ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

12.04.2021 Справа № 917/509/21

Суддя Тимощенко О.М. , розглянувши матеріали справи

за позовною заявою OVERSIZE S.R.O. Zimna 100/7, 076 43 Cierna nad Tisou, ICO47403071, Slovakia

до відповідача FAMILYTRANS SP Z O O Warszawa 02-495, Plac Czerwca 1976 roku 2/104

про cтягнення 23 000 євро заборгованості за разовими замовленнями на перевезення вантажів в міжнародному сполученні №OVS0801 / Cro від 08.01.2021 та №OVS1201 / Cro від 12.01.2021 та відповідно до міжнародних транспортних накладних (CMR) №2011282 від 15.01.2021, №2011281 від 15.01.2021, №2011280 від 15.01.2021, №2011302 від 18.01.2021, №2011298 від 18.01.2021

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Полтавської області 07.04.2021 року надійшла позовна заява OVERSIZE S.R.O. до відповідача FAMILYTRANS SP Z O O про cтягнення 23 000 євро заборгованості за разовими замовленнями на перевезення вантажів в міжнародному сполученні №OVS0801 / Cro від 08.01.2021 та №OVS1201 / Cro від 12.01.2021 та відповідно до міжнародних транспортних накладних (CMR) №2011282 від 15.01.2021, №2011281 від 15.01.2021, №2011280 від 15.01.2021, №2011302 від 18.01.2021, №2011298 від 18.01.2021.

Дослідивши дану позовну заяву із додатками, суд дійшов до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.162 ГПК України передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з частиною 2 статті 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позовна заява від OVERSIZE S.R.O. (нерезидента) підписана директором OVERSIZE S.R.O. Ковальчук Н. і як доказ підтвердження права підпису фізичної особи до позовної заяви додано копію витягу з торгового реєстру станом на 30.03.2021 року з копією нотаріального посвідчення перекладу на українську мову.

Відповідно до ст.365 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про міжнародне приватне право», процесуальна правоздатність і дієздатність іноземних осіб в Україні визначаються відповідно до права України.

На вимогу суду, який розглядає справу, іноземна юридична особа має представити оформлений з урахуванням статті 13 цього Закону документ, що є доказом правосуб`єктності юридичної особи (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Так, згідно з вказаною статтею документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 2 ст.91 ГПК України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа. подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. 4 ст. 91 ГПК України).

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу. який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч. 5 ст. 91 ГПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 91 ГПК України іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правовий статус іноземного суб`єкта господарювання підтверджується, як правило, випискою з торговельного (банківського, судового) реєстру країни, де такий суб`єкт господарювання є офіційно зареєстрованим. Правовий статус іноземних суб`єктів господарювання може також підтверджуватись еквівалентними доказами правового статусу, що визнаються як такі законодавством країни створення, громадянства або місця знаходження такого суб`єкта і видані компетентними органами цієї країни. Такий документ повинен бути легалізований з особливостями, визначеними Гаазькою Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року.

Конвенція, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів (Гаага. 1961), якою передбачено спрощений порядок засвідчення документів шляхом проставлення на них спеціальної печатки - апостиля, ратифікована Верховною Радою України відповідно до Закону України від 10.01.2002 N 2933-І1І "Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів" і діє на території України з часу набрання зазначеним Законом чинності.

Для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються: a) документи, які виходять від органу або посадової особи, що діють у сфері судової юрисдикції держави, включаючи документи, які виходять від органів прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; b) адміністративні документи; c) нотаріальні акти; d) офіційні свідоцтва, виконані на документах, підписаних особами у їх приватній якості, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційні і нотаріальні засвідчення підписів.

Статтею 2 Конвенції передбачено, що кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Для цілей цієї Конвенції під легалізацією розуміється тільки формальна процедура, що застосовується дипломатичними або консульськими агентами країни, на території якої документ має бути представлений, для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплено документ.

Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Згідно з частиною першою статті 4 Конвенції передбачений в частині першій статті 3 апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції.

Статтею 5 Конвенції передбачено, що апостиль проставляється на вимогу особи, яка підписала документ, або будь-якого пред`явника документа.

Заповнений належним чином апостиль засвідчує справжність підпису, якість, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичність відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ.

Таким чином, при зверненні до суду з вказаним позовом позивач повинен подати належним чином завірені копії письмових доказів, відповідно до вимог Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів та ст. 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження правосуб`єктності юридичної особи.

Проте, матеріали позовної заяви містять виключно копію витягу з торгового реєстру станом на 30.03.2021 року та копію перекладу на українську мову посвідчену нотаріусом без апостиля компетентного органу відповідної держави.

Поряд з цим, позивачем не дотримано вимог щодо засвідчення інших письмових доказів, поданих разом з позовною заявою.

Статтею 10 ГПК України визначено, що господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою.

Відповідно до частини 4 статті 91 Господарського процесуального кодексу України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Пунктом 8 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затверджених наказом Державної судової адміністрації України 20.08.2019 N 814, визначено, що у діловодстві суду можуть використовуватися вхідні документи, викладені іноземною мовою, забезпечені перекладом відповідно до вимог чинного законодавства.

До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України "Про нотаріат". Пунктом 2.1 глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.

Дослідивши матеріали позовної заяви судом встановлено, що позивач не надав належним чином засвідчених перекладів на українську мову: СМR №2011282 від 15.01.2021, №2011281 від 15.01.2021, №2011280 від 15.01.2021, №2011302 від 18.01.2021, №2011298 від 18.01.2021.

Відповідно до п.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, на підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про залишення позовної заяви OVERSIZE S.R.O. без руху.

Для усунення зазначених судом недоліків у поданій позовній заяві позивачу необхідно надати суду: докази правосуб`єктності іноземної юридичної особи позивача відповідно до вимог Конвенції та ст. 91 ГПК України, а також копії належним чином засвідчених перекладів на українську мову СМR №2011282 від 15.01.2021, №2011281 від 15.01.2021, №2011280 від 15.01.2021, №2011302 від 18.01.2021, №2011298 від 18.01.2021.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 91,162,164,174,234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Надати позивачу строк 3 дні з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків позовної заяви.

3. Попередити позивача про те, що у разі усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду; інакше вважається неподаною та повертається особі, що звернулася з позовною заявою.

Ухвала підписана 12.04.2021 року

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (ст.ст.235,255 ГПК України).

Суддя О.М. Тимощенко