РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.04.2021Справа № 910/840/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С. О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДОМ-ГЕРМЕС"

до Фізичної особи-підприємця БУРДИ ОЛЕГА ВІКТОРОВИЧА

про стягнення 107593,10 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДОМ-ГЕРМЕС" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця БУРДИ ОЛЕГА ВІКТОРОВИЧА стягнення 107593,10 грн. заборгованості, з яких: 68312,49 грн. - сума основного боргу, 1661,95 грн. - пеня, 34156,25 грн. - штраф, 3462,41 грн. - 25% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором купівлі-продажу товару з відстрочкою платежу №170919-8кр від 17.09.2019.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 25.01.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/840/21, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

15.02.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла довідка про стан заборгованості.

У відповідності до ч.2 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалою суду від 25.01.2021, направленою на адресу місця проживання відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно із ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Також у відповідності до ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Зі змісту пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 25.01.2021 повернута на адресу суду поштовим відділенням зв`язку з посиланням "за зазначеною адресою не проживає".

Отже, у відповідності до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ураховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

17.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДОМ-ГЕРМЕС" (продавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Бурдою Олегом Вікторовичем (покупець, відповідач) укладений договір №170919-8кр купівлі-продажу товару з відстрочкою платежу (надалі - договір), відповідно до умов якого продавець зобов`язався передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього грошові кошти в сумі, порядку, строки та на умовах визначених цим договором.

Пунктом 1.2. договору зазначено, що під товаром за змістом цього договору розуміються: мінеральні добрива, мікроелементи, хімічні засоби захисту рослин, стимулятори росту, насіння соняшника та інше.

Згідно з п.1.3. договору, асортимент, кількість, ціна одиниці товару та загальна вартість товару визначається в Специфікаціях (видаткових накладних), які є невід`ємною частиною цього договору.

За змістом п.2.1. договору загальна орієнтовна вартість товару, що є предметом поставки за цим договором, становить 59500,56 грн, що є еквівалентно 2402,13 (дві тисячі чотириста два долари 13 центів) доларам США за курсом долара США по відношенню до гривні, встановленим Національним Банком України на момент укладення цього договору.

Відповідно до п.2.2. договору ціна на товар визначається у Специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Ціна визначається у гривні із обов`язковим посиланням на еквівалент у доларах США за курсом долара США по відношенню до гривні, встановленим НБУ на момент фактичної оплати за товар, що відповідає ч.2 ст.533 ЦК України.

Відповідно до п.4.4. договору, ціни на товар визначаються у гривні із обов`язковим посиланням на еквівалент у доларах США за курсом долара США по відношенню до гривні, встановленим НБУ. Зазначений курс на момент укладення цього договору дорівнює 2477,1443 гривень за 100,00 (сто) доларів США.

У відповідності до Специфікації № 1 від 17.09.2019 до договору, загальна вартість Товару, що є предметом поставки за цією Специфікацією, 59 500,56 грн, що є еквівалентно 2402,13 (дві тисячі чотириста два долари 13 центів) доларам США за курсом продажу долара США по відношенню до гривні, встановленим НБУ на момент укладення даної Специфікації.

У відповідності до Специфікації № 1, ціна (вартість) товару, яка визначена у даній Специфікації (додатку), зазначена в гривні, але згідно із п.2.2. договору, розраховується із обов`язковим посиланням на еквівалент у доларах США, за курсом долара США по відношенню до гривні, встановленим НЬУ на момент фактичної оплати за товар.

Згідно із п.4.14. договору, датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок продавця.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання умов договору, згідно з видатковою накладною № 1058 від 18.09.2019 поставив відповідачу товар на загальну суму 59500,56 грн, що еквівалентно 2402,13 доларам США, у відповідності до Специфікації № 1.

Згідно із п.4.3. договору визначено, порядок та терміни (строки) оплати: п. 4.3.1. Договору - 59500,56 грн, що є еквівалентно 2 402,13 (дві тисячі чотириста два долари 13 центів) за курсом долара США по відношенню до гривні, встановленим НБУ на момент укладення цього Договору - не пізніше 01 листопада 2020 року.

Позивач зазначає, що станом на 01.11.2020 сума основного боргу за Специфікацією № 1 до договору та видатковою накладною № 1058 від 18.09.2019 складає 2402,13 доларів США, що у відповідності до встановленого НБУ курсу долара США по відношенню до гривні (28,4383 грн на 01.11.2020) становить 68312,49 грн.

Оскільки відповідач оплату поставленого товару не здійснив, заборгованість відповідача перед позивачем за договором становить 68312,49 грн.

Посилаючись на порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати поставленого товару, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 68312,49 грн, а також нарахованих у зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання пені у сумі 1661,95 грн, штрафу у сумі 34156,25 грн та 25% річних у сумі 3462,41 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ст.6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як встановлено судом, позивач на виконання взятих на себе зобов`язань за договором №170919-8кр купівлі-продажу товару з відстрочкою платежу від 17.09.2019 поставив відповідачу товар на загальну суму 59500,56 грн, що еквівалентно 2402,13 доларам США, у відповідності до Специфікації № 1, що підтверджується видатковою накладною № 1058 від 18.09.2019.

У відповідності до ч.1, ч2 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.5 ст.254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Згідно із п.4.3. договору визначено, порядок та терміни (строки) оплати: п. 4.3.1. Договору - 59500,56 грн, що є еквівалентно 2402,13 за курсом долара США по відношенню до гривні, встановленим НБУ на момент укладення цього Договору - не пізніше 01 листопада 2020 року.

Відповідно до п.2.2. договору ціна на товар визначається у Специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Ціна визначається у гривні із обов`язковим посиланням на еквівалент у доларах США за курсом долара США по відношенню до гривні, встановленим НБУ на момент фактичної оплати за товар, що відповідає ч.2 ст.533 ЦК України.

У Специфікації № 1 передбачено, що ціна (вартість) товару, яка визначена у даній Специфікації (додатку), зазначена в гривні, але згідно із п.2.2. договору, розраховується із обов`язковим посиланням на еквівалент у доларах США, за курсом долара США по відношенню до гривні, встановленим НБУ на момент фактичної оплати за товар.

Відповідно до п. 4.5. договору, продавець має право коригувати ціни в порядку, визначеному ним договором, з урахуванням курсу долара США по відношенню до гривні. Під курсом розуміють курс долара США, встановлений НБУ на банківський день, що передує дню зміни цін, за даними Інтернет-сторінки НБУ, а у разі її недоступності або відсутності відповідної інформації на ній, визначається як курс продажу долару США, встановлений НБУ на початок відповідного дня. Інформація про такий курс може бути підтверджена відомостями з НБУ (за необхідності).

Згідно із п.4.3. договору строк оплати не пізніше 01 листопада 2020 року (неділя), а тому враховуючи п.5 ст.254 ЦК України, граничним днем оплати товару є 02.11.2020 (перший робочий день). Однак, станом на 02.11.2020 встановлений НБУ курс долара США по відношенню до гривні становив 28,4507 грн, а суд при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, то суд вважає обґрунтованою визначену позивачем суму заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений товар у сумі 68312,49 грн.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Невиконане зобов`язання за договором у сумі 68312,49 грн підтверджується матеріалами справи, доказів у спростування заборгованості по договору з оплати за поставлений товар у сумі 68312,49 грн відповідачем не надано.

Ураховуючи викладене вище, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 68312,49 грн належним чином доведена, відповідачем належними доказами не спростована, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості у сумі 68312,49 грн.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення пені у сумі 1661,95 грн, штрафу у сумі 34156,25 грн та 25% річних у сумі 3462,41 грн, то суд зазначає наступне.

Згідно із ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом з ч. 2 ст. 217 ГК України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч.1 ст.230 ГК України).

За приписами ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч.6 ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч.2 ст.549 Цивільного кодексу України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з п.7.4. договору, у випадку прострочення по оплаті товару за договором продавець має право направити покупцю лист з вимогою дострокового повного розрахунку за весь отриманий товар у строк, вказаний у направленому покупцеві листі, а покупець зобов`язується провести повну оплату вартості товару у зазначений продавцем строк, а також вимагати від покупця сплати продавцю пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення за весь строк прострочення. У випадку невиконання грошового зобов`язання по оплаті товару протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту настання терміну його виконання, з 6 (шостого) календарного дня прострочення оплати за товар покупцю додатково нараховується штраф в розмірі 20 % від суми заборгованості, а з 30-го календарного дня прострочення оплати за товар - штраф в розмірі 50 % від суми заборгованості. У випадку нарахування покупцю штрафу і пені одночасно, стягненню підлягають і штраф, і пеня.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 7.8. договору, сторони прийшли до згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченою частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, і встановлюють її в розмірі 25 % річних від суми заборгованості протягом 90 (дев`яносто) календарних днів з дати виникнення заборгованості, та 40% річних від суми заборгованості з 91-го календарного дня від моменту виникнення заборгованості до дня повної її сплати.

Оскільки перебіг часу, за який нараховується пеня та 25% річних у відповідності до норм законодавства починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, то нарахування пені та 25% річних слід здійснювати з 03.11.2020 по 14.01.2020.

За перерахунком суду сума пені становить 1635,02 грн та 25% річних - 3408,08 грн, у зв`язку із чим суд задовольняє позовні вимоги у цій частині частково.

Розрахунок штрафу у сумі 34156,25 грн є арифметично правильним та позовні вимоги у цій частині суд задовольняє повністю.

Приписами ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вище наведене, враховуючи встановлені вище судом обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДОМ-ГЕРМЕС".

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129-130, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця БУРДИ ОЛЕГА ВІКТОРОВИЧА ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДОМ-ГЕРМЕС" (03113, місто Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 53-А, ідентифікаційний код 39422783) заборгованість у сумі 68312,49 грн, пеню у сумі 1635,02 грн, 25% річних у сумі 3408,08 грн, штраф у сумі 34156,25 грн та судовий збір у сумі 2268,29 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 06.04.2021.

Суддя С.О. Турчин