ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" квітня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1056/21

За заявою Приватного підприємства «Белвет»

про вжиття заходів забезпечення позову Приватного підприємства «Белвет»

до Акціонерного товариства «Таскомбанк»

прo скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно

Суддя А.Ю. Кошик

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного підприємства «Белвет» до Акціонерного товариства «Таскомбанк» прo скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.04.2021 року відкрито провадження у справі № 911/1056/21 за правилами загального позовного провадження.

Одночасно з позовом до канцелярії Господарського суду Київської області 09.04.2021 року представником позивача подано заяву про забезпечення позову б/н від 06.04.2021 року, в якій позивач просить в якості заходів забезпечення позову накласти арешт на нежитлове приміщення, загальною площею 222,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Клінічна, 6, приміщення 209, яке належить відповідачу (Акціонерному товариству «Таскомбанк»).

Відповідно до ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення позову, судом встановлено, що в обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивач посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки за Акціонерним товариством «Таскомбанк» зареєстровано право власності на спірне нежитлове приміщення за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Клінічна, 6, приміщення 209, і, на думку позивача, Акціонерне товариство «Таскомбанк» може будь-яким способом вчиняти дії щодо спірного майна, у нього є всі можливості для розпорядження та вчинення дій щодо відчуження (продажу) даного об`єкту нерухомості на користь третіх осіб.

З огляду на зміст ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, забезпечення позову полягає у вжитті заходів, необхідних для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача.

Частиною 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову Приватного підприємства «Белвет» є:

1. Скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 52692934 від 17.06.2020 року, прийнятого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Селіверстовим Владиславом Олеговичем та припинення права власності Акціонерного товариства «Таскомбанк» на нежитлове приміщення за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Клінічна, 6, приміщення 209, номер запису про право власності: 36914826.

2. Поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності на нежитлове приміщення за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Клінічна, 6, приміщення 209, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3 за Приватним підприємством «Белвет».

Відповідно до абз. 2 п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України у п. 2 Постанови № 16 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Як визначено ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

В заяві про забезпечення позову не викладено обставин та не наведено доказів, які свідчать про намір відповідача розпорядитися спірним майном чи вчиняти інші дії, які призведуть до відчуження майна чи прав на нього на користь третіх осіб.

Таким чином, викладені в заяві про забезпечення позову обставини є такими, що ґрунтуються на припущеннях.

Крім того, позовні вимоги ґрунтуються на недотриманні порядку задоволення вимог Банку шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, а саме ненадання всіх необхідних для державної реєстрації переходу права власності документів та не проведення оцінки предмету іпотеки, крім того, майно, що становить предмет іпотеки перебувало під арештом виконавчої служби.

Таким чином, підставою позовних вимог фактично визначено порушення в діях державного реєстратора (нотаріуса). При цьому, в позові не наведено обставин та обґрунтувань щодо відсутності підстав для реалізації забезпечувального обтяження чи інших ознак, які вказують на наявність спору про право на майно.

В той же час, в якості заходу забезпечення позову заявником обрано саме накладення обмеження на майно, що не відповідає ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову та реальність загрози утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

За наведених обставин, подані позивачем докази є такими, що не містять достатніх даних для з`ясування та встановлення всіх фактичних обставин, тому можуть впливати на формування хибного уявлення про обставини, які мають значення для справи.

Оцінивши доводи заявника та надані ним докази щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову, наявності зв`язку між заявленими заходами до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зважаючи на необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення заяви Приватного підприємства «Белвет» про забезпечення позову б/н від 06.04.2021 року.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно з п. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Таким чином, заява Приватного підприємства «Белвет» про забезпечення позову б/н від 06.04.2021 року задоволенню не підлягає як не обґрунтована та не доведена.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

Ухвалив:

1. Відмовити в задоволенні заяви Приватного підприємства «Белвет» про забезпечення позову б/н від 06.04.2021 року.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та відповідно до ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя А.Ю. Кошик