ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=====================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року Справа № 915/116/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Ржепецької К. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Нік Авто Центр» (54031, м. Миколаїв, вул. Троїцька, буд. 159/1; ідентифікаційний код 43600551)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Н Авто» (54007, м. Миколаїв, вул. Троїцька, буд. 159/1; ідентифікаційний код 38694122)

про: стягнення 1 777 000,00 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: Д`яченко К.С., адвокат за ордером,

Суть спору:

29.01.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Нік Авто Центр» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 28.01.2021 (вх. № 1405/21) (з додатками), в якій просить суд:

1. Прийняти позовну заяву та відкрити провадження по справі;

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Н Авто» (вул. Троїцька, будинок 159/1, м. Миколаїв, 54031, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нік Авто Центр» (вул. Троїцька, будинок 159/1, м. Миколаїв, 54007, ):

- 743500,00 грн основної заборгованості за Договором № 4/2020 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 15.10.2020;

- 743500,00 грн штрафу за порушення строку повернення фінансової допомоги на підставі п. 3.1 Договору № 4/2020 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 15.10.2020;

- 145000,00 грн основної заборгованості за Договором № 5/2020 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 12.11.2020;

- 145000,00 грн штрафу за порушення строку повернення фінансової допомоги на підставі п. 3.2 Договору № 5/2020 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 12.11.2020.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Н Авто» (вул. Троїцька, будинок 159/1, м. Миколаїв, 54031, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нік Авто Центр» (вул. Троїцька, будинок 159/1, м. Миколаїв, 54007, ) сплачений судовий збір в сумі 26655,00 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі: Договорів про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 4/2020 від 15.10.2020 та № 5/2020 від 12.11.2020; банківських виписок з рахунків та платіжних доручень; вимоги про сплату заборгованості від 11.01.2021; застосування норм статей 11, 202, 509, 525, 526, 549, 610, 611, 612, 629, 1046, 1049 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України; та мотивовані порушенням відповідачем грошового зобов`язання за укладеними між сторонами договорами про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги щодо своєчасного та у повному обсязі повернення грошових коштів.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 03.02.2020 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/116/21 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 02 березня 2021 року о 09:45; встановлено для сторін процесуальний строк для подання заяв по суті спору.

01.03.2021 до суду від відповідача надійшла заява б/н від 01.03.2021 (вх. № 3172/21) про визнання позову, в якій представник заявника просить суд:

- прийняти визнання позову Товариством з обмеженою відповідальністю «Н Авто»;

- за результатами підготовчого провадження ухвалити відповідне рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі;

- вирішити питання щодо повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Нік Авто Центр» 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Ухвалою суду від 02.03.2021 підготовче засідання у справі було відкладено на 30 березня 2021 року о 09:00.

10.03.2021 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява б/н від 10.03.2021 (вх. № 3637/21) про вступ у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача.

19.03.2021до суду від представника відповідача надійшла заява б/н від 19.03.2021 (вх. № 4091/21) про ознайомлення з матеріалами справи.

19.03.2021 до суду від відповідача надійшла заява б/н від 15.03.2021 (вх. № 4092/21) про визнання позову, в якій товариство просить суд:

- прийняти визнання позову Товариством з обмеженою відповідальністю «Н Авто»;

- за результатами підготовчого провадження ухвалити відповідне рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі;

- вирішити питання щодо повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Нік Авто Центр» 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову;

- проводити розгляд справи за відсутності відповідача.

22.03.2021 до суду від позивача надійшла заява б/н від 16.03.2021 (вх. № 4237/21), в якій товариство просить суд:

- в підготовчому судовому засіданні 30.03.2021 року ухвалити відповідне рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нік Авто Центр» до відповідача «Н Авто» про стягнення заборгованості за Договорами про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 4/2020 від 15.10.2020 та № 5/2020 від 12.1.2020 року в сумі 1 777 000,00 грн задовольнити в повному обсязі;

- повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Нік Авто Центр» 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову;

- розгляд справи проводити за відсутності представника позивача.

23.03.2021до суду від відповідача надійшло заперечення б/н від 23.03.2021 (вх. № 4327/21) на заяву ОСОБА_1 про вступ у справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача.

Станом на момент проведення судового засідання інших заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань від учасників справи до суду не надходило.

30.03.2021 в судове засідання з`явився лише повноважний представник відповідача, якого суд заслухав.

Позивач свого повноважного представника в судове засідання не направив, про час та місце проведення засідання був повідомлений належним чином. При цьому, як було наведено вище, позивач просив суд розгляд справи проводити за відсутності свого представника (заява б/н від 16.03.2021 (вх. № 4237/21)).

Враховуючи наведене та те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача.

Розглянувши в судовому засіданні 30.03.2021 заяву ОСОБА_1 б/н від 10.03.2021 (вх. № 3637/21) про вступ у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, суд відмовив в її задоволенні, у зв`язку з таким.

За змістом ст. 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу.

Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

З аналізу наведених норм ст. 50 ГПК України слідує, що підставою для залучення особи до участі у справі у якості третьої особи є наявність реальної можливості впливу рішення суду, яке буде ухвалене за результатами розгляду такої справи, на права чи обов`язки такої особи, при цьому суду слід чітко встановити на які саме права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

В обґрунтування підстав для залучення ОСОБА_1 до участі у справі, заявником зазначено, зокрема, таке:

«Я, є учасником відповідача по справі ТОВ «Н Авто», що підтверджується інформацією з СДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, при цьому, розміри моєї частки є більшим за розмір частки іншого учасника Товариства.

…

Згідно п.п. 21 п. 7.2. Статуту ТОВ «Н Авто», до виключної компетенції Загальних Зборів Учасників належить укладання договорів позики, поруки, застави, фінансової допомоги, кредитних договорів та інших правочинів такого роду від імені Товариства.

Оскільки розмір моєї частки у статутному капіталі ТОВ «Н-Авто» перевищує 50%, то, виходячи з п. 7.19 Статуту Товариства, Загальні Збори Учасників не могли бути проведені беї моєї участі, а отже, вони не проводились.

Таким чином, задоволення судом позовних вимог, призведе до порушення мого права на управління ТОВ «Н Авто».

Крім того, розмір статутного капіталу ТОВ «Н Авто» становить лише 1050000,00, тобто, він є меншим за ціну позову (1777000,00 грн.).

… в разі задоволення позовних вимог, в мене, як в учасника Товариства виникне обов`язок взяти участь у загальних зборах та приймати рішення про заходи, спрямовані на покрашення фінансового стану ТОВ «Н Авто».

За таких обставин, рішення по справі може вплинути на мої права та обов`язки стосовно відповідача, що в силу приписів ст. 50 ГПК України є підставою для залучення мене до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача».

Відповідач, як уже було наведено вище, подав до суду заперечення на заяву ОСОБА_1 про вступ у справу у якості третьої особи, обґрунтовані, зокрема, таким:

«… за договором, укладеним товариством, права та обов`язки набуває таке товариство як сторона договору. При цьому, правовий стан (сукупність прав та обов`язків) безпосередньо учасників цього товариства жодним чином не змінюється.

Повноваження діяти від імені юридичної особи є можливістю створювати, змінювати, припиняти цивільні права та обов`язки юридичної особи (стаття 239 ЦК України). Таке повноваження не належить до корпоративних прав учасника юридичної особи.

Згода загальних зборів товариства на укладення договору є згодою органу управління товариства, який діє від імені товариства.

Отже, підписання виконавчим органом - директором ТОВ «Н Авто» договорів позики з іншою особою без передбаченої Статутом згоди Загальних Зборів Учасників цього товариства, так само, як і ймовірне задоволення судом позовних вимог про стягнення з відповідача боргу за таким договором може призвести до порушення прав та інтересів самого товариства, а не корпоративних прав (права на управління) ОСОБА_1 як учасника ТОВ «Н Авто», оскільки директор діяв саме від імені Товариства, а не його учасників.

…

Крім того, згідно з даними балансу (бухгалтерського обліку) вартість чистих активів ТОВ «Н Авто» на 31.12.2020 року склала 6 516 600 грн., а станом на 28.02.2021 року цей показник складає 5 385 600 грн., що підтверджується відповідно бухгалтерською довідкою № 1 від 19.03.2021 року та бухгалтерською довідкою № 2 від 23.03.2021 року.

За таких обставин, навіть в разі ймовірного задоволення позовних вимог у повному обсязі (на суму 1 777 000 грн.) вартість чистих активів відповідача в будь-якому разі не знизиться більш як на 50 відсотків порівняно з цим показником станом на кінець попереднього року, та як наслідок, у ОСОБА_1 не виникне обов`язку щодо участі у загальних зборах та прийняття рішення про заходи спрямовані на покращення фінансового стану ТОВ «Н Авто»».

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов таких висновків:

Згідно зі ст.ст. 92, 97 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

За змістом ст. 98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом.

Згідно зі ст. 116 ЦК України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі; брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди).

Відповідно до ст. 167 Господарського кодексу України правомочність учасника (акціонера, члена) на участь в управлінні господарською організацією, зокрема, шляхом участі в загальних зборах, є однією зі складових корпоративних прав. Відтак зазначені права можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання порядку скликання і проведення загальних зборів, якщо учасник не зміг узяти участі у загальних зборах та/або належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо, у зв`язку з чим не зміг належним чином реалізувати свої права учасника (акціонера, члена).

Повноваження діяти від імені юридичної особи є можливістю створювати, змінювати, припиняти цивільні права та обов`язки юридичної особи (стаття 239 ЦК України).

Приписами ч. 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Повноваження органу управління товариства (на надання зазначеної згоди), який діє від імені товариства, не можна ототожнювати з корпоративними правами його учасників, які діяти від імені товариства не мають права.

За договором, укладеним товариством, права та обов`язки набуває таке товариство як сторона договору. При цьому правовий стан (сукупність прав та обов`язків) безпосередньо учасників товариства жодним чином не змінюється.

Підписання виконавчим органом товариства договору з іншою особою без передбаченої статутом згоди вищого органу цього товариства може свідчити про порушення прав та інтересів самого товариства у його відносинах з іншою особою - стороною договору, а не корпоративних прав його учасника.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18.

Суд відмічає, що укладення Товариством з обмеженою відповідальністю «Н Авто» договорів, на підставі яких заявлені позовні вимоги у даній справі, не є порушенням прав ОСОБА_1 на участь у товаристві та управлінні ним, а є наслідком господарської діяльності товариства та результатом розпорядження саме юридичною особою власними майновими правами. Підписання вказаних договорів з порушенням, як стверджує ОСОБА_1 , вимог чинного законодавства може свідчити про порушення прав та інтересів самого товариства, а не корпоративних прав його учасників.

При цьому, суд вважає за необхідне зауважити на презумпції правомірності правочину. Так, відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За такого, суд дійшов висновку, що викладені ОСОБА_1 обставини не є підставою для залучення його до участі у даній справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, у розумінні приписів ст. 50 ГПК України.

Після наведеного, присутній в судовому засіданні представник відповідача підтвердив актуальність поданої товариством заяви про визнання позову.

Суд зауважує, що у відповідності до приписів ч. 3 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до змісту статей 185, 240 ГПК України, 30.03.2021 за результатами розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження суд оголосив вступну та резолютивну частину рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, заслухавши в підготовчому засіданні представника відповідача, суд

В С Т А Н О В И В:

15 жовтня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нік Авто Центр», як позикодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Н Авто», як позичальником, був укладений Договір № 4/2020 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (далі Договір № 4/2020), відповідно до предмету якого позикодавець надає позичальнику безвідсоткову поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути її у порядку та на умовах, передбачених цим Договором (п. 1).

За умовами наведеного Договору № 4/2020:

- поворотна фінансова допомога надається у національній валюті України в межах суми 800 000,00 грн без податку на додану вартість. Поворотна фінансова допомога надасться за умови наявності вільних обігових коштів (п. 2.1);

- поворотна фінансова допомога надасться позичальнику на безоплатній основі (плата за користування грошовими коштами не стягується) (п. 2.2);

- поворотна фінансова допомога надається позикодавцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника, який вказаний в Розділі 7 цього Договору (п. 2.3);

- строк повернення фінансової допомоги позичальником до 31 грудня 2020 року включно (п. 2.4);

- позичальник має право повернути допомогу достроково (п. 2.5);

- в разі порушення строків повернення фінансової допомоги позичальником останній зобов`язується сплатити позикодавцю штраф у розмірі 100% від неповернутої суми (п. 3.1);

- спори між сторонами вирішуються шляхом переговорів. У разі недосягнення згоди спір вирішується у судовому порядку (п. 4.1);

- цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором (п. 5.1);

- закінчення строку дії цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення його умов (п. 5.2).

Крім того, 12 листопада 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нік Авто Центр», як позикодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Н Авто», як позичальником, був укладений Договір № 5/2020 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (далі Договір № 5/2020), відповідно до предмету якого позикодавець надає позичальнику безвідсоткову поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути її у порядку та на умовах, передбачених цим Договором (п. 1).

За умовами наведеного Договору № 5/2020:

- поворотна фінансова допомога надається у національній валюті України в межах суми 145 000,00 грн без податку на додану вартість (п. 2.1);

- поворотна фінансова допомога надасться позичальнику на безоплатній основі (плата за користування грошовими коштами не стягується) (п. 2.2);

- поворотна фінансова допомога надається позикодавцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника, який вказаний в Розділі 7 цього Договору, в строк до 15 листопада 2020 року (п. 2.3);

- строк повернення фінансової допомоги позичальником до 31 грудня 2020 року включно (п. 2.4);

- позичальник має право повернути допомогу достроково (п. 2.5);

- сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором відповідно до чинного законодавства України (п. 3.1);

- в разі порушення строків повернення фінансової допомоги позичальником останній зобов`язується сплатити позикодавцю штраф у розмірі 100% від неповернутої суми (п. 3.2);

- спори між сторонами вирішуються шляхом переговорів. У разі недосягнення згоди спір вирішується у судовому порядку (п. 4.2);

- цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором (п. 5.1);

- закінчення строку дії цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення його умов (п. 5.2).

Вищенаведені Договори № 4/2020 та № 5/2020 скріплені підписами та печатками обох сторін. Вказані договори, на підставі яких заявлені позовні вимоги, є діючими та дійсними, оскільки їх недійсність прямо не встановлена законом, доказів того, що вони були визнані недійсними суду не надано.

Предметом даного позову виступає майнова вимога позивача щодо стягнення з відповідача грошової заборгованості, а також штрафних санкцій за договорами про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, до предмета доказування у даній справі належать обставини порушення відповідачем грошового зобов`язання за укладеними між сторонами договорами, в частині повноти та своєчасності повернення фінансової допомоги.

Позивач підтверджує власну правову позицію такими доказами:

Договори про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 4/2020 від 15.10.2020 та № 5/2020 від 12.11.2020;

- банківські виписки з рахунків та платіжні доручення № 65 від 15.10.2020, № 66 від 15.10.2020, № 78 від 25.11.2020, № 79 від 26.11.2020, 80 від 30.11.2020, № 81 від 01.12.2020, № 74 від 12.11.2020;

- вимога про сплату заборгованості від 11.01.2021.

Відповідач доказів на підтвердження власної правової позиції суду не надав.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 ГПК України, проаналізувавши обставини справи відносно норм чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов таких висновків.

З аналізу вищевказаних договорів, укладених між сторонами вбачається, що Договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 4/2020 від 15.10.2020 та Договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 5/2020 від 12.11.2020 за своєю правовою природою є договорами позики.

Отже, спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями чинного законодавства про позику.

Так, відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Приписами ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

З матеріалів справи вбачається таке:

1. На виконання укладеного між сторонами Договору № 4/2020 Товариством з обмеженою відповідальністю «Нік Авто Центр» було перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю «Н Авто» грошові кошти в загальній сумі 743 500,00 грн, що вбачається з банківських виписок за період з 15.10.2020 по 01.12.2020 (а.с. 11, 14, 16, 18, 20) та платіжних доручень:

- № 65 від 15.10.2020 на суму 43 000,00 грн;

- № 66 від 15.10.2020 на суму 35 500,00 грн;

- № 78 від 25.11.2020 на суму 300 000,00 грн;

- № 79 від 26.11.2020 на суму 150 000,00 грн;

- № 80 від 30.11.2020 на суму 150 000,00 грн;

- № 81 від 01.12.2020 на суму 65 000,00 грн.

2. На виконання укладеного між сторонами Договору № 5/2020 Товариством з обмеженою відповідальністю «Нік Авто Центр» було перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю «Н Авто» грошові кошти в загальній сумі 145 000,00 грн, що вбачається з банківської виписки за 12.11.2020 (а.с. 24) та платіжного доручення № 74 від 12.11.2020 на суму 145 000,00 грн.

За даними позивача, які перевірені судом та підтверджені відповідачем, останній у встановлені Договорами № 4/2020 та № 5/2020 строки (до 31.12.2020) грошові кошти позикодавцю не повернув.

Таким чином, відповідно до наданих суду позивачем доказів та вищезазначених обставин, що підтверджені відповідачем, останній дійсно порушив договірні зобов`язання в частині повноти та своєчасності повернення грошових коштів за договорами про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, що і спонукало позивача звернутися до господарського суду з відповідним позовом.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин обов`язок доведення факту своєчасного та у повному обсязі повернення грошових коштів у даній справі закон покладає на позичальника.

Як свідчать матеріали справи відповідачем позовні вимоги визнано в повному обсязі.

Судом перевірено розрахунок основної заборгованості та встановлено, що позивачем суму заборгованості за Договором № 4/2020 в розмірі 743500,00 грн та за Договором № 5/2020 в розмірі 145000,00 грн зазначено вірно.

За такого, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підтверджені матеріалами справи.

Крім того, внаслідок порушення позичальником строку повернення фінансової допомоги позивач на підставі п. 3.1 Договору № 4/2020 та п. 3.2 Договору № 5/2020 нарахував відповідачу штраф за Договором № 4/2020 в розмірі 743500,00 грн та за Договором № 5/2020 в розмірі 145000,00 грн.

Як уже було наведено, відповідачем розрахунок заявлених позивачем до стягнення сум не спростовано, визнано позовні вимоги.

Суд зазначає, що виходячи з фактичних обставин справи та наведених вище умов Договорів № 4/2020 та № 5/2020, позивач цілком правомірно нарахував та просить стягнути з відповідача штраф у заявлених сумах.

За перевіркою суду, вказані суми штрафу позивачем визначені правильно, а, отже, в цій частині позовні вимоги також є обґрунтованими.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наданими доказами, суд дійшов висновку про доведеність та правомірність позовних вимог, а отже задоволення їх в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, за правилами ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, беручи до уваги зміст статті 130 ГПК України та визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, на підставі п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 130 ГПК України, позивачу належить повернути з Державного бюджету України сплачений судовий збір у розмірі 13327,50 грн.

Решта суми судового збору у розмірі 13327,50 грн підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

При цьому, оригінал платіжного доручення № 95 від 28.01.2021 залишається в матеріалах судової справи № 915/116/21.

Керуючись ст. ст. 50, 73, 74, 76-79, 86, 129, 130, 185, 191, 219, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 б/н від 10.03.2021 (вх. № 3637/21) про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

2. Позов задовольнити в повному обсязі.

3. Стягнути зі Товариства з обмеженою відповідальністю «Н Авто» (54007, м. Миколаїв, вул. Троїцька, буд. 159/1; ідентифікаційний код 38694122) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нік Авто Центр» (54031, м. Миколаїв, вул. Троїцька, буд. 159/1; ідентифікаційний код 43600551) грошові кошти в загальні сумі 1 777 000,00 грн, у тому числі:

- за Договором № 4/2020 від 15.10.2020 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги: 743500,00 грн основної заборгованості та 743500,00 грн штрафу за порушення строку повернення фінансової допомоги;

- за Договором № 5/2020 від 12.11.2020 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги: 145000,00 грн основної заборгованості та 145000,00 грн штрафу за порушення строку повернення фінансової допомоги;

а також 13327,50 грн судового збору.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Нік Авто Центр» (54031, м. Миколаїв, вул. Троїцька, буд. 159/1; ідентифікаційний код 43600551) з Державного бюджету України 50 % судового збору у розмірі 13327,50 грн, який перераховано згідно з платіжним дорученням № 95 від 28.01.2021 на суму 26655,00 грн.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Нік Авто Центр» (54031, м. Миколаїв, вул. Троїцька, буд. 159/1; ідентифікаційний код 43600551);

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Н Авто» (54007, м. Миколаїв, вул. Троїцька, буд. 159/1; ідентифікаційний код 38694122).

Повне рішення складено та підписано судом 09.04.2021.

Суддя О.Г. Смородінова