ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"01" квітня 2021 р. м. Київ Справа № 911/3601/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмелівка-Агро"

про відстрочення виконання судового рішення

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Тайтен Машинері Україна

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмелівка-Агро"

про стягнення 288 335,02 грн.

Суддя Карпечкін Т.П.

За участю представників сторін:

від позивача: Відловська І.Я. (ордер АА № 1065373 від 02.12.2020 року);

від відповідача: Коломієць Т.М. (ордер КС № 682530 від 15.01.2021 року).

обставини справи:

Рішенням Господарського суду Київської області від 10.03.2021 року у справі № 911/3601/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю Тайтен Машинері Україна задоволено частково, присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 203 604,42 грн. заборгованості, 34 529,21 грн. пені, 9 205,48 грн. 3 % річних, 6 466,70 грн. інфляційних втрат та 4 325,03 грн. судового збору (суддя Христенко О.О.).

До Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмелівка-Агро" надійшла заява № б/н від 16.03.2021 року про відстрочення виконання судового рішення у справі № 911/3601/20, згідно якої заявник просить відстрочити виконання рішення Господарського суду Київської області від 10.03.2021 року на сім місяців.

В обгрунтування поданої заяви, боржник зазначає, що Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмелівка-Агро" є виробником сільськогосподарської продукції, надходження коштів від реалізації продукції є сезонним, внаслідок тяжкого збігу обставин не має можливості негайно виконати судове рішення через скрутне фінансове становище та загрозу банкрутства.

У зв`язку з перебуванням судді Христенко О.О. у відпустці, згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями, передано для розгляду судді Карпечкіну Т.П.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.03.2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмелівка-Агро" № б/н від 16.03.2021 року про відстрочення виконання судового рішення у справі № 911/3601/20 прийнято до розгляду та призначено на 01.04.2021 року.

01.04.2021 року від позивача надійшло заперечення на заяву про відстрочення виконання судового рішення, згідно якого позивач вважає вищезазначену заяву не вмотивованою, оскільки відповідачем, на думку позивача, не надано обґрунтованого висновку про наявність конкретних обставин, які ускладнюють виконання рішення, або можуть зробити його виконання неможливим.

В судовому засіданні 01.04.2021 року суд дослідивши матеріали заяви, заслухавши пояснення сторін, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи викладене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю Хмелівка-Агро про відстрочення виконання рішення підлягає призначенню до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Зі змісту приписів ст. 331 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що відстрочення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується після набрання рішенням законної сили, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Підставами для задоволення заяви про відстрочку, розстрочку виконання рішення можуть бути обставини, якими його виконання ускладнюється чи видається неможливим. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи. Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування. Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Отже, в основу ухвали про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

Оскільки Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, то суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами норм Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України ).

Згідно п. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України ).

На думку суду, наведені відповідачем доводи не є доказом наявності виняткових обставин, достатніх та необхідних для відстрочення виконання рішення суду в розумінні ст.ст. 73, 74, 76, 77, 331 Господарського процесуального кодексу України та не доводять неможливість виконання рішення суду у даній справі.

Надані боржником на підтвердження скрутного матеріального становища звіти про фінансовий стан не є доказами важкого фінансового стану чи відсутності у нього коштів та іншого майна, достатніх для виконання судового рішення у даній справі.

Також, суд зазначає, що скрутне фінансове становище не є безумовною підставою для відстрочки виконання рішення суду. При цьому, фінансові ускладнення не є винятковою і непрогнозованою обставиною в умовах ринкової економіки. Такий стан справ боржника є одним із можливих ризиків підприємницької діяльності.

Доказів реальної можливості виконати рішення суду за умови надання відстрочення виконання боржником не надано, згоди стягувача на відстрочення виконання рішення суду не отримано.

З урахуванням викладеного, виходячи із збалансованості інтересів обох сторін, враховуючи матеріальні інтереси кожної із них, а також з огляду на не доведення заявником обставин, які б дозволяли зробити висновок про можливість виконання рішення саме у вказаний боржником строк, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду.

Водночас, зазначене не перешкоджає повторно звернутись до суду із заявою в порядку ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, надавши відповідні докази.

Керуючись ст. ст. 232, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Хмелівка-Агро" у задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення Господарського суду Київської області від 10.03.2021 року у справі № 911/3601/20.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку і строк встановлені, ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.П. Карпечкін