ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Черкаси

справа № 04/14-10/5026/2337/2011(925/1015/20)

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання Л.В.Романенко, у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк», м. Київ, вул. Єреванська, 1 (в особі Черкаської обласної дирекції м. Черкаси, вул. Гоголя, 221)

до відповідачів:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю «СВАН-1», м. Черкаси, вул. Рози Люксембург, буд. 153/2, кв. 35 (в особі ліквідатора Юдицького О.В., м. Черкаси, вул. Героїв Дніпра, буд. 7, к. 171),

2) гр. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним

в межах справи за заявою публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «СВАН-1»

про визнання банкрутом,

за участю представників сторін:

позивача: О.Г.Крупний - за посадою - самопредставництво;

відповідача1: О.В.Юдицький - ліквідатор - за постановою суду;

відповідача2: участі не брав.

Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк» звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВАН-1» та до гр. ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, в якому просить суд:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу №01-авто/04/14-10/5026/2337/2011 від 12.09.2019 автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , укладений між ТОВ «СВАН-1» в особі арбітражного керуючого - ліквідатора О.В.Юдицького та гр. ОСОБА_1 .

Короткий опис руху справи:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 14 серпня 2020 року суд відкрив провадження у справі. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Суд ухвалив зупинити провадження у справі до перегляду справи №04/14-10/5026/2337/2011 в касаційній інстанції за касаційними скаргами ТОВ «Маг-Трейд».

Справа №04/14-10/5026/2337/2011 повернулась до господарського суду Ухвалою господарського суду Черкаської області від 29.02.2021 провадження у справі поновлено. Підготовче засідання призначено на 22.02.2021.

10.09.2020 Відповідач2 подав суду відзив, позовні вимоги заперечує.

22.02.2021 підготовче провадження було закрито і справа призначена в судовий розгляд по суті на 18.03.2021.

В судовому засіданні:

позивач позов підтримує. Просить позов задовольнити. Позивач не змінив предмет та підставу спору. Позивач не збільшив та не зменшив позовних вимог. Позивач заявив, що подав всі документи в справу та не вбачає потреби залучати нових відповідачів чи співвідповідачів у справу.

Відповідач1 позовні вимоги заперечує, просить вважати заяву №02-01/15992/04-14-10-2337 від 12 жовтня 2020 року відзивом на позов.

Відповідач2 в підготовче засідання свого представника не направив про причини неявки не повідомив.

Інших доказів та документів у справу не надано. Додаткові клопотання від учасників не надходили.

За результатами судового розгляду оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до приписів ст. 240 ГПК України.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

Ліквідатором ТОВ «Сван-1» протягом 2018-2019 були організовані та проведені аукціони з продажу майна банкрута, серед якого виставлявся і автомобіль «Міцубіші» Аутлендер 2007р. випуску, чорного кольору, №кузова НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Забезпечений кредитор АБ «УКРГАЗБАНК» та комітет кредиторів боржника ТОВ «Сван-1» рішеннями від 12.10.2018 надали згоду на проведення аукціону з продажу майна, визначили початкову вартості майна та окремі складові майна.

Перший аукціон було призначено на 11.12.2018. Оголошення було опубліковано 12.11.2018 за №55443 на сайті ВГСУ та сайті Міністерства Юстиції України. Станом на 05.12.2018 заявок на участь у аукціоні не подано.

Аукціон 11.12.2018 не відбувся з причин відсутності заявників. Заяви на участь від фізичних та юридичних осіб не надходили. 12.12.2018 на офіційному сайті ВГСУ та МінЮсту України було повідомлено, що аукціон не відбувся.

Ліквідатор банкрута направив пропозиції забезпеченим кредиторам визначитись з суб`єктами оціночної діяльності для визначення стартової ціни окремих об`єктів на аукціоні за окремими лотами. Проведення Зборів кредиторів боржника ТОВ «Сван-1» були призначені на 21.12.2018.

21.12.2018 комітет кредиторів ТОВ «Сван-1» погодив продаж майна частинами. Експертами АБ «УКРГАЗБАНК» визначена стартова ціна автомобіля «Міцубіші» для продажу - 253000 грн. без ПДВ. Забезпечений кредитор погодив цю стартову ціну письмово.

Перший аукціон з продажу майна банкрута частинами призначений на 18.04.2019, оголошення були належно опубліковані 20.03.2019. У зв`язку з відсутністю заявок на придбання майна аукціон 18.04.2019 визнано таким, що не відбувся.

Повторний аукціон з продажу майна банкрута частинами призначено на 06.06.2019. Оголошення було опубліковано 07.05.2019. У зв`язку з відсутністю заявок на придбання майна аукціон 06.06.2019 визнано таким, що не відбувся.

Другий повторний аукціон з продажу майна банкрута частинами призначено на 08.07.2019. Оголошення було опубліковано на сайті ВГСУ та Міністерства Юстиції України 05.06.2019.

Серед інших був виставлений лот №3 - автомобіль «Міцубіші» Аутлендер 2007р. випуску, чорного кольору, № кузова НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Початкова вартість 161920 грн. (без ПДВ). Аукціон вирішено провести без можливості зниження початкової вартості лоту.

Встановлено крок аукціону за лотом №3 - 5% від початкової вартості лоту

Аукціон за лотом №3 не відбувся по причині зареєстрованого лише одного учасника (гр. ОСОБА_1 ). Ця особа подала арбітражному керуючому -ліквідатору банкрута О.В.Юдицькому заяву про придбання майна банкрота лот №3 за ціною останніх торгів на аукціоні - 161920 грн. (без ПДВ).

Пропозиція була прийнята і 12.09.2019 ліквідатор ТОВ «Сван-1» уклав з покупцем гр. ОСОБА_1 договір купівлі-продажу майна банкрута, не проданого на другому повторному аукціоні (том 67, а.с. 181-184), і до моменту скасування заборон та оформлення договору купівлі-продажу автомобіля об`єкт продажу а/м «Міцубіші» Аутлендер 2007р. випуску, чорного кольору, № кузова НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - передано на відповідальне зберігання особі, якою внесено кошти за придбання автомобіля.

Гроші були перераховані банку за автомобіль повністю, але набувач майна не зміг зареєструвати в ЄДР своє право на набуте майно у зв`язку з заставою.

Не знявши заборону на відчуження майна, не повернувши кошти за автомобіль, ПАТ «УкрГазБанк» звернувся в суд з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна банкрута від 12.09.2019.

Представник позивача вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Наполягає на заниженні ліквідатором ціни предмету продажу та відсутності згоди заставодержателя на відчуження майна.

Відповідачі, кожен окремо, вимоги заперечили, просять в позові відмовити. Вказують на безпідставність позову та недоведення вимог позивачем.

Інших доказів сторонами не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, заслухавши пояснення та доводи представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення з таких мотивів та підстав.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Згідно з ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

За приписами ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 14 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Суд погоджується з доводами учасників, що їх дії були направлені на настання певних юридичних наслідків, що охоплюється положеннями ст.ст. 4, 11 Цивільного кодексу України.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є самостійними юридичними особами та суб`єктами господарювання на ринку України.

Відповідач2 є громадянином - фізичною особою, без статусу підприємця. За суб`єктним складом справа підсудна господарському суду Черкаської області в межах справи про банкрутство ТОВ «Сван-1».

Згідно з ч.1 ст. 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктами господарювання, в силу якого один суб`єкт зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Обгрунтування позивачем позовних вимог:

21.12.2007 АБ «УКРГАЗБАНК» надав кредит ТОВ «Сван-1» як позичальнику - в розмірі 33650 дол США на придбання автомобіля «Міцубіші» - договір №АВ-12/07. 27.12.2007 між сторонами був укладений договір застави

№АВДЗ-12/07, за яким у заставу банку передано придбаний боржником автомобіль «Міцубіші» Аутлендер 2007р. випуску, чорного кольору, № кузова НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Як предмет застави, спірний автомобіль «Міцубіші» Аутлендер 2007р. випуску, чорного кольору, № кузова НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 заходився на зберіганні у АБ «УКРГАЗБАНК» за договором відповідального зберігання до 10.09.2019.

За актом при передачі від 10.09.2019 спірний автомобіль був повернутий товариству «Сван-1» для проведення торгів майном божника.

Ліквідатором протягом 2018-2019 років були організовані та проведені аукціони з продажу майна банкрута, серед якого виставлявся і автомобіль «Міцубіші» Аутлендер 2007р. випуску, чорного кольору, № кузова НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Забезпечений кредитор АБ «УКРГАЗБАНК» та комітет кредиторів «Сван-1» рішеннями від 12.10.2018 (у формі протоколу) надали згоду на проведення аукціону з продажу майна, з визначенням початкової вартості майна і окремих його складових.

Перший аукціон було призначено на 11.12.2018. Оголошення було опубліковано 12.11.2018 за №55443 на сайті ВГСУ та сайті Міністерства Юстиції України.

Станом на 05.12.2018 заявок на участь у аукціоні не подано.

Аукціон 11.12.2018 не відбувся з причин відсутності заявників. Заяви на участь від фізичних та юридичних осіб не надходили.

12.12.2018 на офіційному сайті ВГСУ та Міністерства Юстиції України було повідомлено, що аукціон не відбувся.

Ліквідатор банкрута направив пропозиції забезпеченим кредиторам визначитись з суб`єктами оціночної діяльності для визначення стартової ціни окремих об`єктів на аукціоні за окремими лотами. Проведення Зборів кредиторів боржника ТОВ «Сван-1» були призначені на 21.12.2018.

21.12.2018 комітет кредиторів ТОВ «Сван-1» погодив продаж майна частинами, що викладено у формі протоколу зборів.

Експертами АБ «УКРГАЗБАНК» визначена стартова ціна автомобіля «Міцубіші» для продажу - 253000 грн. без ПДВ. Забезпечений кредитор погодив цю стартову ціну письмово.

Перший аукціон з продажу майна банкрута частинами призначений на 18.04.2019, оголошення було опубліковано на сайті ВГСУ та Міністерства Юстиції України 20.03.2019.

У зв`язку з відсутністю заявок на придбання майна аукціон 18.04.2019 визнано таким, що не відбувся.

Повторний аукціон з продажу майна банкрута частинами призначено на 06.06.2019. Оголошення було опубліковано на сайті ВГСУ та Міністерства Юстиції України 07.05.2019.

У зв`язку з відсутністю заявок на придбання майна аукціон 06.06.2019 визнано таким, що не відбувся.

Другий повторний аукціон з продажу майна банкрута частинами призначено на 08.07.2019. Оголошення було опубліковано на сайті ВГСУ та Міністерства Юстиції України 05.06.2019.

Серед інших був виставлений лот №3 - автомобіль «Міцубіші» Аутлендер 2007р. випуску, чорного кольору, № кузова НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Початкова вартість 161920 грн. (без ПДВ). Аукціон вирішено провести без можливості зниження початкової вартості лоту.

Встановлено крок аукціону за лотом №3 - 5% від початкової вартості лоту.

Аукціон за лотом №3 не відбувся по причині зареєстрованого лише одного учасника (гр. ОСОБА_1 ). Ця особа подала арбітражному керуючому -ліквідатору банкрута О.В.Юдицькому заяву про придбання майна банкрота лот №3 за ціною останніх торгів на аукціоні - 161920 грн. (без ПДВ).

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 44 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом»:

- ліквідатор може здійснювати безпосередній продаж активів боржника, не проданих на аукціоні, за ціною останніх торгів на аукціоні;

- стосовно яких після публікування оголошення про проведення повторного аукціону є лише одна пропозиція від покупця.

На адресу АБ «УКРГАЗБАНК» ліквідатором боржника направлено заяву вих.№02-01/14852/04-14-10-2337 від 05.07.2019 про повернення з відповідального зберігання банку заставного майна для проведення передпродажної підготовки.

Арештований автомобіль «Міцубіші» Аутлендер 2007р. випуску, чорного кольору, № кузова НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 отримано ліквідатором з відповідального зберігання з метою відчуження за ціною останнього аукціону.

12.09.2019 кошти в сумі 161920 грн. були внесені покупцем на рахунок ТОВ «Сван-1» та перераховані останнім платіжними дорученнями №165, 166, 167 від 12.09.2019 на рахунок АБ «УКРГАЗБАНК»,

12.09.2019 ліквідатор уклав з покупцем гр. ОСОБА_1 договір купівлі-продажу майна банкрута, не проданого на другому повторному аукціоні (том 67, а.с. 181-184), і до моменту скасування заборон та оформлення договору купівлі-продажу автомобіля об`єкт продажу а/м «Міцубіші» Аутлендер 2007р. випуску, чорного кольору, № кузова НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - передано на відповідальне зберігання особі, якою внесено кошти за придбання автомобіля.

Ліквідатор ТОВ «Сван-1» О.В.Юдицький (як уповноважена особа на продаж майна божника ТОВ «Сван-1») та гр. ОСОБА_1 (як покупець) письмово звернулись до банку (заставодержателя) з заявою про скасування заборони на реалізацію автомобіля в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Банк не відреагував.

Банк отримав від ТОВ «Сван-1» грошові кошти за автомобіль, згоду на відчуження якого надав раніше ліквідатору О.В.Юдицькому, заборону на відчуження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна не скасував, гроші продавцеві (ТОВ «Сван-1») чи покупцеві (гр. ОСОБА_1 ) - не повернув.

04.03.2020 гр. ОСОБА_1 звернулась до ліквідатора ТОВ «Сван-1» з вимогою про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля №01-авто/04/14-10/5026/2337/2011 та повернення сплачених нею коштів.

Ліквідатором були проведені перемовини з покупцем та посадовими особами банку з метою врегулювання конфліктної ситуації. Результату не отримано, мета перемовин не досягнута. Представники банку відмовились скасовувати заборону на відчуження майна (автомобіля).

24.03.2020 ліквідатор звернувся до АБ «УКРГАЗБАНК» з вимогою повернення товариству «Сван-1» безпідставно отриманих коштів в сумі 161 920 грн. Гроші товариству «Сван-1» повернуті не були.

Натомість банк звернувся з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля «Міцубіші» з мотивів неотримання згоди банку на відчуження заставного майна за ціною останнього аукціону з одним учасником.

Позиція відповідачів:

Відповідач1 в особі Ліквідатора ТОВ «Сван-1» вимоги заперечив та вказує на зловживання з боку АБ «УКРГАЗБАНК» правами в процесі та банкрутному провадженні, в тому числі перекручення фактів про ненадання дозволу банку для ліквідатора на відчуження заставного майна боржника за ціною останнього аукціону. Це право ліквідатора за Законом на продаж майна за ціною останнього аукціону. Просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідач2 гр. ОСОБА_1 вказала, що вона зареєструвалась на відкритий аукціон з продажу майна боржника ТОВ «Сван-1» за окремими лотами і 12.09.2019 за договором купівлі-продажу майна банкрута, не проданого на другому повторному аукціоні, придбала автомобіль «Міцубіші» Аутлендер 2007р. випуску, чорного кольору, №кузова НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - за 161920 грн. (без ПДВ).

12.09.2019 за актом приймання - передачі №9 автомобіль був переданий покупцеві ліквідатором банкрута О.В.Юдицьким.

Цього ж дня кошти (161920 грн.) були перераховані на рахунок товариства «Сван-1».

При спробі проведення державної реєстрації придбаного автомобіля на нового власника було встановлено, що ПАТ «УкрГазБанк» вніс заборону в Державний реєстр обтяжень рухомого майна на відчуження спірного автомобіля Міцубіші.

04.10.2019 ОСОБА_1 звернулась до керівництва ПАТ «УКРГАЗБАНК» з заявою про скасування заборони відчуження автомобіля, але 26.11.2019 їй було відмовлено.

Відповідачі вважають, що кредитором - ПАТ «УКРГАЗБАНК» порушено законодавство стосовно заборони встановлення нових заборон та обмежень поза процедурою банкрутства боржника ТОВ «Сван-1», банком не виконана постанова господарського суду Черкаської області від 01.11.2017 про скасування арештів та заборон на майно банкрута, та не виконуються приписи ст. 38 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Крім того, в діях кредитора - ПАТ «УКРГАЗБАНК» наявні ознаки зловживання правом, що є неприпустимим з огляду на приписи ст. 13 ЦК України.

Стосовно запропонованих позивачем підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу №01-авто/04/14-10/5026/2337/2011 від 12.09.2019 автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER:

Підстави визнання недійсними договорів, угод, правочинів законодавцем визначені в приписах ст.ст. 203, 215 ЦК України:

Ст. 203 ЦК Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину:

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Ст. 215 ЦК Недійсність правочину.

1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

2. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

3. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Суд враховує, що вказані законодавцем в ЦК України підстави - розширеному тлумаченню не підлягають.

Позивач просить визнати договір купівлі -продажу з підстав перевищення представником юридичної особи - позивача своїх повноважень при укладенні оспорюваного правочину, заниження ціни продажу та відсутності дозволу заставодержателя на відчуження майна за ціною останнього аукціону.

Натомість суд вважає спірний договір купівлі-продажу від 12.09.2019 рухомого майна банкрута чинним, укладеним належним чином, відповідно до приписів гл. 54 ЦК України. Сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Продавець (ліквідатор ТОВ «Сван-1») не перевищував своїх повноважень. Згода на продаж отримана від заставодержателя (КБ «УкрГазБанк»). Суд враховує презумпцію правомірності правочину - приписи ст. 204 ЦК України.

Суд вважає за необхідне зазначити таке:

Відповідно до п.п. 3.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" припис абзацу першого частини третьої статті 92 ЦК України зобов`язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. Водночас саме лише порушення даного обов`язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (абзац другий частини третьої статті 92 ЦК України).

Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють).

Якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі суд не може брати до уваги посилання цієї сторони на те, що їй було невідомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента.

3.4. Наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з`ясовувати пов`язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.).

Таким чином, суд оцінює критично подані позивачем документи та зазначені ним підстави позову, оскільки умови договору є виконаними, волевиявлення сторін були направлені на настання певних юридичних наслідків, позивач розумів ризики господарської діяльності і ймовірні обмеження своїх повноважень, а мета даного позову направлена на ухилення позивача від виконання ним зобов`язань.

Доводи та пояснення відповідачів не спростовані позивачем в належний спосіб.

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п. 4 ст. 11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили - з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення «Агрокомплекс проти України» №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення «Серявін проти України» № 4909/04 від 10.02.2010, рішення «Трофімчук проти України» №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обгрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія А, №303-А, п. 29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення «Желтяков проти України» 4994/04 від 09.09.2011).

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Відповідно до приписів ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини в суспільстві, але Позивачем не доведено абсолютне порушення свого права відповідачами з викладених позивачем підстав. У суду відсутні правові підстави для задоволення позову, тому в задоволенні позовних вимог належить відмовити з мотивів безпідставності, недоведеності та необґрунтованості вимог.

За таких умов та відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі судового збору належить покласти на позивача та не стягувати.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк», м. Київ, вул. Єреванська, 1 (в особі Черкаської обласної дирекції м. Черкаси, вул. Гоголя, 221), ідентифікаційний

до відповідачів:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю «СВАН-1», м. Черкаси, вул. Рози Люксембург, буд. 153/2, кв. 35 (в особі ліквідатора Юдицького О.В., м. Черкаси, вул. Героїв Дніпра, буд. 7, к. 171), ідентифікаційний

2) гр. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер ЄДРПОУ НОМЕР_3

про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення або через господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 25.03.2021.

Суддя Г.М. Скиба