ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2021 р. Справа№ 910/14864/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Скрипки І.М.

Тищенко А.І.

секретар судового засідання: Білоус О.О.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 13.04.2021,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролог-93»

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 (повний текст складено 19.01.2021)

у справі №910/14864/20 (суддя Данилова М.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролог-93»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шевченківський завод продтоварів»

про зобов`язання вчинити дії та стягнення 216 213, 84 грн,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі №910/14864/20, яке набрало законної сили, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролог-93» задоволено частково. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шевченківський завод продтоварів» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролог-93» заборгованість у розмірі 216 213 (двісті шістнадцять тисяч двісті тринадцять) грн. 84 коп., яка складається з орендної плати за серпень 2020 року у розмірі 120 876 (сто двадцять тисяч вісімсот сімдесят шість) грн. 54 коп., за частину вересня 2020 року у розмірі 68 204 (шістдесят вісім тисяч двісті чотири) грн. 68 коп.; експлуатаційних витрат за серпень 2020 року у розмірі 16 483 (шістнадцять тисяч чотириста вісімдесят три) грн. 56 коп., за частину вересня 2020 року - 9 300 (дев`ять тисяч триста) грн. 86 коп.; комунальних послуг за серпень 2020 року у розмірі 1 348 (одна тисячі триста сорок вісім) грн. 20 коп., а також судовий збір у розмірі 3 243 (три тисячі двісті сорок три) грн. 21 коп. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

24.12.2020 від позивача до Господарського суду міста Києва надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій позивач просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 35 500,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 у справі №910/14864/20 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролог-93» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено повністю.

В обґрунтування прийнятого додаткового рішення суд зазначив, що подана позивачем заява не підлягає задоволенню з огляду на те, що позивач не надав доказів оплати наданих послуг правової допомоги, тобто суд не встановив, що витрати на професійну допомогу є фактично понесеними і як наслідок повинні бути стягнуті з відповідача.

Не погодившись із прийнятим додатковим рішенням, 26.02.2021 (про що свідчить відбиток вхідного штемпеля Господарського суду міста Києва) Товариство з обмеженою відповідальністю «Пролог-93» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 у справі №910/14864/20 та прийняти нове, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролог-93» б/н від 24.12.2020 про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шевченківський завод продтоварів» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролог-93» судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 35 500,00 грн задовольнити повністю.

Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача зводяться до того, що на підтвердження наданих послуг між сторонами договору про правову допомогу було підписано акт наданих послуг №1 від 23.12.2020 (з детальним описом послуг, наданих адвокатським об`єднанням та прийнятих позивачем) на загальну суму 35 500,00 грн, при цьому жодних клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідач не заявляв.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особо чи тільки має бути сплачено. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

У тексті апеляційної скарги апелянтом викладено також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 01.03.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролог-93» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 у справі №910/14864/20 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Скрипка І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2021 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Пролог-93» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 у справі №910/14864/20, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролог-93» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 у справі №910/14864/20, встановлено учасникам справи строк для подання відзиву, заяв, клопотань, призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролог-93» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 у справі №910/14864/20 на 13.04.2021.

У судове засідання, призначене на 13.04.2021, з`явився представник позивача.

Представник відповідача у судове засідання 13.04.2021 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, письмового відзиву на апеляційну скаргу суду не надав.

Оскільки у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення відповідача про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а саме повідомлення про вручення поштового відправлення, а також те, що неподання відповідачем відзиву на апеляційну скаргу у відповідності до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку додаткового рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні 13.03.2021 просив суд задовольнити його апеляційну скаргу, скасувати додаткове судове рішення та прийняте нове рішення, яким заяву позивача про розподіл судових витрат задовольнити повністю.

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті додаткового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржене додаткове рішення місцевого господарського суду скасуванню із прийняттям нового додаткового рішення про задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат із наступних підстав.

Пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (частина 5 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Із аналізу наведеної норми законодавства слідує, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Колегією суддів встановлено, що позивачем у позовній заяві наведено попередній орієнтований розрахунок витрат на правничу допомогу (33 845,22 грн, з яких: 5 345,22 грн судового збору та 28 500,00 грн витрат на правничу допомогу), а у судовому засіданні 22.12.2020 заявлено про розподіл судових витрат за результатами розгляду справи.

Після прийняття 22.12.2020 рішення у даній справі позивач 24.12.2020 звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про прийняття додаткового рішення та доказами щодо понесених судових витрат на правничу допомогу (том 1, а.с. 205-208).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у розмірі 35 500,00 грн позивач надав до матеріалів справи копії договору про надання правової допомоги №110/20 від 01.09.2020, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Пленум» в особі керуючого партнера Шишковського М.Б. та ТОВ «Пролог-93» в особі генерального директора Далічук І.Р., додаткової угоди №2 до договору про надання правової допомоги №110/20 від 01.09.2020, ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1068655 від 17.11.2020, акту надання послуг №1 від 23.12.2020 на суму 35 500,00 грн.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

При цьому, колегія суддів наголошує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Із наданих позивачем доказів судом встановлено наступне.

Згідно укладених Товариством з обмеженою відповідальністю «Пролог-93» (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Пленум» 01.09.2020 договору про надання правової допомоги №110/20 та додаткової угоди №2 до договору Адвокатське об`єднання зобов`язується представляти інтереси Клієнта, захищати його права, інтереси та надавати інші види правової допомоги у відповідності до чинного законодавства України, відповідно до умов яких Клієнтові надається правова допомога щодо стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шевченківський завод продтоварів» та повернення приміщення згідно Договору оренди нежитлового приміщення від 21.11.2019 року.

Між клієнтом та адвокатським об`єднанням було погоджено порядок розрахунків вартості послуг (гонорару):

- аналіз матеріалів, надання консультацій по договору оренди, складання та оформлення позовної заяви - 20 000,00 грн;

- участь адвоката в одному судовому засіданні - 3 500,00 грн;

- складання у суді першої інстанції відповіді на відзиву - 5 000,00 грн.

Після завершення розгляду справи у суді першої інстанції сторони підписують акт приймання-передачі наданих послуг, в якому зазначається перелік фактично наданих послуг.

На виконання вказаного договору та додаткової угоди №2 Адвокатським об`єднанням «Пленум» була надана правнича допомога щодо стягнення з відповідача у даній справі заборгованості у розмірі 216 213,84 грн у такому обсязі: аналіз матеріалів і надання консультацій по Договору оренди від 21.11.2019, щодо подання позовної заяви до Господарського суду міста Києва та на складання/оформлення позовної заяви (20 000,00 грн); участь адвоката Шишковського М.Б. (на підставі ордеру серії АІ №1068655 від 17.11.2020) у трьох судових засіданнях у справі №910/14864/20 (3 500,00 грн х 3 = 10 500,00 грн); складання відповіді на відзив у справі №910/14864/20 (5 000,00 грн).

Зазначене підтверджується підписаним клієнтом із Адвокатським об`єднанням актом надання послуг №1 від 23.12.2020.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, зазначає, що вищевказані витрати є гонораром адвоката Шишковського М.Б., вони пов`язані з розглядом справи №910/14864/20, а їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору про стягнення з відповідача у даній справі заборгованості у розмірі 216 213,84 грн, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

При цьому, заяв про зменшення розміру витрат на правничу допомогу на підставі частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України відповідачем до суду не подавалось, а тому суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Колегія суддів зазначає, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

При цьому слід зауважити, що визначені Господарським процесуальним кодексом України процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду; логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного господарського суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів Касаційного господарського суду.

Колегією суддів, що здійснює апеляційний перегляд судового рішення у даній справі враховані, в частині піднятих у апеляційній скарзі питань, висновки саме Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, про які зазначено вище.

З огляду на зазначене, безпідставними є висновки суду першої інстанції про те, що відсутність доказів оплати позивачем наданих послуг правничої допомоги у сумі 35 500,00 грн виключає можливість задоволення відповідної заяви про їх розподіл та, відповідно, покладення таких судових витрат на відповідача.

Відтак, ураховуючи, що Господарський суд міста Києва задовольнив позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 216 213,84 грн в повному обсязі, витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 35 500,00 грн, пов`язані з розглядом цієї справи, покладаються на відповідача в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги позивача є обґрунтованими, спростовують висновки суду першої інстанції та є підставою скасування додаткового рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неправильне застосування норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає додаткове рішення суду у даній справі таким, що підлягає скасуванню із прийняттям нового додаткового рішення про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролог-93» про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення в повному обсязі. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролог-93» є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролог-93» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 у справі №910/14864/20 задовольнити.

Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 у справі №910/14864/20 скасувати.

Прийняти нове додаткове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролог-93» про ухвалення додаткового рішення задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шевченківський завод продтоварів» (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд.11; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролог-93» (04070, м. Київ, вул. Ігорівська/Набережно-Хрещатицька, 13/5; ) 35 500 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот) грн 00 коп судових витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва відповідно до вимог процесуального законодавства.

Матеріали справи №910/14864/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 15.04.2021.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді І.М. Скрипка

А.І. Тищенко