ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" квітня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/967/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.,

розглянувши заяву Органу самоорганізації населення Комітету мікрорайону «Преображенський» в місті Одесі (65085, Одеська обл., м. Одеса, вул. Петра Лещенка, буд. 37, ) про забезпечення позову за вх.№4-27/21 від 09.04.2021

особи, яких можуть стосуватись заходи забезпечення позову:

1.Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (65007, Одеська обл., м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд. 88, )

2.Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські електромережі» (65031, Одеська обл., м. Одеса, вул. Миколи Боровського, буд. 28 «Б», )

ВСТАНОВИВ:

Орган самоорганізації населення Комітет мікрорайону «Преображенський» в місті Одесі звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою про забезпечення позову, в якій заявник просить суд заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» () вчиняти дії, направлені на припинення/зупинення надання послуг з постачання електричної енергії споживачу - Органу самоорганізації населення Комітет мікрорайону «Преображенський» в місті Одесі ().

Подану заяву про забезпечення позову позивач обґрунтовує наступним:

- Орган самоорганізації населення Комітет мікрорайону «Преображенський» в місті Одесі є споживачем послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за адресою: м. Одеса, вул. Аеродромна та Тираспольське шосе у м. Одесі. ЕІС - код точки розподілу - 62Z058, на підставі договору №9111 споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 04.09.2020; договір укладений на підставі заяви-приєднання Органу самоорганізації населення Комітет мікрорайону «Преображенський» в місті Одесі від 27.04.2020;

- за посиланнями позивача 21.09.2020 між Органом самоорганізації населення Комітет мікрорайону «Преображенський» в місті Одесі та Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №02-9111;

- 27.04.2020, з моменту акцептування заяви-приєднання Споживач та Оператор системи розподілу набувають всіх прав та обов`язків за публічним договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинним законодавством.

До заяви заявником додано отриманий ним рахунок №02-9111/1 від 28.09.2020 за спожиту електричну енергію від Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», згідно з яким у заявника виникла заборгованість за спожиту електричну енергію за вересень 2020 року у розмірі 124292 грн (149150,40 грн з ПДВ).

Заявник зазначає, що заборгованість є помилковою, а заявник належним чином та у необхідні строки сумлінно здійснював оплати за спожиту електричну енергію протягом вказаного періоду помилкової заборгованості.

На підтвердження обставин сплати спожитої за кожен місяць нарахованої заборгованості заявник надав до суду квитанції, а саме: квитанція №20 від 25.05.2020 на суму 30746 грн.; квитанція №54 від 23.04.2020 на суму 36660 грн.; квитанція №54 від 23.06.2020 на суму 29224 грн.; квитанція №22 від 23.07.2020 на суму 33020 грн.; квитанція №14 від 25.08.2020 на суму 33026 грн. За посиланнями заявника, Орган самоорганізації населення Комітет мікрорайону «Преображенський» в місті Одесі вже здійснив всю необхідну оплату заборгованості, нарахованої відповідно до рахунку №02-9111/1 від 28.09.2020.

Заявник зазначає, що 10.02.2021 ОСОН КМ «ПРЕОБРАЖЕНСЬКИЙ» в місті Одесі звернувся до TOB «ООЕК» та АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» із заявою з вимогою про зарахування коштів згідно з вищевказаними квитанціями в рахунок погашення заборгованості ОСОН КМ «ПРЕОБРАЖЕНСЬКИЙ» за спожиту електричну енергію; ТОВ «ООЕК» 02.03.2021 листом за №587/11-02-831 відмовив заявнику в задоволенні його заяви про зарахування коштів без обґрунтування мотивів відмови.

ТОВ «ООЕК» у листі від 05.02.2021 повідомив ОСОН КМ «ПРЕОБРАЖЕНСЬКИЙ» в місті Одесі про наявність заборгованості в сумі 327836,88 грн. за спожиту електричну енергію за вересень 2020 року - січень 2021 року. ТОВ «ООЕК» зазначило у листі, що згідно пп.2 п.7.5 «Правил роздрібного ринку електричної енергії», затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію є підставою для припинення електропостачання споживачу за ініціативою еклектропостачальника.

ТОВ «ООЕК» у листі від 03.03.2021 повідомив ОСОН КМ «ПРЕОБРАЖЕНСЬКИЙ» в місті Одесі про наявність заборгованості в сумі 126015,28 грн. за спожиту електричну енергію за грудень 2020 року - лютий 2021 року. ТОВ «ООЕК» зазначило у листі, що згідно пп.2 п.7.5 «Правил роздрібного ринку електричної енергії», затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію є підставою для припинення електропостачання споживачу за ініціативою еклектропостачальника. Відповідно до попередження ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» запланована дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено: починаючи з 8-ї години 18.03.2021.

Намір відповідача припинити електропостачання став підставою для звернення позивача до суду з відповідною заявою про забезпечення позову, в якій заявник зазначив, що має намір звернутись до Господарського суду Одеської області з позовною заявою про зобов`язання ТОВ «ООЕК» зарахувати кошти у розмірі 125036 грн., що сплачені згідно з квитанціями №20 від 25.05.2020, №22 від 23.07.2020, №22 від 23.07.2020, №14 від 25.08.2020 - в рахунок погашення заборгованості за ОСОН КМ «ПРЕОБРАЖЕНСЬКИЙ» за спожиту електричну енергію.

Позивач вважає, що до вирішення судом даного спору по суті неможливо визначити, чи є дії відповідача щодо припинення надання послуг з водопостачання та водовідведення правомірними. Натомість, як зазначає заявник, у випадку задоволення позовних вимог позивач буде змушений докладати зайвих зусиль для відновлення підключення до відповідних мереж, що в решті впливає на добросовісне виконання обома сторонами умов укладеного між ними господарського договору.

ОСОН КМ «ПРЕОБРАЖЕНСЬКИЙ» в місті Одесі вказує, що відповідно до Статуту ОСОН КМ «ПРЕОБРАЖЕНСЬКИЙ» є неприбутковим представницьким органом мешканців, що за своєю формою є добровільною організацією на території Малиновського району міста Одеси його жителів, які об`єднались за місцем проживання на основі спільності інтересів для вирішення через свої органи питань, що зачіплюють інтереси населення відповідної території. Заявник зазначає, що по своїй суті він є об`єднанням громадян України і споживання ним житлово-комунальних послуг, зокрема, електроенергії здійснюється суто в побутових цілях членів ОСОН КМ «ПРЕОБРАЖЕНСЬКИЙ» в місті Одесі, які є жителями Малиновського району міста Одеси. А отже, на думку заявника, таке припинення/зупинення надання послуг призведе до безпідставного обмеження громадян України, членів ОСОН КМ «ПРЕОБРАЖЕНСЬКИЙ», від побутового користування електроенергією, а також до порушення вимог пункту 3 «II. Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 №530-ІХ, згідно з якими на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг громадянам України у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.

Розглянувши заяву Органу самоорганізації населення Комітет мікрорайону «Преображенський» в місті Одесі про забезпечення позову за вх.№4-27/21 від 09.04.2021, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до ч.ч.1, 3-5, 8 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

За ч.ч. 1, 2 ст. 73, ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У відповідності до ч.2 ст. 76, ч.1 ст. 77, ч.ч. 1, 2 ст. 79 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (п.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У зв`язку з необхідністю дотримання справедливого балансу інтересів сторін у справі та з огляду на необхідність встановлення спроможності конкретного заходу забезпечення позову забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, суд, застосовуючи відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яка захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України»). Право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок (рішення Європейського суду з прав людини від 28.07.1999 у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії»). Правосуддя було б ілюзорним, як би внутрішній порядок держави дозволяв невиконання остаточного і обов`язкового рішення суду стосовно однієї зі сторін (рішення Європейського суду з прав людини від 03.05.2001 у справі «Кайсина та інших проти України»). Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя (рішення Європейського суду з прав людини від 07.05.2002 у справі «Бурдов проти Росії»).

З огляду на наявність між сторонами договірних відносин, враховуючи, за даними споживача відсутня заборгованість за спожиту електричну енергію, натомість за даними постачальника послуг у листі від 03.03.2021 вказано про наявність заборгованості з боку заявника, приймаючи до уваги, що наявність/відсутність заборгованості за спожиту електричну енергію буде вирішуватись під час розгляду господарської справи, у разі подання позивачем позову про зобов`язання ТОВ «ООЕК» зарахувати кошти у розмірі 125036 грн., господарський суд дійшов висновку, що за певних умов у суду можуть виникнути підстави для вжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник.

Натомість виходячи з заяви про забезпечення позову та доданих до неї документів, заявником не доведено суду наступних обставин:

- не надано до суду заяви-приєднання Органу самоорганізації населення Комітет мікрорайону «Преображенський» в місті Одесі від 27.04.2020 та договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №02-9111 від 21.09.2020;

- заявником не надано до суду платіжні доручення та/або квитанції про сплату послуг з постачання електричної енергії споживачу за рахунком №02-9111/1 від 28.09.2020 за вересень 2020 року;

- заявником не надано до суду платіжні доручення та/або квитанції про сплату послуг з постачання електричної енергії споживачу ані за період з вересня 2020 року по січень 2021 року (як це зазначено в листі постачальника від 05.02.2021), ані за період з грудня 2020 року по лютий 2021 року (як це зазначено в листі постачальника від 03.03.2021);

- заявником не надано до суду загальну виписку по рахунку, по розрахунками з контрагентом - постачальником за весь період дії договору, з якої суд міг би побачити рух коштів за отримані послуги з постачання електричної енергії, навіть у випадку неспівпадіння призначень платежів у платіжних дорученням та/або квитанціях про сплату послуг.

За таких обставин, у суду відсутні та заявником не надані належні докази достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник, є необхідною та доведеною заявником мірою.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Органу самоорганізації населення Комітет мікрорайону «Преображенський» в місті Одесі про забезпечення позову за вх.№4-27/21 від 09.04.2021.

Відповідно до ч.6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136-138, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.У задоволенні заяви Органу самоорганізації населення Комітет мікрорайону «Преображенський» в місті Одесі про забезпечення позову за вх.№4-27/21 від 09.04.2021 - відмовити.

2.Судовий збір за розгляд заяви про забезпечення позову покласти на заявника.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Суддя Ю.С. Бездоля