ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2021м. ДніпроСправа № 904/6558/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за первісним позовом Приватного підприємства "УКРСПЕЦСТРОЙРЕМОНТ", м. Кам`янське, Дніпропетровська область

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрспецмеханомонтаж", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 227 544,00 грн. за договором підряду № 2 від 02.01.2019 року

та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецмеханомонтаж", м. Дніпро

до Приватного підприємства "УКРСПЕЦСТРОЙРЕМОНТ", м. Кам`янське, Дніпропетровська область

про визнання недійсними заяв про залік зустрічних однорідних вимог.

Представники:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): Головко О.В., довіреність № б/н від 08.07.2020 року, адвокат;

від відповідача (позивача за зустрічним позовом): Мельников А.О., довіреність № 3 від 04.01.2021 року, адвокат.

ПРОЦЕДУРА

Приватне підприємство "УКРСПЕЦСТРОЙРЕМОНТ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецмеханомонтаж" про стягнення заборгованості у розмірі 227 544,00 грн. за договором підряду № 2 від 02.01.2019 року, з яких: основний борг у розмірі 211 526,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 6 866,00 грн., 3% річних у розмірі 9 152,00 грн.

Згідно приписів частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до частин 3-4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

За змістом приписів частин 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно положень ч.1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Виходячи із вказаних вище положень Господарського процесуального кодексу України та беручи незначну складність характеру спірних правовідносин та обсяг необхідних доказів, що не потребує проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд поданої позовної заяви у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, та запропоновано сторонам подати до суду: позивачу у строк до 13.01.2021 року: відповідь на відзив на позовну заяву за правилами, встановленими частинами третьою шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відповіді на відзив направити на адресу відповідача, докази надсилання надати до суду); відповідачу у строк до 01.03.2021 року: відзив на позовну заяву за правилами статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відзиву направити на адресу позивача, докази надсилання надати до суду); заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження (за наявності); заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень за правилами, встановленими частинами третьою шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

30.12.2020 року від представника відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву вих. № б/н від 30.12.2020 року.

30.12.2020 року від представника відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла зустрічна позовна заява, в якій позивач (відповідач за первісним позовом) просить суд визнати недійсними заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецмеханомонтаж" про залік зустрічних однорідних вимог № 13 від 31.05.2019 року та № 15 від 27.06.2019 року.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/6558/20 за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання, у зв`язку зі складністю цього спору, необхідністю визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та встановлення відповідних доказів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.01.2021 року здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/6558/20 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 04.02.2021 року о 11:20 год.

Відповідно до приписів частини першої - четвертої статті 180 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Розглянувши поданий зустрічний позов на його відповідність приписам ст.ст. 162, 164, 172, 173 Господарського процесуального кодексу України, а також доцільність його об`єднання до розгляду з первісним позовом, суд дійшов висновку щодо необхідності прийняття зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецмеханомонтаж" для спільного розгляду з первісним позовом в одне провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.01.2021 року прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецмеханомонтаж" до спільного розгляду з первісним позовом та призначено до розгляду разом з первісним позовом у підготовчому судовому засіданні на 04.02.2021 року о 11:20 год.

14.01.2021 року від представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив вих. № б/н від 11.01.2021 року та відзив на зустрічну позовну заяву вих. № б/н від 11.01.2021 року.

27.01.2021 року від представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь вих. № б/н від 27.01.2021 року на відзив на зустрічну позовну заяву та письмові заперечення вих. № б/н від 27.01.2021 року на відповідь на відзив.

У зв`язку з перебуванням судді Бєлік В.Г. на самоізоляції з 02.02.2021 року, яка пов`язана з контактом із особою хворою коронавірусом SARS-CoV-2 до отримання результатів ПЛР-досліджень, та з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, підготовче судове засідання 04.02.2021 року не відбулось.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2021 року підготовче судове засідання відкладено на 02.03.2021 року о 12:30 год.

17.02.2021 року від представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшли письмові заперечення вих. № б/н від 15.02.2021 року на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву.

02.03.2021 року від представника відповідача (відповідача за зустрічним позовом) до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н від 02.03.2021 року про продовження строку розгляду підготовчого провадження на 30 календарних днів.

У відповідності до частини 3 статті 177 Господарського процесуального кодексу України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Також судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2021 року продовжено строк розгляду підготовчого провадження до 03.04.2021 року включно та підготовче судове засідання відкладено на 11.03.2021 року о 12:20 год.

11.03.2021 року від представника відповідача (відповідача за зустрічним позовом) до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява вих. № б/н від 02.03.2021 року про надання правничої допомоги.

11.03.2021 року у підготовчому судовому засіданні сторонами зазначено, що ними було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.03.2021 року о 11:00 год.

У судовому засіданні 22.03.2021 оголошено перерву до 29.03.2021 о 14:30 год.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 29.09.2021 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ПОЗИЦІЇ СТОРІН ЗА ПЕРВІСНИМ ПОЗОВОМ

Позиція позивача (за первісним позовом), викладена у позовній заяві

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем грошових зобов`язань відповідно до договору підряду № 2 від 02.01.2019 року, а саме в частині повної оплати виконаних робіт, внаслідок чого позивачем було нараховано інфляційні втрати та 3% річних.

Позиція відповідача (за первісним позовом), викладена у відзиві

Відповідач не погоджується із вимогами викладеними у позові, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Справа за позовом ПП Укрспецстройремонт до ТОВ Укрспецмеханомонтаж про той самий предмет і з тих самих підстав вже розглядалась Господарським судом Дніпропетровської області та переглядалась Центральним апеляційним господарським судом, а саме справа № 904/2067/20.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2020 вимоги ПП Укрспецстройремонт до ТОВ Укрспецмеханомонтаж було задоволено.

Однак, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 08.10.2020 року, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2020 року у справі № 904/2067/20 було скасоване та прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено.

Так, у межах справи № 904/2067/20 ПП Укрспецстройремонт, серед іншого, також як і в даній справі, вимагало стягнення з ТОВ Укрспецмеханомонтаж заборгованості з оплати виконаних робіт за договором підряду № 2 від 02.01.2019 року за актом №79/1 від 26.04.2019 року (рахунок № 21 від 26.04.2019) та за актом №106/1 від 29.05.2019 року (рахунок №33 від 29.05.2019).

При цьому, серед інших підстав позову у справі № 904/2067/20, ПП Укрспецстройремонт мотивувало свої вимоги посиланням на ті ж самі заяви №13 від 31.05.2019р. та №15 від 27.06.2019р., про залік зустрічних однорідних вимог, на ту ж ст. 601 ЦК України та на ту ж постанову Верховного Суду від 26.11.2019 року у справі № 920/240/18.

З наведеного випливає, що фактично справу про той самий предмет і з тих самих підстав вже було розглянуто, доводи ПП Укрспецстройремонт відхилено та прийнято рішення яке набрало законної сили.

В силу наведених обставин та фактів встановлених постановою Центрального апеляційного господарського суду від 08.10.2020р. у справі №№ 904/2067/20, вимоги Позивача у даній справі є безпідставними та йдуть у розріз із положеннями закону, а відтак не підлягають задоволенню.

Також зазначив, що твердження Позивача щодо настання у ТОВ Укрспецмеханомонтаж обов`язку сплатити на його користь грошові кошти в сумі 227 544,00грн., з яких: 211 526,00 грн. - вартість виконаних робіт, інфляційні - 6 866,00 грн., три проценти річних - 9 152,00 грн., є безпідставними. А доводи стосовно буцімто визнання нами наведених зобов`язань в цілому, такими строк виконання яких настав є викривленням реальних обставин справи, що не підтверджуються доказами.

Позиція позивача (за первісним позовом), викладена у відповіді на відзив

Позивач не погоджується із викладеним у відзиві та зазначає наступне.

Щодо посилань на встановлені обставини спору при розгляді справи №904/2067/20 позивач зазначив, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коди позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, якими обґрунтовується звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.05.2019 року у справі № 640/7778/18, від 08.04.2020 року у справі №910/16868/19.

Зобов`язання з оплати заборгованості за договором може бути припинено шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за наявності умов, установлених статтею 601 Цивільного кодексу України та за відсутності обставин, передбачених статтею 602 Цивільного кодекс1 України, за яких зарахування зустрічних вимог не допускається. Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Аналогічний правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 19.08.2020 року у справі № 911/2560/19, від 11.06.2020 року у справі № 910/7804/19 та від 26.05.2020 року у справі № 910/7807/19.

Щодо посилань ТОВ Укрспецмеханомонтаж на те, що фактично заяви про залік зустрічних однорідних вимог № 13 від 31.05.2019 року та № 15 від 27.06.2019 року суперечать закону та зазначає наступне.

Позивач зауважив, що ініціатором проведення взаємозаліку зобов`язань за договором підряду №2 від 02.01.2019 року виступило саме ТОВ Укрспецмеханомонтаж, направивши на адресу Приватного підприємства Укрспецстройремонт заяви про затік зустрічних однорідних вимог № 13 від 31.05.2019 року та № 15 від 27.06.2019 року.

Оскільки, в силу положень ст.838 ЦК України, замовник і субпідрядник не мають права пред`являти один одному вимоги, пов`язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, ПП Укрспецстройремонт фактично не має можливості впливати та контролювати стан розрахунків між ТОВ Укрспецмеханомонтаж та ПАТ ДМК., та вважає, що на момент направлення Приватному підприємству Укрспецстройремонт заяв про залік зустрічних однорідних вимог № 13 від 31.05.2019 року та № 15 від 27.06.2019 року. ТОВ Укрспецмеханомонтаж усвідомлювало фактичні обставини правочину та визнало те. що дані вимоги є зустрічними, однорідними, безспірними та строк виконання щодо таких вимог вже настав.

Позиція відповідача (за первісним позовом), викладена у запереченнях на відповідь на відзив

Відповідач (за первісним позовом) не погоджується із викладеним у відповіді на відзив та зазначає наступне.

Щодо посилань ПП Укрспецстройремонт на практику Верховного Суду.

Відповідач звертає увагу суду на те, що цитований позивачем за первісним позовом, правовий висновок Верховного Суду, фактично виключає можливість задоволення його вимог та спростовує підстави на які він посилається.

Роблячи висновок, щодо застосування норм статей 202 ГК України та 601 ЦК України, Верховний Суд у своїй постанові від 19.08.2020 року у справі № 911/2560/19 зазначає:

Вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам:

- бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

- бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей. При цьому правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо);

- строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги;

- безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність спору щодо змісту, умови виконання та розміру зобов`язань.

Заяви про залік зустрічних однорідних вимог № 13 від 31.05.2019 року та № 15 від 27.06.2019 року, на які посилається ПП Укрспецстройремонт не відповідають критеріям, зазначеним Верховним судом, а вимоги зазначені в них не підлягають зарахуванню, оскільки:

- строк виконання зобов`язань ТОВ Укрспецмеханомонтаж із оплати виконаних робіт, за актом №79/1 від 26.04.2019р. (рахунок № 21 від 26.04.2019р.) та за актом №106/1 від 29.05.2019р. (рахунок № 33 від 29.05.2019р.), на корить ПП Укрспецстройремонт не настав, що підтверджується умовами договору підряду № 2 від 02.01.2019 року, наявними у справі доказами на підтвердження відсутності оплати з боку ПАТ ДМК та фактичними обставинами встановленими постановою Центрального апеляційного господарського суду від 08.10.2020 року у справі № 904/2067/20;

- вимоги ПП Укрспецстройремонт до ТОВ Укрспецмеханомонтаж не є безспірними, оскільки існує спір щодо умов їх виконання.

Відповідач вважає, що наведена позиція Верховного Суду та наведені обставини, вимоги ПП Укрспецстройремонт до ТОВ Укрспецмеханомонтаж за актом № 79/1 від 26.04.2019 року (рахунок № 21 від 26.04.2019) та за актом № 106/1 від 29.05.2019 року (рахунок № 33 від 29.05.2019) не підлягають зарахуванню, як зустрічні однорідні вимоги, а відтак і вимоги ПП Укрспецстройремонт у даній справі є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Крім того, в тій же постанові від 19.08.2020 року у справі № 911/2560/19 Верховний Суд зазначає:

Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Отже, навіть якщо брати за основу визнання дійсним нарахувань за заявами, таке зарахування зустрічних вимог лише часткове, а зобов`язання за актами № 79/1 від 26.04.2019 року (рахунок № 21 від 26.04.2019) та № 106/1 від 29.05.2019 року (рахунок № 33 від 29.05.2019), в частині, що залишилась, припиняється іншим способом, в нашому випадку згідно умов п. 4.1. Договору - після здійснення відповідної оплати з боку ПАТ ДМК.

Відповідач зазначив, що довідка № 54/7-373 від 30.12.2020 року підтверджує, що в період з 01.11.2018 року по 29.12.2020 року надходжень на поточній рахунок ТОВ Укрспецмеханомонтаж, відкритий в АТ Банк Кредит Дніпро, від ПАТ ДМК не було, тому дана довідка підтверджує позицію ТОВ Укрспецмеханомонтаж, наведену у відзиві та в цих запереченнях - строк виконання зобов`язань ТОВ Укрспецмеханомонтаж із оплати виконаних робіт за актом № 79/1 від 26.04.2019 року (рахунок № 21 від 26.04.2019) та за актом № 106/1 від 29.05.2019 року (рахунок № 33 від 29.05.2019), на корить ПП Укрспецстройремонт не настав.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ ЗА ПЕРВІСНИМ ПОЗОВОМ

З матеріалів справи вбачається, між Приватним підприємством "Укрспецстройремонт" (далі - субпідрядник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрспецмеханомонтаж" (далі - підрядник, відповідач) 02.01.2019 укладено договір підряду №2 (далі - договір) відповідно до п.1.1 якого підрядник доручає під своїм керівництвом, а субпідрядник виконує: капітальні ремонти, поточні ремонти, технічне обслуговування обладнання, демонтаж та монтаж обладнання в цехах ПАТ "ДМК", ПрАТ "ДМЗ", ПАТ "Інетерпайп НТЗ".

Вартість робіт, що доручаються субпідряднику за договором, визначається на підставі затверджених підрядником кошторисно-фінансовими розрахунками (КФР) і договірної ціни, узгодженої сторонами, орієнтовно становить: 500,0 тис. грн. без урахування ПДВ, крім того ПДВ-100,0 тис. грн., загальна сума з урахуванням ПДВ -20% становить: 600,0 тис. грн. (п.2.1 договору).

Період виконання робіт: початок робіт січень - грудень 2019 року (п.3.1 договору).

Оплата за виконані роботи проводиться підрядником в наступному порядку: за фактом виконаних робіт після підписання акту прийому-передачі виконаних робіт, надання рахунку та податкової накладної. Підрядник зобов`язаний перерахувати вартість виконаних робіт на розрахунковий рахунок субпідрядника, вказаний в даному договорі, протягом 3-х банківських днів, після оплати робіт замовником (п.4.1 договору).

Субпідрядник зобов`язується оплатити 10% від вартості виконаних робіт підряднику за організаційні послуги (п.5.6 договору).

Відповідно до розділу 6 Договору. Субпідрядник здає, а Підрядник приймає виконані роботи згідно акту виконаних робіт. У випадку мотивованої відмови Підрядника підписати акт приймання викопаних робіт у зв`язку з виявленими недоліками з причини неякісного виконання робіт, складається акт, посвідчений обома сторонами, у якому вказуються недоліки та обговорюються строки усунення за рахунок власних коштів Субпідрядника.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором, винна сторона несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України (п.7.1 договору).

Договір набуває чинності після його підписання відповідними повноваженнями представниками сторін і діє до 31 грудня 2019 року (п.11.1 договору).

Обумовлені договором роботи, щодо проведення поточних ремонтів обладнання у цехах ПАТ Дніпровський металургійний комбінат (далі - Третя особа. ПА Г ДМК). були виконані Позивачем належним чином та прийняті Відповідачем без зауважень.

Так. згідно акту приймання виконаних робіт №79/1 від 26.04.2019 року Позивач здав, а Відповідач прийняв виконані роботи з поточного ремонту обладнання та металоконструкцій ДГІ-12 на загальну суму 54 572,08 грн..

Відповідно до умов договору. Позивач падав для оплати викопаних робіт рахунок-фактуру №21 від 26.04.2019 року на суму 54 572.08 грн. та видану податкову накладну №21 від 26.04.2019 року, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Надалі, згідно акту приймання виконаних робіт №106/1 від 29.05.2019 року Позивач здав, а Відповідач прийняв виконані роботи з поточного ремонту обладнання та металоконструкцій ДП-1М на загальну суму 198 578,33 гри..

На виконання умов договору, позивач надав для оплати виконаних робіт рахунок-фактуру № 33 від 29.05.2019 року на суму 198 578,33 грн. та видану податкову накладну № 33 від 29.05.2019 року, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

31.05.2019 року відповідач надав заяву № 13 про залік зустрічних однорідних вимог зазначивши, що вимоги Позивача з оплати виконаних робіт у розмірі 20 512,67 грн. підтверджені рахунком № 21 від 26.04.2019 року та вимоги Відповідача за організаційні послуги являються зустрічними, однорідними, строк виконання яких вже настав та обставини, за якими залік не допускається -- відсутні.

Також, 27.06.2019 року відповідач надав заяву №15 про залік зустрічних однорідних вимог зазначивши, що вимоги Позивача з оплати виконаних робіт у розмірі 21 111,11 грн. підтверджені рахунком №3 від 29.05.2019 року та вимоги Відповідача за організаційні послуги являються зустрічними, однорідними, строк виконання яких вже настав та обставини, за якими залік не допускається - відсутні.

Здійснення зарахування зустрічних вимог, на підставі вищезазначених заяв Відповідача, було відображено Позивачем відповідним чином у даних бухгалтерського та податкового обліку підприємства, що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рахункам 361, 631 та додатками до податкових декларацій з ПДВ за період травень-червень 2019 року.

Проте, станом на теперішній час. існує заборгованість відповідача з оплати виконаних робіт, а саме: згідно рахунку № 21 від 26.04.2019 року у розмірі 34 059,41 грн. та згідно рахунку № 33 від 29.05.2019 року - 177 467,22 грн.

Доводи Відповідача на відсутність обов`язку щодо оплати виконаних робіт через відсутність оплат з боку ПАТ ДМК вважаю безпідставними, оскільки статтею 218 ГК України та статтею 617 ЦК України прямо передбачено, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставиною, яка є підставою для звільнення від відповідальності.

У зв`язку з неналежним виконанням умов договору позивач звернувся із даним позовом до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ ЗА ПЕРВІСНИМ ПОЗОВОМ

Щодо правовідносин сторін

Стаття 14 Цивільного кодексу України встановлює, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до статті 838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред`являти один одному вимоги, пов`язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Щодо суми основного боргу

Предметом доказування у справі є обставини щодо належного виконання відповідачем зобов`язань в частині повного та своєчасного розрахунку за виконані позивачем роботи за договором підряду.

Згідно зі ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як передбачено ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору.

Згідно з ч. ч. 2, 3, ст. 6 ЦК України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями ст. ст. 207, 640 ЦК України та уклали договір підряду, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись, що свідчить як про реалізацію сторонами свободи договору, так і недопущення порушення умов цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи, реалізуючи свою свободу договору сторони вільно, самостійно, на власний розсуд, тобто за волевиявленням обох сторін, у п. 4.1 договору погодили, що оплата за виконані роботи проводиться Підрядником в наступному порядку: за фактом виконаних робіт після підписання акту прийому-передачі виконаних робіт, надання рахунку та податкової накладної. Підрядник зобов`язаний перерахувати вартість виконаних робіт на розрахунковий рахунок Субпідрядника, вказаний в даному договорі, протягом 3-х банківських днів, після оплати робіт Замовником.

Таким чином, сторони домовились, що оплата за виконані роботи здійснюється при умові отримання Підрядником коштів від Замовника.

Вказана умова договору є спеціальною умовою щодо оплати за виконані роботи, яку має здійснити Відповідач при настанні певних умов.

В матеріалах справи відсутні докази того, що Замовник розрахувався із Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрспецмеханомонтаж".

В якості підтвердження відсутності оплати з боку замовника, відповідачем до матеріалів справи надано банківські виписки, щодо надходження грошових коштів на рахунок ТОВ Укрспецмеханомонтаж в АТ КБ ПРИВАТБАНК, за період з червня 2020 року по грудень 2020 року та довідка AT БАНК КРЕДИТ ДНІПРО № 54/7-158 від 03.06.2020 року, з яких також вбачається відсутність оплати з боку ПАТ ДМК.

Крім цього, на даний час між ПАТ ДМК (Замовник) та ТОВ "Укрспецмеханомонтаж" (Підрядник) існує судовий спір (справа № 904/2104/19) стосовно заборгованості і за договором зазначеним в позові. Крім того, ТОВ "Укрспецмеханомонтаж" було надано заяву про визнання вимог кредитора у справі № 904/2104/19, де серед інших вимог фігурують вимоги щодо заборгованості по оплаті робіт, які виконувало ПП Укрспецстройремонт. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2019 року, по справі № 904/2104/19 вимоги ТОВ Укрспецмеханомонтаж визнані. Тобто судом, у справі № 904/2104/19, було встановлено відсутність оплати Замовником за роботи виконані ПП У крспецстройремонт.

Щодо зменшення загальної суми боргу Відповідача перед Позивачем, то з огляду на наявність у сторін, зустрічних грошових вимог, ПП Укрспецстройремонт та ТОВ Укрспецмеханомонтаж було проведено залік зустрічних однорідних вимог, на суму 41 623,78 грн., що підтверджується заявами про залік зустрічних однорідних вимог: № 15 від 27.06.2019 року на суму 21 111,11 грн. та № 13 від 31.05.2019 року на суму 20 512,67 грн.

Так, п 5.6. Договору встановлено, що Позивач зобов`язаний сплатити 10 % від вартості виконаних робіт на користь ТОВ Укрспецмеханомонтаж за організаційні послуги.

Загальна вартість організаційних послуг склала - 41 623,78 грн., що підтверджується, відповідними актами приймання-передачі наданих послуг: № 79/1 від 26.04.2019 рроку на суму 54 572,08 грн. та № 106 від 29.05.2019 року на суму 198 578,33 грн.

Отже, як правильно зазначив відповідач в відзиві на позов, в силу закону та умов договору, строк виконання ТОВ Укрспецмеханомонтаж зобов`язання з оплати не настав.

Враховуючи викладене, а також правові висновки, зазначені в постанові Верховного Суду від 26.02.2020 року у справі № 911/582/19, суд дійшов висновку, що вимога Приватного підприємства "Укрспецстройремонт" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецмеханомонтаж" заборгованості за договором підряду № 2 від 02.01.2019 року, є необґрунтованою та передчасною, а тому не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно із ч. 7 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Судом враховані правові висновки, зазначені в постановах Верховного Суду від 26.02.2020 року по справі № 911/582/19 та від 06.08.2018 року по справі № 922/4172/17.

Згідно ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладені обставини у їх сукупності правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у загальному розмірі 6 866,00 грн. та інфляційних втрат у загальному розмірі 9 152,00 грн.

За відсутності підстав для стягнення грошових коштів за виконані роботи відсутні підстави для стягнення коштів на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору.

Судовий збір за подання первісної позовної заяви, в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача за первісним позовом у повному обсязі.

ПОЗИЦІЇ СТОРІН ЗА ЗУСТРІЧНИМ ПОЗОВОМ

Позиція позивача (за зустрічним позовом), викладена у зустрічному позові

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що заяви № 13 від 31.05.2019 року та № 15 від 27.06.2019 року про залік зустрічних однорідних вимог вчинені з порушенням закону, не можуть мати будь-яких правових наслідків та підлягають визнанню недійсними, оскільки строк виконання зобов`язання ТОВ Укрспецмеханомонтаж з оплати виконаних робіт, за актами №79/1 від 26.04.2019р. (рахунок № 21 від 26.04.2019р.) на суму -54 572,08грн. та №106/1 від 29.05.2019р. (рахунок № 33 від 29.05.2019р.) на суму -198 578,33грн., не настав. А отже, у такому випадку проведення заліку не можливе.

Статтею 601 ЦК України, передбачено можливість здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог, але тільки при настанні певної події. В нашому випадку такою подією є - настання строку виконання обох зобов`язань, які зараховуються. Однак, строк виконання зобов`язань ТОВ Укрспецмеханомонтаж не настав.

Позивач за зустрічним позовом вважає, що при складанні оспорюваних заяв про залік зустрічних однорідних вимог № 13 від 31.05.2019 року та № 15 від 27.06.2019 року, було допущено помилку. А саме, не було враховано тієї обставини, що строк виконання зобов`язань ТОВ Укрспецмеханомонтаж не настав та не враховано саму суть та природу таких правочинів і умови за яких вони можуть вчинятись.

Позиція відповідача (за зустрічним позовом), викладена у відзиві на зустрічний позов

Відповідач (за зустрічним позовом) зазначає, що зустрічна позовна заява про визнання недійсними заяв про залік зустрічних вимог необґрунтованою та не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

На підставі заяв ТОВ Укрспецмеханомонтаж про залік зустрічних однорідних вимог №13 від 31.05.2019 року та №15 від 27.06.2019 року, між підприємствами був проведений частковий взаємозалік зобов`язань за договором підряду № 2 від 02.01.2019 року.

Слід зауважити, що ініціатором проведення заліку зустрічних однорідних вимог виступило саме ГОВ Укрспсцмеханомон таж, в особі його генерального директора.

Зобов`язання з оплати заборгованості за договором може бути припинено шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за наявності умов, установлених статтею 601 ЦК України та за відсутності обставин, передбачених статтею 602 ЦК України, за яких зарахування зустрічних вимог не допускається.

Таким чином, зарахування зустрічних однорідних вимог є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Інститут заліку покликаний оптимізувати діяльність двох взаємозобов`язаних, хоч і за різними підставами, осіб. Ця оптимізація полягає в усуненні зустрічного переміщення однорідних цінностей, які складають предмети взаємних зобов`язань, зменшує ризик сторін, який виникає при здійсненні виконання, а також їх витрати, пов`язані з виконанням.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.10.2018 року у справі № 914/3217/16 та у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.08.2019 року у справі № 910/21683/17, від 11.09.2019 року у справі № 910/21566/17, від 25.09.2019 року у справі № 910/21645/17, від 05.11.2019 року у справі № 914/2326/18. від 01.10.2019 року у справі № 910/12968/17.

Стосовно вимоги ТОВ Укрспецмсханомонтаж визнати недійсними заяви про залік зустрічних однорідних вимог № 13 від 31.05.2019 року та № 15 від 27.06.2019 року відповідач за зустрічним позовом зазначив, що відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідач за зустрічним позовом вважає, що на момент направлення Приватному підприємству Укрспсцстройремонт заяв про залік зустрічних однорідних вимог №13 від 31.05.2019 року та №15 від 27.06.2019 року. ГОВ Укрспецмеханомонтаж усвідомлювало фактичні обставині правочину та визнало те, що дані вимоги є зустрічними, однорідними, безспірними та строк виконання щодо таких вимог вже настав.

Позиція позивача (за зустрічним позовом), викладена у відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву

Позивач вважає, що наведені в ньому доводи частково підтверджують позицію наведену ним у зустрічному позові, а в іншій частині є необґрунтованими.

У Відзиві, обґрунтовуючи свою позицію ПП Укрспецстройремонт посилається на положення ст. 207 ГК України.

Проте, на підставі ЗУ Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю від 06.02.2018 № 2275-УШ, наведену статтю було виключено.

Таким чином, ПП Укрспецстройремонт посилається на неіснуючі норми закону.

Щодо посилання ПП Укрспецстройремонт на Постанову Пленум Верховного Суду України, від 06.11.2009р., № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" (далі - Постанова №9) позивач зауважує, що обставини на які посилається ТОВ Укрспецмеханомонтаж не суперачать наведеній в ній позиції.

В п. 19 Постанови № 9 зазначено:

Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення.

Згідно п. 4.1. договору підряду №2 від 02.01.2019 року оплата за виконані роботи проводиться підрядником в наступному порядку: за фактом виконаних робіт після підписання акту прийому-передачі виконаних робіт, надання рахунку та податкової накладної. Підрядник зобов`язаний перерахувати вартість виконаних робіт на розрахунковий рахунок субпідрядника, вказаний в даному договорі, протягом 3-х банківських днів, після оплати робіт замовником.

Таким чином, після настання наведених в п. 4.1. договору підряду №2 від 02.01.2019р. обставин, в сукупності, починається перебіг строку (3 банківські дні), протягом якого ТОВ Укрспецмеханомонтаж зобов`язане сплатити на користь ПП Укрспецстройремонт грошові кошти за виконані роботи. Наведене встановлене у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 08.10.2020р. у справі №904/2067/20.

Оскаржувані заяви було складено: №13 - 31.05.2019р., а №15 - 27.06.2019р.

Оплата з боку ПАТ ДМК на користь ТОВ Укрспецмеханомонтаж за роботи виконані ПП Укрспецстройремонт за актами №79/1 від 26.04.2019р. (рахунок № 21 від 26.04.2019р.) та №106/1 від 29.05.2019р. (рахунок № 33 від 29.05.2019р.) до теперішнього часу не здійснена.

Таким чином, на момент вчинення оскаржуваних заяв №13 від 31.05.2019р. та №15 від 27.06.2019р., строк виконання зобов`язань ТОВ Укрспецмеханомонтаж по оплаті на користь ПП Укрспецстройремонт за вказані роботи не настав.

Отже, обставини щодо яких помилилось ТОВ Укрспецмеханомонтаж, існували на момент вчинення оскаржуваних заяв.

При цьому, помилка щодо складання оскаржуваних заяв, дійсно мала місце, оскільки у матеріалах справи містяться заяви №13 від 31.05.2019р. та №15 від 27.06.2019р., які складені без врахування умов договору підряду №2 від 02.01.2019р. (міститься у матеріалах справи), до настання строку виконання зобов`язання, що додатково підтверджується постановою Центрального апеляційного господарського суду від 08.10.2020р. у справі №904/2067/20.

Крім того, дана помилка має істотне значення, оскільки при вчиненні оспорюваних заяв №13 від 31.05.2019р. та №15 від 27.06.2019р. не враховано природи цих правочинів, притаманних їм рис, умов за яких вони можуть вчинятись.

Так, в п. 2 Постанови №9 зазначається:

Судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Позивач зазначив, що, наведене цілком узгоджується з викладеною у зустрічному позові позицією, щодо недійсності оспорюваних заяв, що підтверджується наявними у справі доказами.

Також, в п. 7 Постанови №9 зазначається:

Судам необхідно враховувати, що виконання чи невиконання сторонами зобов`язань, які виникли з правочину. має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним. У разі якщо правочин ще не виконаний, він є таким, що не створює жодних юридичних наслідків (частина перша статті 216 ЦК).

Для встановлення факту недійсності правочину, має значення лише відповідність, чи невідповідність його закону. При встановленні недійсності правочину не має значення ступінь та етап фактичного виконання сторонами правочину, про визнання недійсним якого заявлені вимоги.

Наведене спростовує позицію ПП Укрспецстройремонт, сам факт вчинення останнім оскаржуваних заяв підтверджує їх дійсність та визнання позивачем за зустрічним позовом строку настання зобов`язань таким що настав, тому вважає, що заяви №13 від 31.05.2019 року та № 15 від 27.06.2019 року прямо суперечать закону, а відтак підлягають визнанню недійсними.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ ЗА ЗУСТРІЧНИМ ПОЗОВОМ

Між сторонами було укладено договір підряду №2 від 02.01.2019 року (далі - Договір)

Обставини укладання цього договору та його зміст викладені в ище під час встановлення обставин справи за первісним позовом.

На замовлення ПАТ ДМК (), ПП Укрспецстройремонт в період квітень - травень 2019р. виконано ряд робіт, серед яких також були роботи за актами виконаних робіт:

- №79/1 від 26.04.2019р. (рахунок № 21 від 26.04.2019р.) на суму - 54 572,08грн.

- №106/1 від 29.05.2019р. (рахунок № 33 від 29.05.2019р.) на суму - 198 578,33грн.

Відповідно до п. 5.6. Договору, Субпідрядник зобов`язується оплатити 10% від вартості виконаних робіт підряднику за організаційні послуги.

Загальна вартість організаційних послуг, за період квітень - травень 2019р. склала - 41 623,78 грн. Це підтверджується відповідними актами приймання-передачі наданих послуг та рахунками:

- Акт №94 від 26.04.2019р. (рахунок №94 від 26.04.2019р.) на суму - 20 512,67 грн.

- Акт№124 від 31.05.2019р. (рахунок №124 від 31.05.2019р.) на суму 21 111,11 грн.

З наведених умов, у сторін Договору виникають взаємні зобов`язання по оплаті:

- у ТОВ Укрспецмеханомонтаж, по оплаті згідно п. 4.1. Договору;

- у ПП Укрспецстройремонт, по оплаті згідно п. 5.6. Договору.

ТОВ Укрспецмеханомонтаж звернулось до ПП Укрспецстройремонт із заявами № 13 від 31.05.2019 року та № 15 від 27.06.2019 року про залік зустрічних однорідних вимог на загальну суму 41 623,78 грн., які позивач за зустрічним позовом вважає недійсними.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ ЗА ПЕРВІСНИМ ПОЗОВОМ

Щодо визнання недійсними заяв про залік зустрічних однорідних вимог

Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним.

Частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 з ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 3 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ч. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, угода може бути визнана недійсною лише з підстав, передбаченими законом. Тому в кожній справі про визнання угоди недійсною суд встановлює наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угоди недійсною.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, заявляючи позов про визнання недійсними заяв про залік зустрічних однорідних вимог, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Суд встановив, що спірні заяви позивача за зустрічним позовом про зарахування зустрічних однорідних вимог, надані Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрспецмеханомонтаж" Приватному підприємству "Укрспецстройремонт", за своєю правовою природою є одностороннім правочином, направленим на припинення взаємних грошових зобов`язань сторін у справі.

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному - одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам:

- бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

- бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей. При цьому правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо);

- строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

- безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність спору щодо змісту, умови виконання та розміру зобов`язань.

Підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст. 42 Господарського кодексу України).

При цьому, в Узагальненні Верховного суду України від 24.11.2008 вказано наступне:

- Не має правового значення помилка, допущена при розрахунку одержання користі від вчиненого правочину.

- Помилка внаслідок власного недбальства чи незнання закону однією із сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Таким чином, позивачем не доведено наявність обставин, на підставі яких оскаржувані заяви про залік зарахування однорідних вимог підлягала б визнанню недійсною.

Крім того, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Згідно частини 2 вказаної статті зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Також, за положеннями ч. 3 ст. 203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Заява про залік зустрічних однорідних вимог підписана директором Товариства. Тобто підписана уповноваженою особою. Метою цієї заяви було зменшення обсягу зобов`язань за виконані роботи за договором підряду №2 від 02.01.2019р.

Відповідно до п.4.2. цього договору, розрахунки за виконані роботи, за згодою сторін, можуть здійснюватись іншими способами, що не протирічать і не заборонені законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено представником відповідача за зустрічним позовом ТОВ "УКРСПЕЦСТРОЙРЕМОНТ" визнало залік зустрічних однорідних вимог. Здійснення зарахування зустрічних вимог, на підставі вищезазначених заяв було відображено ним відповідним чином у даних бухгалтерського та податкового обліку підприємства, що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рахункам 361, 631 та додатками до податкових декларацій з ПДВ за період травень-червень 2019 року.

Тобто позивачем за зустрічним позовом здійснено часткову оплату за виконані на його замовлення роботи, шляхом проведення заліку зустрічних однорідних вимог. При цьому дострокова оплата виконаних робіт не заборонена ані діючим законодавством, ані договором. Отже, такі дії ТОВ "УКРСПЕЦСТРОЙРЕМОНТ" відповідають як діючому законодавству, так і умовам договору підряду №2 від 02.01.2019р..

Таким чином, матеріалами справи підтверджено наявність волі сторін щодо настання реальних наслідків передбачених здійсненням взаємозаліку.

Щодо посилання позивача за зустрічним позовом на норми ч. 1 ст. 229 ЦК України, суд відзначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Позивачем за зустрічним позовом не надано жодних доказів наявності помилки при вчиненні ним заліку зустрічних однорідних вимог.

А відтак, врахувавши викладене вище щодо зустрічного позову в сукупності, суд дійшов висновку, що відсутні законні підстави для задоволення вимог щодо визнання недійсними заяв про залік зустрічних однорідних вимог, з огляду на що суд відмовляє повністю в задоволенні зустрічного позову.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо витрат на правничу допомогу

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 2ч.4 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Беручи до уваги, що Господарським судом Дніпропетровської області у судовому засіданні 29.03.2021 року в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення про відмову в задоволенні зустрічного позову, та з урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача за зустрічним позовом на оплату послуг професійної правової допомоги не можуть бути покладені на відповідача за зустрічним позовом.

Щодо судового збору

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати у зв`язку з відмовою в задоволенні зустрічного позову залишаються за позивачем за зустрічним позовом та компенсації останньому не підлягають.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

На підставі вище викладеного та керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 180, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні первісного позову (вх. №5815/20 від 04.12.2020) Приватного підприємства "УКРСПЕЦСТРОЙРЕМОНТ" до Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрспецмеханомонтаж" про стягнення заборгованості у розмірі 227 544,00 грн. за договором підряду № 2 від 02.01.2019 року - відмовити повністю.

2. У задоволенні зустрічного позову (вх. № 6375/20 від 30.12.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецмеханомонтаж" до Приватного підприємства "УКРСПЕЦСТРОЙРЕМОНТ" про визнання недійсними заяв про залік зустрічних однорідних вимог - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 08.04.2021 року.

Суддя В.Г. Бєлік