ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.04.2021м. ДніпроСправа № 904/4387/19

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укролія" (с. Чернечий Яр, Диканський район, Полтавська область)

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (м. Дніпро)

про визнання грошових вимог на суму 1 123 194,03 грн та 4 540,00 грн судового збору

Суддя Примак С.А.

при секретарі судового засідання Сироїжко М.В.

За участю представників сторін:

від кредитора: не з`явився;

від боржника: не з`явився;

від ліквідатора: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Справа про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Український Рітейл" перебуває на стадії ліквідації.

04.03.2021 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Укролія" надійшла заява про визнання грошових вимог до боржника на суму1 123 194,03 грн та 4540,00 судового збору.

17.12.2020 ухвалою суду прийнято заяву Приватного акціонерного товариства "Криворіжхліб" до розгляду та призначено розгляд заяви у судовому засіданні на 16.02.2021.

05.03.2021 ухвалою господарського суду прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укролія" до розгляду у судовому засіданні на 06.04.2021 о 11:20 та зобов`язано арбітражного керуючого Касаткіна Дениса Миколайовича розглянути заяву кредитора та повідомити суд про включення заявлених вимог до реєстру або їх відхилення.

26.03.2021 до господарського суду від ліквідатора надійшло повідомлення про розгляд грошових вимог, відповідно до якого ліквідатором визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укролія" у загальному розмірі 1 127 734,03 грн, а саме: 4 540,00 грн (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, 1 123 194,03 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Розглянувши грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укролія" до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл", господарський суд встановив наступне.

Грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укролія" обґрунтовані наступним.

19.07.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укролія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" укладений договір поставки №СТМ/19072017, відповідно до умов якого кредутор зобов`язався за запмовленням боржника поставити товар, а боржник прийняти та оплатити товар в розміри та термін передбачений договором.

Так, постачальником у період з 06.02.2019 по 07.03.2019 поставлено боржнику товар на загальну суму 1 841 535,00 грн, що підтверджуєтся наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних: №1237 від 06.02.2019, №1238 від 06.02.2019, №1743 від 20.02.2019, №2017 від 28.02.2019, №2364 від 07.03.2019, №2366 від 07.03.2019 та товаро-транспортних накладних: №Р1237 від 06.02.2019, №Р1238 від 06.02.2019, №Р1743 від 20.02.2019, №Р2017 від 28.02.2019, №Р2364 від 07.03.2019, №Р2366 від 07.03.2019.

Пунктом 6.4 договору (в редакції від 02.05.2018 протоколу узгодження розбіжностей до даного договору) встановлено, що термін розрахунку складає 28 календарних днів з дати поставки товару.

Також суд зазначає, що за рахунок укладених між кредитором та боржником угод про зарахування зустрічних однорідних грошових вимог за вих. вих. №499 від 27.02.2019, №755 від 25.03.2019, вих. № 756 від 25.03.2019, вих. №793 від 10.04.2019 на загльну суму 132 165,48 грн, а також перерахованих боржником на користь кредитора коштів у загальному розмірі 700000,00грн. в рахунок погашення дебіторської заборгованості, що підтверджується платіжними дорученнями № від 12.07.2019, № від 12.07.2019, № від 12.07.2019 заборгованість боржника перед кредитором склала 1 123 194,03 грн.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із статтею 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно з нормами статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

За змістом частини 1 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому:

1) у першу чергу задовольняються: вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України; вимоги кредиторів за договорами страхування; витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються: вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються: вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів); вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає за необхідне визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укролія" до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" у розмірі 4 540,00 (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів та 1 123 194,03 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Керуючись статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, статтею 64 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укролія" до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" у розмірі 4 540,00 (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів та 1 123 194,03 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у 10-ти денний строк до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області

Копію цієї ухвали направити кредитору, ліквідатору.

Суддя С.А. Примак