ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.04.2021 м. Ужгород Справа № 907/34/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Виробничого кооперативу "Геолог", с. Оноківці Ужгородського району

до відповідача фізичної особи-підприємця Пасічник Оксани Іванівни, смт. Першотравневськ Житомирської області

про стягнення 470380,60 грн

секретар судового засідання - Корольчук М.М.

сторони не викликались;

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача 463335,36 грн боргу за виконані по Договору №22 від 26.10.2020 роботи. Крім суми боргу, позивачем також поставлено вимогу про стягнення 5483,86 грн пені, нарахованої на підставі п. 3.8 Договору, а також 1561,38 трьох відсотків річних. Позов заявлено з посиланням на статті 526, 530, 610, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить суму 7055,71 грн сплаченого судового збору.

Ухвалою суду від 01.02.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення виявлених у ній недоліків. Після усунення в установленому порядку виявлених недоліків ухвалою суду від 08 лютого 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено учасникам спору процесуальні строки для подання заяв по суті спору

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвала суду була надіслана на його офіційну юридичну адресу та вручена 16.02.2021, про що зроблено відмітку на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч.ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих позивачем у спорі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Правова позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не оплатив послуги, надані позивачем по Договору №22 від 26.10.2020. Крім того, у зв`язку з несвоєчасною оплатою отриманих послуг позивачем з покликанням на п. 3.8 Договору нараховано 5483,86 грн пені, нарахованої на підставі, а також 1561,38 трьох відсотків річних.

Заперечення відповідача

Відповідач відзиву не подав.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Між Виробничим кооперативом «Геолог» (Виконавець, Позивач) та фізичною особою-підприємцем Пасічник Оксаною Іванівною (Замовник, Відповідач) був укладений Договір № 22 від 26 жовтня 2020 року, за умовами якого Позивач зобов`язався за завданням замовника на свій ризик, власними і залученими силами виконати роботи по ПС 400/220/110Кв «Мукачеве». Установка групи однофазних автотрансформаторів 400/220/35 АТ-4 з впровадження прогресивних технологічних рішень, за робочим проектом 171/30-614-СА Зм.1 Артезіанська свердловина в обсягах, згідно з погодженими із Відповідачем проектно- кошторисною документацією (п. 1.1. Договору).

Сторонами обумовлено, що загальна вартість робіт згідно з кошторисом та договірною ціною становить: 672316,80 грн.

В подальшому, у зв`язку зі зменшенням вартості робіт на 7286,40 грн в процесі їх виконання між Позивачем та Відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 від 16.11.2020 до Договору № 22 від 26.10.2020. Пунктом 2.1 Додаткової угоди зазначено, що вартість робіт згідно кошторису і договірної ціни складає 665030,40 грн.

Порядок розрахунків визначений розділом 3 Договору. Так, сторони обумовили, що розрахунки за цим договором проводяться в безготівковому розрахунку. Форма розрахунку - платіжне доручення. Аванс на організаційні роботи для покриття прямих витрат в розмірі 30% складає 201695, 04 грн, в тому числі ПДВ - 33615,84 грн і повинен бути сплачений виконавцю в п`ятиденний термін з дня підписання договору.

Відповідач зобов`язаний провести остаточний розрахунок із Позивачем у 20-ти денний календарний термін після завершення робіт по Договору згідно з актом виконаних робіт (п. 3.7. Договору).

На виконання умов Договору відповідач 27.10.2020 перерахував позивачу аванс у безготівковій формі на організаційні роботи для покриття прямих витрат в сумі 201695,04 грн.

Після цього, в період з 06.11.2020 по 20.11.2020(включно) Позивачем були виконані роботи на загальну суму 665030,40 грн, що підтверджується Актом прийому-передачі свердловини на воду № 406, розташованої за адресою: вул. Гагаріна, 91, с. Ключарки, Мукачівського р-ну від 20.11.2020.

Як стверджує позивач, в установлений договором двадцятиденний строк відповідач оплату за виконані роботи не здійснив.

Матеріали справи містять двосторонній Акт звірки взаєморозрахунків № 22 від 20.11.2020, за яким заборгованість відповідача перед позивачем складає 463335,36 грн.

В зв`язку з простроченням оплати виконаних робіт 04 січня 2021 року кооперативом було направлено Відповідачеві Претензію №04/01, яка, однак. була залишена останнім без задоволення.

Оскільки пунктом 3.8. договору передбачено, що при пропущенні терміну оплати робіт більше ніж на 5 банківських днів Відповідач виплачує Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки , позивачем поставлена вимога про стягнення за період з 16.12.2020 до 20.01.2021 пеню в розмірі 5483,86 грн.

Також на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України 1561,38 грн трьох відсотків річних за період з 11.12.2020 до 20.01.2021.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з виконання робіт на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст. 901 Цивільного кодексу України).

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини другої статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем на підтвердження виконання своїх зобов`язань за договором подано підписаний 20 листопада 2020 року між сторонами у спорі акт прийому-передачі свердловини на воду №406. Вказаним актом відповідач також визнав, що претензій до якості виконаних робіт у нього немає.

Доказів остаточної оплати виконаних робіт у строк до 10 грудня 2020 року включно матеріали справи не містять.

Наявність та розмір боргу відповідачем визнано у акт звірки взаєморозрахунків № 22.

Положеннями статей 13-14 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 76-80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В ході судового розгляду, відповідач не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що борг відповідача перед позивачем на суму 463335,36 грн доведений, а тому позовні вимоги про його стягнення підлягають до задоволення повністю.

Щодо 3 % річних

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

З огляду на це, суд перевірив здійснений позивачем розрахунок, і такий є вірним, тому вимога про стягнення 1561,38 грн річних підлягає до задоволення.

Щодо пені

Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

В силу положень статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 3.8 Договору сторони погодили, що при пропущенні терміну оплати робіт більше ніж на 5 банківських днів Відповідач виплачує Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки.

Судом перевірив розрахунок пені, та дійшов висновку, що така підлягає стягненню з відповідача в межах заявлених вимог, а саме: за період з 16.12.2020 до 20.01.2021 в розмірі 5483,86 грн.

Розподіл судових витрат

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні з позовом позивачем подано орієнтовний розрахунок судових витрат, який складався з 7055,71 грн сплаченого судового збору.

Таким чином, на відповідача покладається судові витрати у розмірі 7055,71 грн сплаченого судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 129, 165, 236, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Пасічник Оксани Іванівни (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Виробничого кооперативу «Геолог» (, 89412, Закарпатська обл., Ужгородський район. с. Оноківці, вул. Санаторна, 10а) в розмірі 470380,60 грн (чотириста сімдесят тисяч триста вісімдесят гривень 60 коп.), в т .ч. 463335,36 грн боргу за Договором №22 від 26.10.2020, 5483,86 грн пені, 1561,38 грн 3 % річних, а також 7055,71 грн (сім тисяч п`ятдесят п`ять гривень 71 коп.) на відшкодування судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України..

Повний текст рішення складено та підписано 12.04.2021

Суддя Л.В. Андрейчук