" Міністерства оборони України та Громадською організацією "Товариство сприяння Збройним силам України та військово-морському флоту "Патріот України" договір про відшкодування витрат від 01.10.2014 не породжує жодних відносин оренди та не наділяє правом Громадську організація "Товариство сприяння Збройним силам України та військово-морському флоту "Патріот України" (змінено найменування на Громадську організацію "Товариство сприяння Збройним Силам України та військово-морському флоту "Цивільний корпус "Азов") передавати у користування спірні приміщення третім особам, у тому числі Громадській організації "ВЕТЕРАНСЬКЕ БРАТЕРСТВО".

З урахуванням наведеного, відповідач не має жодних правових підстав для користування, а тим більше розпорядження майном, розташованого за адресою: м. Київ, провулок Шевченка, 5, належним Міністерству оборони України.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження набуття ним у передбаченому законом порядку права на спірні приміщення.

Отже, відповідач користується спірними приміщеннями без відповідної правової підстави.

Види речових прав на чуже майно визначені статтею 395 ЦК України, у якій також передбачено, що законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.

За змістом статті 396 цього ж Кодексу особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 133 Господарського кодексу України основу правового режиму майна суб`єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління. Господарська діяльність може здійснюватися також на основі інших речових прав (права володіння, права користування тощо), передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно із ч.1 ст.136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Частиною 4 статті 136 ГК України визначено: щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності.

Згідно з ч.3 ст.137 ГК України право оперативного управління захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності.

Відповідно до частини першої статті 316, частини першої статті 317 та частини першої статті 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За приписами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із частиною першою статті 321 цього ж Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Водночас за змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи наведені положення чинного законодавства, оскільки Державне підприємство Міністерства оборони України "ГОТЕЛЬ "КОЗАЦЬКИЙ" володіє речовими правами на спірне майно, зокрема, правом господарського відання, а Громадська організація "ВЕТЕРАНСЬКЕ БРАТЕРСТВО" використовує таке майно для своєї діяльності за відсутності правових для цього підстав, та чинить тим самим перешкоди позивачу у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування неруховим майном, суд дійшов висновку про правомірне звернення позивача із позовом про зобов`язання відповідача звільнити приміщення, розташовані за адресою: м. Київ, провулок Шевченка, 5, а саме: будівлю готелю площею 1151,5 кв.м; прибудови до будівлі готелю площею 238,6 кв.м; прибудови до будівлі готелю (лазні) площею 86,3 кв.м; прибудови до будівлі готелю площею 176 кв.м., належних Державному підприємству Міністерства оборони України "ГОТЕЛЬ "КОЗАЦЬКИЙ" на праві господарського відання.

Наведене вище узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верхового Суду від 03.04.2019 у справі №924/1220/17.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги Державного підприємства Міністерства оборони України "ГОТЕЛЬ "КОЗАЦЬКИЙ".

Приписами ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вище наведене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позову ДП "ГОТЕЛЬ "КОЗАЦЬКИЙ" Міністерства оборони України про зобов`язання ГО "ВЕТЕРАНСЬКЕ БРАТЕРСТВО" звільнити приміщення, розташовані за адресою: м. Київ, провулок Шевченка, 5, а саме: будівлю готелю площею 1151,5 кв.м; прибудови до будівлі готелю площею 238,6 кв.м; прибудови до будівлі готелю (лазні) площею 86,3 кв.м; прибудови до будівлі готелю площею 176 кв.м.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Громадську організацію "ВЕТЕРАНСЬКЕ БРАТЕРСТВО" (01001, місто Київ, ПРОВУЛОК ТАРАСА ШЕВЧЕНКА, будинок 5, офіс 303, ідентифікаційний код 41664370) звільнити приміщення, розташовані за адресою: м. Київ, провулок Шевченка, 5, а саме: будівлю готелю площею 1151,5 кв.м; прибудови до будівлі готелю площею 238,6 кв.м; прибудови до будівлі готелю (лазні) площею 86,3 кв.м; прибудови до будівлі готелю площею 176 кв.м., належних Державному підприємству Міністерства оборони України "ГОТЕЛЬ "КОЗАЦЬКИЙ" (01001, місто Київ, ВУЛИЦЯ МИХАЙЛІВСЬКА, будинок 1/3, ідентифікаційний код 14303572) на праві господарського відання.

Стягнути з Громадської організації "ВЕТЕРАНСЬКЕ БРАТЕРСТВО" (01001, місто Київ, ПРОВУЛОК ТАРАСА ШЕВЧЕНКА, будинок 5, офіс 303, ідентифікаційний код 41664370) на користь Державного підприємства Міністерства оборони України "ГОТЕЛЬ "КОЗАЦЬКИЙ" (01001, місто Київ, ВУЛИЦЯ МИХАЙЛІВСЬКА, будинок 1/3, ідентифікаційний код 14303572) витрати зі сплати судового збору у сумі 2102,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 13.04.2021.

Суддя С. О. Турчин