ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07 квітня 2021 року Справа № 903/37/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Вороняка А.С., розглянувши заяви Приватного акціонерного товариства Волиньобленерго від 29.03.2021 та Приватної фірми Скорпіон-сервіс № 5 від 26.03.2021

про компенсацію здійснених витрат на професійну правничу допомогу

по справі № 903/37/21

за позовом: фізичної особи-підприємця Панчука Ігора Йосиповича

до відповідача-1: Приватного акціонерного товариства Волиньобленерго,

до відповідача-2: Приватної фірми Скорпіон-сервіс

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг,

Антимонопольний комітет України

Державна інспекція енергетичного нагляду України,

фізична особа-підприємець Гуртова Тетяна Федорівна,

фізична особа-підприємець Кучинська Антоніна Михайлівна,

фізична особа-підприємець Пакулова Людмила Віталіївна,

фізична особа-підприємець Семенюк Ігор Олексійович,

фізична особа-підприємець Кунц Ріта Леонідівна,

фізична особа-підприємець Вишневський Олег Степанович,

про визнання суб`єкта природної монополії таким, що зловживає монопольним (домінуючим) становищем та зобов`язання укласти договір,

секретар судового засідання Коритан Л. Ю.

від позивача: Рязанцев О. Є., ордер серії ВЛ № 000,051340 від 15.01.2021;

від відповідача-1: Боричевський В. М., довіреність № 1318-834 від 07.09.2020;

від відповідача-2: Мохнюк В. С., директор, наказ № 3 від 02.06.2014;

від третіх осіб: н/з,

суть спору: фізична особа-підприємець Панчук Ігор Йосипович звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства Волиньобленерго, Приватної фірми Скорпіон-сервіс про визнання ПАТ Волиньобленерго (суб`єкта природної монополії) таким, що зловживає монопольним (домінуючим) становищем та зобов`язання укласти між відповідачами договір.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилаються на те, що ПрАТ Волиньобленерго, як суб`єкт природної монополії, зловживає своїм монопольним становищем, оскільки навмисно ухиляється від укладення з ПФ Скорпіон-Сервіс договору про спільне використання належних йому технологічних електричних мереж, чим порушує інтереси позивача та інших суб`єктів господарювання (субспоживачів), що є власниками магазинів, розташованих у торговому центрі "Ювант".

Ухвалою від 26.01.2021 позов фізичної особи-підприємця Панчука Ігора Йосиповича до Приватного акціонерного товариства Волиньобленерго, Приватної фірми Скорпіон-сервіс про визнання суб`єкта природної монополії таким, що зловживає монопольним (домінуючим) становищем та зобов`язання укласти договір було залишено без руху; надати позивачу строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме подання суду доказів надіслання на адресу відповідачів копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

05.02.2021 від фізичної особи-підприємця Панчука Ігора Йосиповича надійшла заява про усунення недоліків із доказами надіслання на адресу відповідачів копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Ухвалою суду від 08.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; підготовче засідання призначено на 03.03.2021.

В судовому засіданні 03.03.2021 суд постановив на місці відкласти підготовче засідання на 24.03.2021; залучив до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Антимонопольного комітету України та Державної інспекції енергетичного нагляду України, фізичну особу-підприємця Гуртову Тетяну Федорівну, фізичну особу-підприємця Кучинську Антоніну Михайлівну, фізичну особу-підприємця Пакулову Людмилу Віталіївну, фізичну особу-підприємця Семенюка Ігора Олексійовича, фізичну особу-підприємця Кунц Ріту Леонідівну, фізичну особу-підприємця Вишневського Олега Степановича.

23.03.2021 від позивача надійшла заява про залишення позову без розгляду.

В судовому засіданні 24.03.2021 представниками відповідачів було заявлено клопотання, що докази понесених витрат будуть подані у відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Ухвалою суду від 24.03.2021 фізичної особи-підприємця Панчука Ігора Йосиповича було залишено без розгляду; судове засідання по розподілу судових витрат з оплати послуг адвокатів призначено на 07.04.2021; запропоновано відповідачам 1 та 2 подати докази понесених витрат в строк по 29.03.2021, копії яких надіслати позивачу, докази надіслання подати суду.

29.03.2021 від ПФ «Скорпіон Сервіс» надійшла заява про розподіл судових витрат, пов`язаних із оплатою послуг адвоката в розмірі 25000 грн. В обгрунтування понесених витрат долучають додатковий договір до договору про надання правової допомоги № 10/21-1 від 10.02.2021, акт прийому-передачі виконаних робіт від 25.03.2021, детальний опис робіт від 25.03.2021.

29.03.2021 від ПАТ «Волиньобленерго» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, пов`язаних із оплатою послуг адвоката в розмірі 18000 грн. В обгрунтування понесених витрат відповідач-1 подав детальний опис робіт на суму 18000 грн., договір про надання правової допомоги від 28.12.2020, додаткову угоду №2 від 11.02.2021, акт приймання-передачі наданих послуг, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер серія АС№1012634 від 11.02.2021.

07.04.2021 представник позивача в судовому засіданні подав заперечення на заяви відповідачів про компенсацію судових витрат, в яких представник позивача зазначає, що підстави для компенсації витрат відповідачів, пов`язаних із наданням послуг адвокатами відсутні через відсутність доказів, що вони були фактичними та неминучими.

В судовому засіданні 07.04.2021 представник позивача просив суд у задоволенні заяв відповідачів відмовити.

В судовому засіданні 07.04.2021 представники відповідачів заяви про розподіл судових витрат підтримали.

Відповідно до ч. 2 ст. 226 ГПК України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно з п. 3 ч. 1. ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 ст. 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з цим, у ст. 130 ГПК України встановлені спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст.130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

У відповідності до приписів ч. 5 ст. 130 ГПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи, та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно, пред`явивши позов; чи систематично протидіяв правильному вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання розподілу судових витрат, статтей 129 - 130 ГПК України дає підстави для висновку про те, що у разі залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень частини 5 статті 130 ГПК України, оскільки вказана норма є спеціальною. У разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Отже, відповідач повинен обґрунтовано заявити про наявність витрат, які виникли у зв`язку із поданням позову до нього і залишенням його у подальшому без розгляду.

Аналогічну позицію викладено у постанові Верховного суду від 09.07.2019 по справі № 922/592/17, де колегія суддів Верховного суду у складі суддів Касаційного господарського суду зазначила, що обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, відповідачу слід довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується тощо.

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачами взагалі не обґрунтовано, а судом відповідно не встановлено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, суд дійшов висновку, що заяви Приватного акціонерного товариства Волиньобленерго від 29.03.2021 та Приватної фірми Скорпіон-сервіс № 5 від 26.03.2021 про компенсацію здійснених витрат на професійну правничу допомогу не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 130, 234, 235, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ухвалив:

у задоволенні заяв Приватного акціонерного товариства Волиньобленерго від 29.03.2021 та Приватної фірми Скорпіон-сервіс № 5 від 26.03.2021 про компенсацію здійснених витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 07.04.2021 та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги в строки та в порядку визначеному ст.253-259 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.04.2021.

Суддя А. С. Вороняк