ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01 квітня 2021 року Черкаси справа № 925/406/20

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І., з секретарем судового засідання Пріхно Л.А., та участю представника боржника Школьної І.П., за довіреністю, розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду заяву Комунального підприємства «Звенигородське підприємство теплових мереж» Звенигородської міської ради про розстрочення виконання судового рішення у справі за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Комунального підприємства «Звенигородське підприємство теплових мереж» Звенигородської міської ради про стягнення 454928,52 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 08.09.2020 позов задоволено частково, присуджено до стягнення з Комунального підприємства «Звенигородське підприємство теплових мереж» Звенигородської міської ради на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 81319,20 грн пені 110187,39 грн три відсотки річних, 182102,73 грн інфляційні 5604,14 грн судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У зв`язку оскарженням відповідачем рішення Господарського суду Черкаської області від 08.09.2020, справа разом з апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 07.10.2020 направлена до Північного апеляційного господарського суду.

14.12.2020 до суду надійшла заява Комунального підприємства «Звенигородське підприємство теплових мереж» Звенигородської міської ради про розстрочення виконання судового рішення, у якій заявник просить суд розстрочити виконання рішення суду у справі шляхом оплати заборгованості рівними частинами у сумі 31602,00 грн на протязі наступних 12 місяців.

Заява мотивована тим, що сума, яка підлягає до стягнення для підприємства є досить великою і сплата всієї суми одним платежем може вплинути на вчасну виплату заробітної плати, податків, зборів та інших обов`язкових платежів до Державного бюджету України, зупинення роботи підприємства у цілому. Комунальне підприємство «Звенигородське підприємство теплових мереж» Звенигородської міської ради є підприємством комунальної форми власності, неприбутковою організацією, яка створена органом державної влади з метою забезпечення безперервного постачання населенню, комунально-побутовим та іншим підприємствам, організаціям, установам теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками, а стягнення неустойки в повному обсязі значно погіршить господарську діяльність підприємства та поставить під загрозу проведення опалювального сезону, та як наслідок залишення установ без опалення. Підприємство не є кінцевим споживачем одержаного природного газу, здійснення оплати якого залежить виключно від розрахунків кінцевих споживачів, борг яких за одержаний природний газ перед підприємством. Загальна сума заборгованості місцевого бюджету по різниці в тарифах станом на 01.12.2020 складає 4343600,00 грн. За результатами фінансово-господарської діяльності за 9 місяців 2020 року чистий дохід склав 12940,0 тис.грн та в порівнянні з попереднім аналогічним періодом зменшився на 3005 тис.грн. Збитки за результатами господарської діяльності склали 1448 тис.грн, за попередній аналогічний період збитків не було, прибуток становив 95 тис.грн. Тому існує велика ймовірність відсутності фінансової можливості підприємства завчасно виконати рішення суду на загальну суму 379213,46 грн, що в подальшому призведе до накладення арешту на розрахунковий рахунок та повністю блокує господарську діяльність підприємства.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 21.12.2020 відкладено вирішення питання про прийняття заяви Комунального підприємства «Звенигородське підприємство теплових мереж» Звенигородської міської ради про розстрочення виконання судового рішення до розгляду до повернення справи №925/406/20 у Господарський суд Черкаської області.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 рішення Господарського суду Черкаської області від 08.09.2020 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 16.02.2021 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 та рішення Господарського суду Черкаської області від 08.09.2020.

24.03.2021 справа №925/406/20 повернулась до суду.

29.03.2021 на виконання рішення суду видано наказ.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26.03.2021 заяву Комунального підприємства «Звенигородське підприємство теплових мереж» Звенигородської міської ради про розстрочення виконання судового рішення призначено до розгляду в судовому засіданні на 01.04.2021.

01.04.2021 стягувач надіслав до суду електронною поштою заперечення на заяву про розстрочення виконання рішення суду, у якому просить суд відмовити у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду, оскільки надані докази боржником не можуть свідчити про складне фінансове становище, адже вони не дають змоги встановити реальний майновий стан. Фактично відповідач вже і так отримував значний проміжок під час дії договору, оплата проводилась з значними прострочками. З урахуванням того, що рішення суду відповідачем не виконується вже 7 місяців, стягувач вважає, що відсутні підстави для розстрочення виконання рішення суду.

01.04.2021 представник заявника (боржника) подав клопотання, у якому просить приєднати до матеріалів справи копію звіту про фінансові результати та фінансовий стан за 2020 рік.

Суд, розглянувши заяву про розстрочення рішення суду, врахувавши доводи та пояснення боржника зазначає, що частиною 2 статті 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Судом повідомлено учасників справи про час та місце розгляду заяви, тобто виконані вказівки наведеної вище правової норми, заявник навів обставини з яким він пов`язує неможливість виконання рішення у цій справі.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 129 Конституції України, статті 326 Господарського процесуального кодексу України закріплено принцип обов`язковості рішень суду, згідно із яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковим на всій території України, невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Частина 2 статті 13 Цивільного кодексу України передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до положень статті 331 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, який розглядав справу як суд першої інстанції за заявою сторони, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (частини 3, 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, однак відстрочення виконання рішення суду не повинно шкодити сутності права, гарантованого частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру спору, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Водночас, боржник, зазначаючи про неможливість виконання рішення, не надав переконливих доказів в обґрунтування своїх доводів. Так, зазначаючи про необхідність розстрочення виконання судового рішення строком на 12 місяців, боржником не було сплачено навіть першого платежу за запропонованим ним же графіком погашення заборгованості, що свідчить про свідоме затягування заявником виконання рішення суду.

Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача. Про порушення такого балансу свідчить як тривала затримка у здійсненні розрахунку боржника за отриманий товар, а також порушення самим же боржником запропонованого графіку погашення заборгованості відсутність сплати боржником першого платежу за графіком погашення заборгованості.

Недоведення заявником обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим є підставою для відмови у розстроченні виконання рішення суду.

Враховуючи усе вищенаведене, з метою реального виконання судового рішення та дотримання балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, оскільки боржником (заявником) не доведено наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його виконання неможливим, а представлені доводи та докази є непереконливими та необґрунтованими.

Керуючись статтями 233-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Комунального підприємства «Звенигородське підприємство теплових мереж» Звенигородської міської ради про розстрочення виконання судового рішення відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня набрання нею чинності.

Повна ухвала складена 07.04.2021.

Суддя О.І.Кучеренко