УХВАЛА

про забезпечення позову

08.04.2021Справа № 910/4185/21

Суддя Господарського суду міста Києва Нечай О.В., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Еру Трейдінг"

про забезпечення позову

у справі № 910/4185/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еру Трейдінг"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про зобов`язання припинити дії та стягнення 8 762 061,22 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еру Трейдінг" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - відповідач) про зобов`язання припинити дії, спрямовані на нарахування послуг з передачі електричної енергії щодо експорту електричної енергії позивачу за Договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0187-02024 від 01.01.2019 і включення вартості та обсягу послуг з передачі електричної енергії при здійсненні експорту електричної енергії у первинні документи, якими оформлюється надання послуг з передачі електричної енергії, та стягнення 8 762 061,22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок неправомірних дій відповідача, які він не припиняє (триваюче правопорушення), спрямованих на включення до первинних документів за Договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0187-02024 від 01.01.2019 вартості та обсягу послуг з передачі електричної енергії при експорті електричної енергії, відповідач порушує право позивача на отримання послуг в передбаченому договором та законодавством України обсязі, а також неправомірно не повертає позивачу переплату за договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2021 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків - протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

06.04.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з додатками.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/4185/21, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.05.2021.

Крім того, 06.04.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд заборонити відповідачу до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/4185/21 вживати щодо позивача заходи, передбачені главою 1.7 розділу І Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 307 від 14.03.2018 (далі - Правила ринку).

Заява позивача про забезпечення позову обґрунтована тим, що:

- оператором системи передачі в Україні є ПрАТ "НЕК "Укренерго", яке є суб`єктом природної монополії з передачі електричної енергії магістральними та міждержавними електричними мережами на всій території України;

- ПрАТ "НЕК "Укренерго", як оператор системи передачі, всупереч умовам Договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0187-02024 від 01.01.2019 (далі - Договір про надання послуг) систематично нараховує позивачу плату за послуги з передачі електричної енергії при здійсненні експорту та надсилає позивачу рахунки;

- право відповідача на нарахування плати за послуги з передачі електричної енергії при експортних операціях не передбачено Договором про надання послуг, Кодексом системи передачі, Законом України "Про ринок електричної енергії" або будь-якими іншими нормативно-правовими актами, відтак у відповідача відсутні правові підстави здійснювати нарахування послуг з передачі електричної енергії при експортних операціях, відповідно до умов Договору про надання послуг, включати такі послуги до первинних документів та вимагати у позивача здійснювати їх оплату, проте неоплата позивачем рахунків, виставлених відповідачем за Договором про надання послуг, призведе до наслідків, визначених розділом 1.7 Правил ринку, а саме учасник ринку - позивач набуває статусу "Переддефолтний" та "Дефолтний" і фактичного залишається без можливості провадити господарську діяльність на ринку електричної енергії;

- 07.02.2020 постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 360 (далі - постанова НКРЕКП № 360) було внесено зміни до Кодексу системи передачі, які запроваджували оплату послуг з передачі електричної енергії при здійсненні експортних операцій, яка набрала чинності 08.02.2020. Проте, 13.07.2020 Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням у справі №640/3041/20 визнав протиправною та нечинною з моменту прийняття постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.02.2020 № 360 "Про затвердження Змін до Кодексу системи передачі" в частині змін до пунктів 5.1, 5.3, 5.6 глави 5, 6.2, 6.5 глави 6 Розділу XI, та змін до додатків 5 та 6 Кодексу системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309, якими було запроваджено обов`язок експортерів оплачувати послуги з передачі електричної енергії при експорті. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2020 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.07.2020 у справі №640/3041/20 залишено без змін.

Вищевикладене, на думку позивача, свідчить про відсутність у нього обов`язку оплачувати послуги з передачі електричної енергії при експорті електричної енергії з 01.07.2019 по теперішній час.

З огляду на те, що дії відповідача щодо включення обсягів експортованої електричної енергії до вартості послуг з передачі, без прямої вказівки на те в Договорі про надання послуг, призводять до неправомірного нарахування позивачу заборгованості за послуги з передачі, які фактично не надаються, позивач стверджує, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до припинення його діяльності, оскільки він є учасником ринку електричної енергії та здійснює діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Еру Трейдінг" про забезпечення позову відповідає приписам статті 139 Господарського процесуального кодексу України, підстави для її повернення позивачу відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Еру Трейдінг" про забезпечення позову, суд дійшов висновку про наступне.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України є правом суду, а за наявності переліку відповідних виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе забезпечення позову.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову - це по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (відповідачів) з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні рішення суду у випадку задоволення позову.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову.

У поданій до суду позовній заяві позивачем заявлено дві вимоги, а саме про зобов`язання відповідача припинити дії, спрямовані на нарахування послуг з передачі електричної енергії щодо експорту електричної енергії позивачу за Договором про надання послуг та включення вартості та обсягу послуг з передачі електричної енергії при здійсненні експорту електричної енергії у первинні документи, якими оформлюється надання послуг з передачі електричної енергії (вимога немайнового характеру), та стягнення 8 762 061,22 грн (вимога майнового характеру).

Судове рішення у разі задоволення вимоги немайнового характеру не вимагатиме примусового виконання. Тому в даному випадку застосовуватися та досліджуватися повинна така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися питання, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач у цій справі є учасником ринку електричної енергії та здійснює свою діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1153 від 04.10.2018.

Згідно з п. 1.7.1 Правил ринку учасник ринку, крім ОСП, ОР та гарантованого покупця, набуває статусу "Переддефолтний" при настанні принаймні однієї з таких подій або обставин: 1) учасник ринку до 18:00 банківського дня, що є другим робочим днем після дати отримання на електронну адресу учасника ринку через систему управління ринком платіжного документа від АР, не здійснив відповідну оплату; 2) учасник ринку, який є СВБ, не надавав, не підтримував, не збільшував та не поновлював фінансові гарантії в необхідному обсязі відповідно до розділу VI цих Правил; 3) учасник ринку не здійснив оплату послуги з передачі електричної енергії та/або з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління у строк понад 30 календарних днів з дати отримання акта приймання-передачі послуги.

Відповідно до п. 1.7.2 Правил ринку при набутті статусу "Переддефолтний" АР на період існування такого статусу: 1) надсилає учаснику ринку та Регулятору повідомлення про набуття учасником ринку статусу "Переддефолтний"; 2) публікує на офіційному вебсайті АР повідомлення про набуття учасником ринку статусу "Переддефолтний" із зазначенням дати набуття такого статусу; 3) використовує фінансові гарантії, що надаються учасником ринку, для покриття його заборгованості перед ОСП; 4) використовує фінансові гарантії, що надаються ним, для покриття заборгованості перед АР та/або, якщо учасник виступає в якості електропостачальника, після набуття ним статусу "Переддефолтний" кожного робочого дня (о 12:00) направляє до уповноважених банків довідку, що містить інформацію щодо повного та скороченого найменування учасника ринку або П. І. Б. (якщо учасником ринку є фізична особа або фізична особа- підприємець), ЄДРПОУ або РНОКПП (якщо учасником ринку є фізична особа або фізична особа-підприємець), розміру простроченої електропостачальником оплати вартості його небалансів електричної енергії.

Пунктами 1.7.4, 1.7.5 Правил ринку унормовано, що учасник ринку, крім ОСП, ОР та гарантованого покупця, набуває статусу "Дефолтний" при настанні принаймні однієї з таких подій або обставин: 1) тривалість статусу "Переддефолтний" для учасника ринку становить більше двох робочих днів; 2) судом прийнято рішення про визнання учасника ринку банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або учасником ринку або його уповноваженими органами прийнято рішення про ліквідацію учасника ринку; 3) у випадку анулювання ліцензії учасника ринку. На період існування статусу "Дефолтний" АР вживає до такого учасника ринку такі заходи: 1) надсилає учаснику ринку та Регулятору повідомлення про набуття учасником ринку статусу "Дефолтний"; 2) публікує на офіційному вебсайті АР повідомлення про набуття учасником ринку статусу "Дефолтний" із зазначенням дати набуття такого статусу; 3) зупиняє майбутні та скасовує діючі реєстрації ДД щодо продажу електричної енергії учасникам ринку; 4) установлює нульовий обсяг продажу електричної енергії на РДН та ВДР для такого учасника ринку; 5) якщо учасник ринку також виступає в якості електропостачальника (або споживача), після набуття ним статусу "Дефолтний" постачання електричної енергії споживачам такого учасника ринку (або такому учаснику ринку) здійснюється постачальником "останньої надії" відповідно до Правил роздрібного ринку; 6) якщо учасник ринку також виступає в якості електропостачальника, після набуття ним статусу "Дефолтний" кожного робочого дня о 12:00 направляє до уповноважених банків довідку, що містить інформацію щодо повного та скороченого найменування учасника ринку або П. І. Б. (якщо учасником ринку є фізична особа або фізична особа - підприємець), ЄДРПОУ або РНОКПП (якщо учасником ринку є фізична особа або фізична особа - підприємець) та кінцевий розмір простроченої електропостачальником оплати вартості його небалансів електричної енергії.

З огляду на вищевказані положення Правил ринку, відповідач наділений повноваженнями вживати таких заходів по відношенню до позивача, як присвоєння йому статусу "Дефолтний" та "Переддефолтний", що означає для позивача, як електропостачальника, повне зупинення його діяльності, а саме позивач фактично буде позбавлений можливості здійснювати господарську діяльність на організованих сегментах ринку електричної енергії та не матиме можливості виконувати умови договорів з іншими учасниками ринку, в тому числі з операторами систем розподілу, контрагентами на ринку двосторонніх договорів, ринку на добу наперед, внутрішньодобовому ринку, ринку допоміжних послуг, споживачами тощо.

Відповідно до п. 8.4 Договору про надання послуг відповідач має право припинити надання послуги позивачу, якщо він не виконує своїх зобов`язань з оплати послуги відповідача або нехтує обов`язками, що випливають з цього Договору.

За твердженнями позивача, станом на дату подання цієї заяви, заборгованість за протиправно, на думку позивача, нараховані відповідачем послуги з передачі електричної енергії при експорті електричної енергії за грудень 2020, січень 2021, лютий 2021 складає 6 668 818,55 грн, відповідно до обсягів експортованої електричної енергії, зазначених у довідках відповідача про фактичну кількість електроенергії переміщеної з/до ОЕС України до/з ЕС суміжних країн та обсяги електричної енергії поставленої за зовнішньоекономічними контрактами позивачем. Відповідач систематично на рахунках-фактурах, які надає позивачу за Договором про надання послуг, зазначає про своє право припинити надавати позивачу послуги у випадку неоплати вартості послуги, у тому числі нарахованої на обсяги експортованої електричної енергії.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.09.2019 у справі № 917/137/19.

З огляду на вищенаведене, позивач вказує на існування обставин можливого виключення позивача з ринку електричної енергії на час провадження справи в суді, наслідки чого будуть незворотними. Невжиття заходів забезпечення позову, на думку позивача, може призвести до припинення господарської діяльності позивача, оскільки він є учасником ринку електричної енергії та здійснює діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, а купівля-продаж електричної енергії є його основним видом господарської діяльності. Внаслідок набуття статусу "Дефолтний" позивач не тільки буде позбавлений можливості здійснювати діяльність на ринку електричної енергії, а також зі своїми споживачами зазнає непомірно великих збитків внаслідок постачання електричної енергії його споживачам постачальником "останньої надії".

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Отже, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При цьому, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Суд зазначає, що вжиття заявлених позивачем у заяві заходів забезпечення позову жодним чином не вказує на вирішення спору по суті, а спрямоване виключно на збереження існуючого статусу заявника на ринку електричної енергії та недопущення негативних наслідків, зокрема, усунення учасника з ринку до вирішення спору в цій справі. Забезпечення позову має на меті запобігти невиправданому порушенню прав та інтересів позивача, а отже, невжиття таких заходів може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він і звернувся до суду.

Аналогічної правової позиції щодо забезпечення позову в спорах, які стосуються правомірності виставлення відповідачем плати за послуги з передачі електричної енергії при експорті електричної енергії за договором про надання послуг з передачі електричної енергії, дотримується Верховний Суд у постановах від 09.12.2020 у справі № 910/9400/20, від 21.12.2020 у справі № 910/9627/20 та від 12.03.2021 у справі № 910/16796/20.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обрані позивачем заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами і відповідають критеріям розумності, обґрунтованості та адекватності.

При цьому, забезпечено збалансованість інтересів сторін, а також інших осіб, які не є учасниками судового процесу, і наявний прямий зв`язок між обраними заявником заходами забезпечення позову і предметом позову, а саме обрані заходи забезпечення позову спроможні забезпечити ефективний захист прав та інтересів позивача.

Суд погоджується з доводами позивача, що у випадку невжиття заявлених заходів забезпечення позову та в разі задоволення його позову, обраний ним спосіб захисту і поновлення порушених прав та інтересів буде неефективним. Як наслідок, позивач не зможе захистити порушені права в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

З огляду на вищенаведене, оскільки позивачем у встановленому порядку обґрунтовано та доведено за допомогою належних та допустимих доказів наявність обставин, з якими Господарський процесуальний кодекс України пов`язує можливість вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає за необхідне задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Еру Трейдінг" про забезпечення позову.

Необхідності в зустрічному забезпеченні суд не вбачає, оскільки відсутні підстави вважати, що відповідач понесе збитки у зв`язку із вжиттям заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Еру Трейдінг" про забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову, а саме заборонити Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" (Україна, 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; ідентифікаційний код: 00100227):

- застосовувати заходи щодо присвоєння Товариству з обмеженою відповідальністю "Еру Трейдінг" (ідентифікаційний код: 40371329) статусу "Переддефолтний" відповідно до положень п. 1.7.1 Глави 1.7 розділу І Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №307 від 14.03.2018, у зв`язку з наявністю заборгованості за послуги з передачі експортованої електричної енергії;

- надсилати Товариству з обмеженою відповідальністю "Еру Трейдінг" (ідентифікаційний код: 40371329) та Регулятору повідомлення про набуття Товариством з обмеженою відповідальністю "Еру Трейдінг" статусу "Переддефолтний";

- публікувати на офіційному веб-сайті Адміністратора розрахунків повідомлення про набуття Товариством з обмеженою відповідальністю "Еру Трейдінг" (ідентифікаційний код: 40371329) статусу "Переддефолтний" із зазначенням дати набуття такого статусу;

- використовувати фінансові гарантії, що надаються Товариством з обмеженою відповідальністю "Еру Трейдінг" (ідентифікаційний код: 40371329) для покриття його заборгованості за послуги з передачі експортованої електричної енергії перед оператором системи передачі;

- використовувати фінансові гарантії, що надаються Товариством з обмеженою відповідальністю "Еру Трейдінг" (ідентифікаційний код: 40371329) для покриття заборгованості перед Адміністратором розрахунків;

- направляти до уповноважених банків довідку, що містить інформацію щодо повного та скороченого найменування Товариства з обмеженою відповідальністю "Еру Трейдінг" (ідентифікаційний код: 40371329), його ЄДРПОУ, розміру простроченої ним оплати вартості його небалансів електричної енергії;

- надсилати Товариству з обмеженою відповідальністю "Еру Трейдінг" (ідентифікаційний код: 40371329) та Регулятору повідомлення про набуття Товариством з обмеженою відповідальністю "Еру Трейдінг" статусу "Дефолтний";

- публікувати на офіційному веб-сайті Адміністратора розрахунків повідомлення про набуття Товариством з обмеженою відповідальністю "Еру Трейдінг" (ідентифікаційний код: 40371329) статусу "Дефолтний" із зазначенням дати набуття такого статусу;

- зупиняти майбутні та скасовувати діючі реєстрації двосторонніх договорів щодо продажу електричної енергії Товариством з обмеженою відповідальністю "Еру Трейдінг" (ідентифікаційний код: 40371329) учасникам ринку;

- установлювати нульовий обсяг продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку для Товариства з обмеженою відповідальністю "Еру Трейдінг" (ідентифікаційний код: 40371329);

- здійснювати переведення постачання електричної енергії споживачам Товариства з обмеженою відповідальністю "Еру Трейдінг" (ідентифікаційний код: 40371329) на постачальника "останньої надії" відповідно до Правил роздрібного ринку;

- направляти до уповноважених банків довідку, що містить інформацію щодо повного та скороченого найменування Товариства з обмеженою відповідальністю "Еру Трейдінг" (ідентифікаційний код: 40371329) його ЄДРПОУ та кінцевий розмір простроченої оплати вартості його небалансів електричної енергії;

- припиняти надання послуги з передачі електричної енергії Товариству з обмеженою відповідальністю "Еру Трейдінг" (ідентифікаційний код: 40371329) за Договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0187-02024 від 01.01.2019, у зв`язку з наявністю заборгованості за послуги з передачі експортованої електричної енергії.

3. Ухвала про забезпечення позову відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження" має силу виконавчого документу, набирає законної сили з моменту її підписання (08.04.2021) та може бути пред`явлена до виконання у строк до 08.04.2024 включно.

4. Стягувачем у виконавчому провадженні за цією ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Еру Трейдінг" (Україна, 04070, м. Київ, вул. Ярославська, буд. 58, поверх 10; ідентифікаційний код: 40371329).

Боржником у виконавчому провадженні за цією ухвалою є: Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (Україна, 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; ідентифікаційний код: 00100227).

5. Ухвала може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Нечай