ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2021 р. м. Київ Справа № 911/648/21

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Манілець А.В., розглянувши у порядку загального позовного провадження господарську справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Центр промислових засобів індивідуального захисту, м. Київ,

до відповідача Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, м. Київ, в особі відокремленого підрозділу Атомремонтсервіс, м. Славутич Київської області,

про стягнення 803 297,59 грн.

за участі представників:

від позивача: Карпов К.О., в порядку самопредставництва, витяг з ЄДР;

від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю Центр промислових засобів індивідуального захисту, м. Київ (далі по тексту ТОВ Центр ПРОМЗІЗ) звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 03.03.2021 до відповідача державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», м. Київ (далі по тексту ДП «НАЕК «Енергоатом»), в особі відокремленого підрозділу «Атомремонтсервіс», м. Славутич, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 803 297,59 грн., в тому числі: 718 189, 50 грн. основного боргу, 40196,78 грн. пені, 34 879,57 грн. інфляційних втрат та 10 031,74 грн. 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору постачання №53-127-01-20-00983 від 22.07.2020 та Специфікації № 1 позивач (постачальник) в період з 06.08.2020 по 08.09.2020 здійснив поставку товару відповідачу (покупцю) на суму 718 189,50 грн. Покупець товар не оплатив, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість із врахуванням пені, інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/648/21, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 05.04.2021.

26.03.2021 від представника відповідача ДП НАЕК Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Атомремонтсервіс до суду надійшла заява про визнання позову від 19.03.2021 № 11-20/63, зі змісту якої вбачається, що відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника відповідача.

Пунктом 3 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

В підготовче судове засідання 05.04.2021 з`явився представник позивача.

Відповідно до частини 1 ст. 202 ЦК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно ст. 191 Господарського процесуального кодексу України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Дослідивши у судовому засіданні 05.04.2021 заяву представника відповідача про визнання позову від 19.03.2021 № 11-20/63, суд встановив, що остання не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Заява підписана представником відповідача в порядку самопредставництва Баликою М.А. Як вбачається з доданої до заяви роздруківки інформації про юридичну особу ДП НАЕК Енергоатом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, вказаному представнику надано повноваження вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (самопредставництво у судах з усіма правами учасника справи, визначеними законодавством).

Відтак, розглянувши позов ТОВ Центр промислових засобів індивідуального захисту до ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу Атомремонтсервіс, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд

УСТАНОВИВ:

відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

22.07.2020 між ДП НАЕК Енергоатом (Покупець), в особі Відокремленого Підрозділу Атомремонтсервіс та ТОВ ПРОМЗІЗ (Постачальник) укладено договір постачання № 53-127-01-20-00983 (далі по тексту Договір), відповідно до умов якого:

- постачальник зобов`язується в порядку і на умовах, визначених в Договорі, поставити товар згідно із специфікацією до договору (ДК 021:2015 код 18140000-2 Аксесуари до робочого одягу (Засоби індивідуального захисту), далі іменована «Продукція», а Покупець зобов`язується в порядку і на умовах, визначених в Договорі, прийняти і сплатити продукцію (п.1.1. договору);

- найменування продукції, технічні характеристики, ціна, склад, комплектність, кількість товару зазначаються в специфікації, які є невід`ємною частиною договору (п.1.3. договору);

- сума Договору складає 598 491,25 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 20% 119 698,25 гн., всього з ПДВ 718 189,50 грн. (сімсот вісімнадцять тисяч сто вісімдесят дев`ять грн., 50 коп. (п. 3.2. Договору);

- оплата поставленої Продукції, згідно Договору, відбувається протягом 30 календарних днів з моменту постачання Продукції при наданні податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановленому чинним законодавством порядку та строки (п.3.5. договору);

- термін постачання продукції 30 календарних днів з дати підписання договору. Допускається дострокове постачання та постачання частинами (п.4.1. договору);

- постачання продукції відбувається на умовах DDP м. Славутич, пр-т Ентузіастів, 7, виробнича база ВП Авторемонтсервіс згідно Інкотермс (п.4.2. договору); датою постачання вважається дата в видатковій накладній, яка підтверджує отримання продукції (п. 4.4 договору);

- за порушення зазначених у договорі термінів оплати продукції покупець зобов`язаний сплатити постачальникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який сплачується пеня, від суми невиконаного зобов`язання (пункт 7.6 договору).

- договір діє з моменту підписання до 20.12.2020, а по фінансовим зобов`язанням до повного виконання (п.12.1 договору).

Крім того, 22.07.2020 сторонами підписано Специфікацію № 1 до договору постачання №53-127-01-20-00983 від 22.07.2020, згідно умов якої було погоджено вид, кількість та ціну товару на загальну суму 718 189,50 грн.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Згідно положень статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

На виконання вищевказаного договору поставки та Специфікації № 1 позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 718189,50 грн., що підтверджується залученими до матеріалів справи копіями підписаними обома сторонами та скріпленими печатками обох сторін видатковими накладними, а саме:

від 06.08.2020 № 1826 на суму 332 052,00 грн. строк оплати згідно якої (із врахуванням положень частини 5 ст. 254 ЦК України) настав 07.09.2020;

від 10.08.2020 № 1882 на суму 49 965,30 грн. строк оплати згідно якої настав 09.09.2020;

від 19.08.2020 № 1960 на суму 227 526,66 грн. строк оплати згідно якої настав 18.09.2020;

від 01.09.2020 № 2039 на суму 56 887,20 грн. строк оплати згідно якої настав 01.10.2020;

від 08.09.2020 № 2109 на суму 51 758,34 грн. строк оплати згідно якої настав 08.10.2020.

З огляду на викладене, розмір основного боргу відповідача перед позивачем за спірними видатковими накладними, строк оплати яких настав, становить 718 189,50 грн., у зв`язку з чим вимогу позивача про стягнення з відповідача основного боргу слід задовольнити повністю.

За умовами пункту 7.6 укладеного між ДП «НАЕК «Енергоатом» (покупець) та ТОВ «Центр промислових засобів індивідуального захисту» (постачальник) Договору постачання №53-127-01-20-00983 від 22.07.2020 за порушення зазначених у договорі термінів оплати продукції покупець зобов`язаний сплатити постачальникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який сплачується пеня.

За прострочення оплати за поставлений за вищенаведеними видатковими накладними товар на суму 718 189,50 грн. позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 40 196, 78 грн. за період з 07.09.2020 по 03.03.2021.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Водночас вимогами пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Частиною 2 статті 343 Господарського кодексу України визначено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання з оплати мало бути виконано.

Відповідно до частини 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором. Інше умовами договору не встановлено.

Відтак, пеня має бути розрахована з наступного дня після спливу строку оплати та до переддня фактичного виконання грошового зобов`язання або до відповідного числа відповідного місяця через шість місяців.

Здійснивши власний розрахунок належної до стягнення з відповідача пені, вірно визначивши дату початку пеіроду прострочення, не виходячи при цьому за межі заявленого позивачем періоду (по 03.03.2021 включно), який у свою чергу не виходить за межі встановленого законом граничного періоду шість місяців :

НакладнаСтрок оплатиСума боргу, грн.Період простроченняПеня, грн.
від 06.08.2020 № 182607.09.2020332 052,00 грн.08.09.2020-03.03.202119 282,13 грн.
від 10.08.2020 № 1882 09.09.202049 965,30 грн.10.09.2020-03.03.20212 868,70 грн.
від 19.08.2020 № 1960 18.09.2020227 526,66 грн.19.09.2020-03.03.202112 391,80 грн.
від 01.09.2020 № 2039 01.10.202056 887,20 грн.02.102020-03.03.20212 855,78 грн.
від 08.09.2020 № 2109 08.10.202051 758,34 грн.09.10.2020-03.03.20212 479,52 грн.
всього 39 877,93 грн.
суд встановив, що вірно розрахований розмір пені станом на дату розрахунку 03.03.2021 становить 39 877,93 грн., а відтак вимога позивача про стягнення з відповідача 40 196,78 грн. пені належить до задоволення частково у сумі 39 877,93 грн.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача також 3% річних в сумі 10 031,74 грн. (за період з 07.09.2020 по 03.03.2021) та інфляційні втрати в сумі 34 879,57 грн. за період вересень 2020 - січень 2021.

Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи, що 3% річних та інфляційні втрати не є штрафними санкціями, обмеження нарахування шістьма місяцями відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України до розрахунку процентів річних та інфляційних втрат не застосовується.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних, вірно визначивши дату початку періоду прострочення:

НакладнаСтрок оплатиСума боргу, грн.Період прострочення3%, грн.
від 06.08.2020 №182607.09.2020332 052,00 грн.08.09.2020-03.03.20214 822,10 грн.
від 10.08.2020 №1882 09.09.202049 965,30 грн.10.09.2020-03.03.2021717,41 грн.
від 19.08.2020 №1960 18.09.2020227 526,66 грн.19.09.2020-03.03.20213 099,02 грн.
від 01.09.2020 №2039 01.10.202056 887,20 грн.02.102020-03.03.2021714,21 грн.
від 08.09.2020 №2109 08.10.202051 758,34 грн.09.10.2020-03.03.2021620,12 грн.
всього 9 972,86 грн.
суд встановив, що вірно розрахований розмір 3% річних станом на дату розрахунку 03.03.2021 становить 9 972,86 грн., а відтак вимога позивача про стягнення з відповідача 10 031,74 грн. 3% річних належить до задоволення частково у сумі 9 972,86 грн.

Суд звертає увагу учасників справи на те, що індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат за заявлені позивачем періоди:

НакладнаСума боргу, грн.Період простроченняІнфляційні втрати, грн.
від 06.08.2020 № 1826332 052,00 грн.вересень 2020 січень 202116 930,45 грн.
від 10.08.2020 № 1882 49 965,30 грн.вересень 2020 січень 20212 547,60 грн.
від 19.08.2020 № 1960 227 526,66 грн.жовтень 2020 січень 202110 411,29 грн.
від 01.09.2020 № 2039 56 887,20 грн.жовтень 2020 січень 20212 603,08 грн.
від 08.09.2020 № 2109 51 758,34 грн.жовтень 2020 січень 20212 368,39 грн.
всього 34 860,81 грн.
суд встановив, що вірно розрахований розмір інфляційних втрат становить 34 860,81 грн., відтак вимога позивача про стягнення з відповідача 34 879,57 грн. інфляційних втрат належить до задоволення частково на суму 34 860,81 грн.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши наявні у справі докази, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунок позовних вимог, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню частково. Суд ухвалює рішення про стягнення з відповідача Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Атомремонтсервіс на користь позивача товариства з обмеженою відповідальністю Центр промислових засобів індивідуального захисту 718 189,50 грн. основного боргу, 39 877,93 грн. пені, 9 972,86 грн. 3% річних та 34 860,81 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ч.1 ст.130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до частини 3 ст.7 спеціального Закону України Про судовий збір у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, у відповідності до вищенаведених норм закону 50% сплаченого позивачем при поданні позову судового збору за платіжним дорученням № 422 від 02.03.2021 на суму 12 049,46 грн., а саме в сумі 6 024,73 грн., підлягає поверненню платнику з державного бюджету шляхом постановлення відповідної ухвали.

Решту судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України, суд покладає на відповідача пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 6 021,76 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 130, ч. 3 ст. 185, 191, 233, 236-238, 240-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю Центр промислових засобів індивідуального захисту задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код 24584661) в особі відокремленого підрозділу Атомремонтсервіс (07100, Київська обл., м. Славутич, вул. Ентузіастів, буд. 7, код ВП 25881800)

на користь товариства з обмеженою відповідальністю Центр промислових засобів індивідуального захисту (03115, м. Київ, вул. М. Котельникова, буд. 1, кв. 42, ідентифікаційний код 38440953)

718 189,50 грн. (сімсот вісімнадцять тисяч сто вісімдесят дев`ять гривень п`ятдесят копійок ) основного боргу,

39 877,93 грн. (тридцять дев`ять тисяч вісімсот сімдесят сім гривень дев`яносто три копійки) пені,

9 972,86 грн. (дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят дві гривні вісімдесят шість копійок) 3% річних,

34 860,81 грн. (тридцять чотири тисячі вісімсот шістдесят гривень вісімдесят одна копійка) інфляційних втрат,

6 021,76 грн. (шість тисяч двадцять одна гривня сімдесят шість копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В задоволенні решти вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 08.04.2021.

Суддя О.В. Конюх