ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 року м.Херсон Справа № 923/19/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліної Т.Г., за участю секретаря судового засідання Кудак М.І., розглянувши справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Хазера Україна" м.Київ

до Відповідача-1: Фермерського господарства "ДАВГАЛ АГРО" с.Чорнянка, Каховського району, Херсонської області

до Відповідача-2: ОСОБА_1 , м.Нова Каховка, Херсонської області, РНОКПП НОМЕР_1

про стягнення основного боргу 411844,00 грн., пені 21205,43 грн., штрафу 41184,40 грн., штрафу 87363,60 грн., процентів річних 21205,43 грн., інфляційних втрат 9332,99 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився,

від відповідача-1 - не з`явився

від відповідача-2 - не з`явився

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Хазера Україна", м.Київ звернувся до Господарського суду Херсонської області із позовом про стягнення солідарно з відповідачів основного боргу 411844,00 грн., пені 21205,43 грн., штрафу 41184,40 грн., штрафу 87363,60 грн., процентів річних 21205,43 грн., інфляційних втрат 9332,99 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов договору поставки від 11.03.2020р. №АР11/03-1 в частині своєчасної оплати отриманої продукції.

Ухвалою від 11.01.2021р. відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі на 09.02.2021р., встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи, відповідачам у 10-денний строк від дня отримання ухвали про відкриття провадження, позивачу у 5-денний строк від дня отримання відзивів надати відповідь на відзиви відповідачів.

Згідно поштових повідомлень про вручення поштових відправлень відповідач-1 отримав копію ухвали про відкриття провадження - 28.01.2021р. (а.с.54), відповідач-2 - 15.01.2021р. (а.с.52), позивач - 18.01.2021р.

Ухвалою від 09.02.2021р. зважаючи на неявку відповідачів з невідомих причин, які належним чином були повідомлені про розгляд справи, розгляд справи у підготовчому провадженні відкладено до 23.02.2021р.

Станом на 23.02.2021р. відзивів відповідачів на адресу суду не надходило, ухвалою від 23.02.2021р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 12.03.2021р.

Відповідно до поштових повідомлень про вручення поштових відправлень відповідач-1 отримав копію ухвали про відкриття провадження - 01.03.2021р. (а.с.74), відповідач-2 - 02.03.2021р. (а.с.73), позивач - 01.03.2021р.

12.03.2021р. від позивача на електронну пошту суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не мають наміру подавати заяву про включення витрат на професійну правничу допомогу до судових витрат.

Ухвалою від 12.03.2021р., зважаючи на те, що представники сторін не прибули в судове засідання, суд розгляд справи відклав, призначив засідання для розгляду справи по суті на 08.04.2021р. (з урахуванням планової відпустки судді).

08.04.2021р. від позивача на електронну пошту суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не мають наміру подавати заяву про включення витрат на професійну правничу допомогу до судових витрат.

У судове засідання 08.04.2021р. учасники провадження не з`явились.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст.161 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Частиною 3 ст.161 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами ч.1 ст.165 Господарського процесуального кодексу України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Про відкриття провадження у справі, дату та час судових засідань та можливість подання до суду заяв по суті справи відповідачі були повідомлені належним чином.

Будь-яких заяв та клопотань від відповідачів до суду не надходило.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачі не скористались своїм правом на подання відзивів на позов у встановлений судом строк.

Разом з тим, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із ч.2 ст.178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

З урахуванням наведеного, розгляд справи проводився за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Судове рішення підписано без його проголошення у відповідності до приписів ч.4 ст.240 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Хазера Україна", м.Київ звернувся до Господарського суду Херсонської області із позовом до Фермерського господарства "ДАВГАЛ АГРО", Каховського району, Херсонської області та до ОСОБА_1 про солідарне стягнення основного боргу 411844,00 грн., пені 21205,43 грн., штрафу 41184,40 грн., штрафу 87363,60 грн., процентів річних 21205,43 грн., інфляційних втрат 9332,99 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов договору поставки від 11.03.2020р. №АР11/03-1 в частині своєчасної оплати отриманої продукції.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи вимоги позивач зазначає, що 11.03.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хазера Україна" та Фермерським господарством "ДАВГАЛ АГРО" було укладено договір поставки №АР11/03-1 (а.с.14-19).

У відповідності до умов договору позивач (постачальник) поставив відповідачу-1 (покупцю) насіння цибулі, моркви та капусти в асортименті та кількості відповідно до специфікацій в додатках №1 від 11.03.2020, №2 від 07.04.2020 та №3 від 26.05.2020 до договору на загальну суму 582 420,00 грн. (а.с.20,21,22).

Відповідно до п. 6.1 договору приймання Товару здійснюється Покупцем (представником Покупця, що має довіреність на право одержання відповідних товарно-матеріальних цінностей) за видатковою накладною, в якій Сторони зазначають найменування, асортимент, кількість в одиницях виміру, ціну та загальну вартість поставленого Товару.

Так, на виконання умов договору поставка товару була здійснена наступним чином:

1) видаткова накладна №716 від 20.03.2020 на суму 48 000,00 грн., довіреність №1 від 20.03.2020 на отримання товару на ім`я ОСОБА_1 (голови ФГ «ДАВГАЛ АГРО») (а.с.24);

2) видаткова накладна №851 від 08.04.2020 на суму 106 920,00 грн., довіреність №2 від 07.04.2020 на отримання товару на ім`я ОСОБА_1 (голови ФГ «ДАВГАЛ АГРО») (а.с.29);

3) видаткова накладна №1127 від 26.05.2020 на суму 427 500,00 грн., довіреність №24 від 26.05.2020 на отримання товару на ім`я ОСОБА_1 (голови ФГ «ДАВГАЛ АГРО») (а.с.34).

Жодних звернень щодо нестачі, недопоставки товару або рекламацій по якості до позивача не надходило. По зазначеним операціям поставки позивачем було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідні податкові накладні.

Згідно з п.2.3 Договору порядок розрахунків за поставлений Товар визначається в Специфікаціях до даного Договору. Згідно з п.2.4 Договору Покупець здійснює оплату Товару шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника в строки, що зазначаються в Специфікаціях до Договору.

Відповідно до пункту 3 специфікацій в додатках №№ 1, 2 та 3 відповідач-1 мав здійснити оплату вартості товару наступним чином:

9 600,00 грн. в строк до 13.03.2020;

38 400,00 грн. в строк до 01.09.2020;

21 384,00 грн. в строк до 09.04.2020;

85 536,00 грн. в строк до 01.09.2020;

128 250,00 грн. в строк до 28.05.2020;

299 250,00 грн. в строк до 30.06.2020.

В рахунок оплати за товар від відповідача-1 надійшли кошти по датам:

11.03.2020 - 10 000,00 грн. (а.с.27);

08.04.2020 - 32076,00 грн. (а.с.32);

27.05.2020 - 128 500,00 грн. (а.с.37).

Всього від відповідача-1 надійшло по договору поставки - 170 576,00 грн.

Проте, до цього часу відповідач - 1 остаточно не розрахувався за отриманий товар по договору, у зв`язку з чим за відповідачем-1 обліковується заборгованість, яка складає 411 844,00 грн.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем-1 умов договору позивачем нараховану останньому штраф, пеню, інфляційні втрати та 12% річних.

Доказів погашення основної заборгованості в сумі 411 844,00 грн. матеріали справи не містять.

Відповідно до частини першої ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За своєю правовою природою укладений між сторонами правочин є договором поставки.

За приписами ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За наведених обставин суд констатує, що вимоги позивача про стягнення з відповідача-1 411 844,00 грн. основної заборгованості є обґрунтованими, документально доведеними, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем-1 умов договору в частині своєчасної оплати отриманої продукції позивач просить стягнути з останнього 41184,40 грн. штрафу (п.8.4 Договору поставки), 87363,60 грн. штрафу (п.6 Додатку до Договору) та 21205 грн. 43 коп. пені.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч.1 ст. 548 Цивільного кодексу).

У відповідності до ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Водночас, суд зазначає, що такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня, її розмір та спосіб визначення встановлено частиною 3 статті 549 ЦК України, частиною 6 статті 231 ГК України та статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

У відповідності до положень ч. 1, 3 ст. 6, ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Також сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, у яких закріплюються їхні права та обов`язки, що складають зміст договірного зобов`язання.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ч.1 ст.216 та ч.2 ст.217 Господарського кодексу України передбачена господарсько-правова відповідальність учасників господарських відносин за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому цим Кодексом, іншими законами та договором, у вигляді відшкодування збитків, штрафних санкцій та оперативно-господарських санкцій.

У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України.

Приписами ст. 199 Господарського кодексу України встановлено, що виконання господарського зобов`язання забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу.

Право учасників господарських відносин встановлювати інші, ніж передбачено Цивільним кодексом України, види забезпечення виконання зобов`язань, визначено ч.2 ст. 546 цього Кодексу, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 Цивільного кодексу України.

Укладаючи Договір поставки №АР11/03-1 від 11.03.2020р. сторони в п.8.4 погодили, що у випадку прострочення оплати за поставлений Товар понад 5 днів Покупець сплачує на користь Постачальника штраф у розмірі 5% від суми заборгованості. У випадку прострочення оплати за поставлений Товар понад 30 днів Покупець сплачує на користь Постачальника штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

За умовами п.4 Специфікації від 11.03.2020р. сторони домовились, що чергові платежі згідно п. 3 Специфікацій, підлягають коригуванню за формулою: відкоригований черговий платіж = черговий платіж в євро х валютний курс, встановлений на міжбанківській валютній біржі щодо продажу Євро до гривні на день, що передує дню проведення розрахунків, згідно даних сайту http://charts.fmance.ua/ru/currency/interbank/.

У випадку, коли з будь-яких причин веб сайт, що зазначений вище, не працює, сторони домовилися використовувати дані сайту http://minfin.com.ua або інших джерел за додатковим погодженням. Сплата відкоригованих платежів здійснюється в строки, зазначені в п. 3 цієї Специфікації.

Відповідно до п.6 Специфікації, за порушення умов здійснення чергових платежів, що встановлені в п.4 Специфікації, Постачальник має право вимагати сплати штрафу у розмірі 15% загальної вартості Товару в гривнях за даною Специфікацію.

Згідно п.8.3 Договору, у випадку несплати у строк платежів за даним Договором, Сторона, що прострочила своє зобов`язання, повинна сплатити іншій Стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої вчасно суми за кожен день прострочення.

В п.8.8 договору, у відповідності до ст.259 Цивільного кодексу України та п.6 ст.232 Господарського кодексу України, Сторони домовились про те, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій збільшується до повного виконання Сторонами своїх грошових зобов`язань, а нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань здійснюється без обмеження строку.

З урахуванням приписів чинного законодавства та наведених умов договору позивачем нараховано пеню за період з 01.07.2020 по 23.12.2020.

Сума пені за прострочення платежів з урахуванням дат і сум часткових платежів по договору та зміни розміру облікової ставки НБУ: з 12.06.2020 - 6,0% складає:

1) по сумі 287 908,00 грн. за період з 01.07.2020 по 01.09.2020 (включно) облікова ставка НБУ становить 6,0%, період прострочення становить 63 дні; подвійна облікова ставка НБУ за день становить: (6,0% х 2):366 днів = 0,0328%; пеня за вказаний період становить: 287 908,00 гри. х 0,0328% х 63 дні = 5 946,95 грн.

2) по сумі 411 844,00 грн. за період з 02.09.2020 по 23.12.2020 (включно) облікова ставка НБУ становить 6,0%, період прострочення становить 113 днів; подвійна облікова ставка НБУ за день становить: (6,0% х 2):366 днів = 0,0328%; пеня за вказаний період становить: 411 844,00 грн. х 0,0328% х 5 днів = 15 258,48 грн.

Загальна сума пені складає: 5 946,95 грн. + 15 258,48 грн. = 21 205 грн. 43 коп.

Господарським судом перевірено періоди нарахування заявленої до стягнення пені та порядок її нарахування та встановлено, що пеня розрахована позивачем вірно, порядок та період її нарахування відповідає приписам чинного законодавства та умовам укладеного між сторонами договору, а тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім цього, згідно з пунктом 8.4 договору, у випадку прострочення оплати за поставлений товар понад 30 днів покупець сплачує на користь постачальника штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

З врахуванням заборгованості в сумі 411 844,00 грн., яка мала бути погашена до 01.09.2020, сума штрафу становить: 411 844,00 грн. х 10% = 41 184 грн. 40 коп.

Відповідно до пункту 6 додатків до Договору поставки номер 1, 2 та 3 за порушення умов здійснення чергових платежів, що встановлені в пунктами 4 даної Специфікації, Постачальник має право вимагати сплати штрафу у розмірі 15% загальної вартості Товару в гривнях за даною Специфікацією.

Враховуючи той факт, що відповідачем-1 порушені умови здійснення чергових платежів, що встановлені пунктом 4 додатків до договору номер 1, 2 та 3 при тому, що загальна сума вартості товару становить 582 420,00 грн., сума штрафу відповідно до пунктів 6 додатків до договору номер 1, 2 та 3 становить: 582 420,00 грн. х 15% = 87 363 грн. 60 коп.

Вимоги в цій частині є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Окрім цього, позивач просить стягнути з відповідача 7679,57 грн. 12% річних, що складають:

1) по сумі 287 908,00 грн. за період з 01.07.2020 по 01.09.2020 (включно), що становить 63 дні: ((287 908,00 грн. х 12%) : 366 днів) х 63 дні - 5 946,95 грн.

2) по сумі 411 844,00 грн. за період з 02.09.2020 по 23.12.2020 (включно), що становить 113 днів: ((411 844,00 грн. х 12%) : 366 днів) х 113 днів = 15 258,48 грн.

Всього: 5 946,95 гри. + 15 258,48 гри. = 21 205 грн. 43 коп.

Окрім цього, позивач також просить стягнути інфляційні втрати:

1) по сумі 287 908,00 грн. за період з 01.07.2020 по 01.09.2020 (включно) складають - 2299,81 грн.;

2) по сумі 411 844,00 грн. за період з 02.09.2020 по 23.12.2020 (включно), складають 11632,80 грн.

Таким чином, сума інфляційних втрат загалом складає 9332,99 грн.

Сума основного боргу, штрафів, процентів річних та інфляційних втрат загалом, що є ціною позову, становить:

411 844,00 грн. + 87 363,00 грн. + 41 184,40 грн. + 21 205,43 грн. + 21 205,43 грн. + 9332,99 грн. = 592 135 грн. 25 коп.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Так частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В п.8.6 договору сторони дійшли згоди про те, що Сторона, яка прострочила виконання грошового зобов`язання, на вимогу іншої Сторони зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням дванадцяти процентів річних від простроченої суми за увесь час прострочення.

Судом перевірено надані позивачем розрахунки 12% річних та збитків від інфляції, які підлягають стягненню з відповідача, та встановлено правильність їх нарахування.

Таким чином, суд задовольняє вимоги позивача в частині стягнення 12% річних в сумі 21205,43 грн. та 9332,99 грн. інфляційних втрат.

Обґрунтовуючи вимоги позивач також зазначає, що 11.03.2020р. між сторонами було укладено договір поруки №АР11/03-2 (а.с.38-39), відповідно до п.8.11 якого виконання зобов`язань Покупця щодо розрахунків за Договором повинні бути забезпечені в повному обсязі порукою третіх осіб (однією фізичною особою) шляхом укладання відповідних договорів поруки, в яких даний Договір буде зазначений в якості зобов`язання, що забезпечується порукою. Договори поруки мають бути укладені протягом десяти робочих днів з дати підписання додатку до цього Договору, яким визначаються умови розрахунку, зокрема, грошова сума зобов`язання Покупця та строки оплати. У випадку, якщо Сторони не укладуть договори поруки в зазначений строк (незалежно від причин), Покупець зобов`язаний здійснити повний розрахунок за поставлений йому Товар на вимогу Постачальника.

Так, позивач (Кредитор), відповідач (Боржник) та ОСОБА_1 (Поручитель) уклали Договір поруки №АР11/03-2 від 11.03.2020, за яким поручитель поручається перед Кредитором за виконання зобов`язань Боржника перед Кредитором за Договором поставки №АР11/03-1 від 11.03.2020 (а.с.38-39).

Згідно з п.2.1 Договору поруки Поручитель зобов`язується у випадку порушення (невиконання) або неналежного виконання Боржником своїх зобов`язань перед Кредитором, на підставі письмової вимоги Кредитора, в якій має бути викладений зміст порушеного зобов`язання та обґрунтований розрахунок належної до сплати суми, перерахувати цю суму на рахунок Кредитора, зазначений в розділі 7 цього Договору, протягом п`яти робочих днів з моменту отримання такої вимоги. Вимога Кредитора буде достатньою для Поручителя підставою виконати зобов`язання на суму, вказану в такій вимозі, без будь-яких застережень, умов чи вимог до Кредитора про надання додаткової інформації чи документів. У випадку заперечення Поручителем факту отримання вимоги, датою пред`явлення вимоги буде вважатись четвертий робочий день після відправлення Кредитором письмової вимоги до Поручителя, що відправляється цінним листом з описом вкладення, а належним доказом пред`явлення вимоги буде поштова квитанція та опис вкладення у цінний лист.

Позивачем було пред`явлено вимогу поручителю - відповідачу-2. Дана вимога була направлена 15.12.2020 цінним листом з описом вкладення (накладна УКРПОШТА №419). Згідно з даними УКРПОШТА лист прибув у поштове відділення 18.12.2020, але відповідач-2 не отримує дане поштове відправлення з невідомих причин (а.с.40-43). Таким чином, відповідно до п.2.1 Договору поруки датою отримання відповідачем-2 вимоги є 21.10.2020 (четвертий робочий день після відправлення Кредитором письмової вимоги до Поручителя).

Відповідно до частин 1 та 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, даною позовною заявою пред`являються вимоги в повному обсязі солідарно до відповідача-2.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За приписами ст.16 цього Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно ст.4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

У відповідності до частин 1-4 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Оскільки сторонами основного зобов`язання є юридичні особи, а фізична особа (відповідач 2) є поручителем у даному зобов`язані, слід зазначити, що з дати набрання чинності Господарським процесуальним кодексом України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017 господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

За таких обставин, даний спір підлягає розгляду в господарському суді.

До аналогічних висновків прийшов і Верховний суд у складі Великої Палати у постанові від 13.03.2018 у справі № 415/2542/15-ц (провадження № 14-40цс18).

Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

На момент розгляду справи, а ні Боржник, а ні Поручитель наявну заборгованість Кредитору не сплатили.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідачі позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростували, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Хазера Україна" про солідарне стягнення з Фермерського господарства "ДАВГАЛ АГРО" та ОСОБА_1 заборгованості у загальному розмірі 592135,25 грн. підтверджуються належними і допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорах, не спростовані відповідачами, а тому підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст.129 ГПК України, позивачу за рахунок відповідачів відшкодовується судовий збір у розмірі 8882,03 грн., який стягується з останніх у рівних частинах, оскільки процесуальним законом не передбачено стягнення судового збору в солідарному порядку. Судом враховано подане позивачем клопотання щодо відсутності наміру подання заяви про включення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.10 ст. 238 ГПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Суд задовольняє клопотання позивача, викладене в п.3 прохальної частини позовної заяви, та зазначає в рішенні про нарахування 12% річних та пені до моменту виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Фермерського господарства "ДАВГАЛ АГРО" (74835, Херсонська область, Каховський район, с. Чорнянка, вул. Пушкіна, 48; ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хазера Україна" (03028, м. Київ, Стратегічне шосе, 16; ) - 411 844 (чотириста одинадцять тисяч вісімсот сорок чотири) грн. 00 коп. основної заборгованості, 21 205 (двадцять одну тисячу двісті п`ять) грн. 43 коп. пені, 128548 (сто двадцять вісім тисяч п`ятсот сорок вісім) грн. 00 коп. штрафу, 21205 (двадцять одну тисячу двісті п`ять) грн. 43 коп. 12% річних, 9332 (дев`ять тисяч триста тридцять дві) грн. 99 коп. інфляційних втрат.

3. Стягнути з Фермерського господарства "ДАВГАЛ АГРО" (74835, Херсонська область, Каховський район, с. Чорнянка, вул. Пушкіна, 48; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хазера Україна" (03028, м. Київ, Стратегічне шосе, 16; ) судовий збір у розмірі 4441 (чотири тисячі чотириста сорок одна) грн. 01 коп.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хазера Україна" (03028, м. Київ, Стратегічне шосе, 16; ) судовий збір у розмірі 4441 (чотири тисячі чотириста сорок одна) грн. 01 коп.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

6. Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати солідарно 12 процентів річних за такою формулою:

((СОБ х 12%) : КДР) х КДП - сума 12 процентів річних, де: СОБ сума основного боргу, простроченого ФГ «ДАВГАЛ АГРО»; КДП - кількість днів прострочення сплати ФГ «ДАВГАЛ АГРО» суми основного боргу за період починаючи з 24.12.2020 року і до моменту виконання цього рішення в частині сплати основного боргу, КДР - кількість днів у році, у якому нараховуються 12 процентів річних, і стягнути отриману суму процентів солідарно із ФГ «ДАВГАЛ АГРО» (ідентифікаційний код 37316074) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «ХАЗЕРА УКРАЇНА» (ідентифікаційний код 34691463).

7. Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати пеню за такою формулою:

СОБ х ((ОС х 2): КДР) х КДП = сума пені, де: СОБ сума основного боргу, простроченого ФГ «ДАВГАЛ АГРО»; ОС - розмір облікової ставки НБУ в періоді прострочення; КДР - кількість днів у році прострочення; КДП - кількість днів прострочення сплати ФГ «ДАВГАЛ АГРО» суми основного боргу за період починаючи з 24.12.2020 року і до моменту виконання цього рішення в частині стати основного боргу, і стягнути отриману суму пені солідарно із ФГ «ДАВГАЛ АГРО» (ідентифікаційний код 37316074) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ "ХАЗЕРА УКРАЇНА» (ідентифікаційний код 34691463).

Згідно з ч.1, 2 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

Повне рішення складено і підписано 12.04.2021р.

Суддя Т.Г. Пінтеліна