ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

15 квітня 2021 року м. ОдесаСправа № 923/739/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Головея В.М.,

Принцевської Н.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Коломійця Сергія Кузьмича

на рішення Господарського суду Херсонської області

від 03 грудня 2020 року (повний текст складено 03.12.2020р.)

по справі № 923/739/20

за позовом Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль",

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Коломійця Сергія Кузьмича

про: стягнення 11 299,40 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 03.12.2020р. у справі №923/739/20 (суддя Соловйов К.В.) позовні вимоги Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Коломійця Сергія Кузьмича на користь Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" 9 451,76 грн. заборгованості за теплову енергію, 182,34 грн. 3% річних та 1 660,94 грн. пені. У стягненні 4,36 грн. пені відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач, звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Херсонської області від 03.12.2020р. у справі №923/739/20 скасувати та постановити нове, яким відмовити Акціонерному товариству "Херсонська теплоелектроцентраль" у задоволенні позовних вимог.

Разом з апеляційною скаргою відповідачем заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження відповідного рішення Господарського суду Херсонської області від 03.12.2020р. у справі №923/739/20.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.03.2021р. вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Коломійця Сергія Кузьмича на рішення Господарського суду Херсонської області від 03.12.2020р. у справі №923/739/20 було відкладене до надходження витребуваних цією ж ухвалою з Господарського суду Херсонської області матеріалів зазначеної справи до суду апеляційної інстанції.

12.04.2021р. матеріали справи №923/739/20 надійшли до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ознайомившись з поданими матеріалами, колегія суддів зазначає, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України за наступними підставами.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Положенням ч.2 п.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що документи, які підтверджують сплату судового збору надаються до суду у встановленому порядку та розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог у даній справі є майнова вимога про стягнення 11 299,40 грн.

За положеннями п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної вимоги майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону, за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, розмір судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи вищевикладене, оскаржуючи рішення місцевого господарського суду у даній справі, апелянт повинен був сплатити судовий збір у розмірі 3153 грн. (2102*150%).

Дослідивши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Коломійця Сергія Кузьмича на рішення Господарського суду Херсонської області від 03.12.2020р. у справі №923/739/20 колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що жодного доказу про сплату судового збору за подання апеляційної скарги апелянтом до останньої не надано.

Крім того, відповідно до п.3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно зі ст. 259 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Проте, колегія суддів зазначає, що апелянтом не надано до суду апеляційної інстанції опис вкладення документів, що були надіслані Акціонерному товариству "Херсонська теплоелектроцентраль", що свідчить про недотримання вимог ст. 259 та п. 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, судова колегія відмічає, що відповідно до пункту 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270, на примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

З наведеного вбачається, що звертаючись до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою, на скаржника покладений обов`язок додати документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії апеляційної скарги і доданих до неї документів листом з описом вкладення, який має містити номер поштового відправлення. Саме зазначення такого номеру є обов`язковим для виконання вимог Господарського процесуального кодексу України про належне надсилання апеляційної скарги та документів іншій стороні.

Правові висновки щодо необхідності наявності номеру поштового відправлення на описі вкладення у цінний лист, викладені у постановах Верховного Суду від 13.01.2020р. у справі №910/28408/15, від 26.03.2020р. у справі №910/9962/16 та від 24.12.2020р. у справі №916/2110/20.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 261 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення було винесено судом першої інстанції 03.12.2020р., але до суду апеляційної інстанції відповідну апеляційну скаргу на вказане рішення відповідачем було подано 23.03.2021р., тобто з пропуском встановленого чинним законодавством строку.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження відповідач зазначає, що про наявність судового рішення у даній справі він дізнався лише з листа від Суворовського РВ ДВС м. Херсона, оскільки не отримував від суду першої інстанції ані ухвали про відкриття провадження у справі №923/739/20, ані жодних повісток чи повідомлень.

Апелянт вказує, що ухвалу суду від 28.07.2020р. про відкриття провадження у справі №923/739/20 судом було надіслано рекомендованим листом, з повідомленням, за вказаною у позовній заяві адресою відповідача, яка співпадає з зареєстрованою адресою місця проживання відповідача за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно вчинених стосовно відповідача витягів з цього реєстру позивачем та судом. Але, вказана ухвала повернута підприємством поштового зв`язку до суду без вручення відповідачу, з причини «за закінченням терміну зберігання».

Проте, скаржник звертає увагу, що він більше трьох років не проживає за адресою: по АДРЕСА_1 , а тому невідомо за якою адресою місяця проживання апелянта суд належним чином повідомив останнього про наявність заявленого до нього позову, про відкриття провадження по справі чи повідомлення про призначенні судові засідання.

Таким чином, відповідач зазначає, що наведене є обставинами, які унеможливили звернення до суду апеляційної інстанції, у встановлений процесуальним законодавством строк, та може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Дослідивши клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, судова колегія зазначає наступне.

Виходячи з приписів ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", порядок застосування та користування встановленими правами на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження рішення суду регламентується відповідними процесуальними нормами, в даному випадку - нормами Господарського процесуального кодексу України.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень процесуального закону.

За положеннями ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає, що клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Судова колегія зазначає, що поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 256 Господарського процесуального кодексу України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, апелянт зазначає, що жодного процесуального документа від місцевого господарського суду він не отримував.

Разом з тим, у матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за трек номером 305, яким відповідачу було направлено ухвалу від 28.07.2020р. про відкриття провадження у справі №923/739/20 та здійснення розгляду справи у спрощеному провадженні без виклику учасників справи (а.с.66-67), а також, повний текст оскаржуваного судового рішення від 03.12.2020р.

Із даного повідомлення вбачається, останнє відповідачу вручено не було, а вказана ухвала була повернута до суду Укрпоштою 05.08.2020р. з позначкою - «за закінченням терміну зберігання».

При цьому, судовою колегією встановлено, що згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, офіційним зареєстрованим місцем знаходження Фізичної особи-підприємця Коломійця Сергія Кузьмича (код РНОКПП НОМЕР_1 ) є АДРЕСА_2 .

Саме на вказану адресу відповідача і направлялась поштова кореспонденція судом.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Згідно з п.5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частин 3, 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Матеріали справи свідчать, що повідомлення про зміну місцезнаходження відповідача у матеріалах справи відсутні.

Отже, місцевим господарським судом своєчасно у встановлені строки направлялись копії процесуальних документів на адресу відповідача, а апелянтом не підтверджено відповідними доказами поважні причини неотримання поштової кореспонденції.

Крім того, апеляційна судова колегія звертає увагу на те, що в обґрунтування поновлення строку на апеляційне оскарження рішення від 03.12.2020р., апелянт зазначає, що він не проживає за адресою: по АДРЕСА_1 , а тому невідомо за якою адресою місяця проживання апелянта суд повідомив останнього про наявність заявленого до нього позову. Однак, як наведено вище, судом першої інстанції відповідну ухвалу та оскаржуване рішення направлялось відповідачу на офіційну зареєстровану адресу: АДРЕСА_2, 73000, відомості про зміну якої Фізичною особою-підприємцем Коломійцем Сергійом Кузьмичем в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесені.

Наведена апелянтом адреса: АДРЕСА_1 у м. Херсон судом взагалі не використовувалась.

Відтак, судова колегія зауважує, що можливість своєчасного отримання поштової кореспонденції залежала виключно від власного волевиявлення Фізичної особи-підприємця Коломійця Сергія Кузьмича.

Згідно з ч.2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог встановлених ст. 258 Господарського процесуального кодексу, застосовуються положення ст. 174 Господарського процесуального кодексу.

За змістом ч.1, 2 ст. 174 Господарського процесуального України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідно до положень статті 260 Господарського процесуального кодексу України наявні підстави для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

При цьому, судова колегія звертає увагу, що за положеннями п.4 ч.1 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом. не подану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Також суд звертає увагу скаржника на те, що у відповідності до приписів ч.6 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,-

У Х В А Л И В:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Коломійця Сергія Кузьмича на рішення Господарського суду Херсонської області від 03.12.2020р. у справі №923/739/20 - залишити без руху.

2. Встановити Фізичній особі-підприємцю Коломійцю Сергію Кузьмичу строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, а саме: надати до суду докази сплати судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі; надати до суду опис вкладення про направлення апеляційної скарги позивачу у справі із зазначенням номеру поштового відправлення; надати до суду вмотивоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Херсонської області від 03.12.2020р. у справі №923/739/20 з зазначенням обставин та надання доказів пропуску строку внаслідок виникнення обставин непереборної сили протягом 7 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити Фізичній особі-підприємцю Коломійцю Сергію Кузьмичу, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Я.Ф. Савицький

Суддя В.М. Головей

Суддя Н.М. Принцевська