ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2021м. ДніпроСправа № 904/817/21

за позовом Товариство з додатковою відповідальністю "ЯГОТИНСЬКИЙ МАСЛОЗАВОД", м. Яготин, Київська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "КУРС", м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 55 133,48 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Без участі представників сторін.

ПРОЦЕДУРА

Товариство з додатковою відповідальністю "ЯГОТИНСЬКИЙ МАСЛОЗАВОД" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "КУРС" та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 55 133,48 грн, з яких: основний боргу у розмірі 45 271,00 грн, пеня у розмірі 7 388,30 грн, 3% річних у розмірі 965,15 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 509,03 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2021 була надіслана всім учасникам справи завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів.

За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи №904/817/21, але відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Так, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв рішення по справі у нарадчій кімнаті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 191031 від 28.10.2019 в частині своєчасної поставки товару.

Позивачем було здійснено передоплату у розмірі 45 271,00 грн. Натомість відповідач товар не поставив, у зв`язку з чим заборгованість відповідача становить 45 271,00 грн.

05.05.2020 позивач звернувся до відповідача із претензією про повернення попередньої оплати у розмірі 45 271,00 грн.

Позивачем за неналежне виконання відповідачем договору поставки нараховано пеню у розмірі 7 388,30 грн, 3% річних у розмірі 965,15 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 509,03 грн.

Позивач ґрунтує свої вимоги на статтях 526-527, 530, 549, 599, 625-626, 651, 663, 691-693, 712, Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

28.10.2019 між Товариством з додатковою відповідальністю "ЯГОТИНСЬКИЙ МАСЛОЗАВОД" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "КУРС" (постачальник) було укладено договір поставки № 191031 (арк.с.14).

Відповідно до пункту 1.1 договору, постачальник зобов`язується поставити ультразвуковий лічильник газу «Курс-01» G 400 Аі Dn 150 Р раб.max 0,7 МПа, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та оплатити за нього визначену цим договором грошову суму.

Згідно пункту 4.1 договору, розрахунки між сторонами здійснюються покупцем у два етапи:

- покупець зобов`язаний здійснити передоплату у розмірі 70% вартості товару на розрахунковий рахунок постачальника протягом 3 банківських днів після укладення договору;

- другий етап - 30% вартості товару на розрахунковий рахунок постачальника після повідомлення постачальника про готовність товару до відвантаження.

Відповідачем було виставлено позивачу рахунок № 1185 від 28.10.2019 на суму 64 674,00 грн (арк.с.17).

На виконання умов договору, позивачем було перераховано відповідачу попередню оплату у розмірі 45 271,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 206870959 від 06.11.2019 (арк.с.18).

Пунктом 4.7 передбачено, що після отримання передоплати постачальник, зобов`язаний спрямувати їх безпосередньо на забезпечення виконання поставки товару за договором.

16.03.2020 позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу, в якій просить поставити товар відповідно до умов договору (арк.с.20).

05.05.2020 позивачем на адресу відповідача було направлено претензію, в якій просив підготувати товар до поставки. У разі неможливості виконання поставки, повернути попередню оплату у розмірі 45 271,00 грн (арк.с.22).

17.07.2020 позивачем на адресу відповідача було направлено претензію, в якій просив повернути попередню оплату у розмірі 45 271,00 грн (арк.с.25).

28.10.2020 позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу, в якій просив підписати угоду про розірвання договору та сплатити заборгованість у розмірі 45 271,00 грн (арк.с.28).

На час прийняття рішення, доказів поставки товару або повернення попередньої оплати на суму 45 271,00 грн сторонами до матеріалів справи не надано.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Згідно частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між сторонами склались правовідносини поставки товару.

Щодо суми основного боргу

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

З матеріалів справи вбачається, що умовами договору не встановлено строк поставки товару.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Оскільки, позивач звертався до відповідача з вимогою про поставку товару 16.03.2020, яка була отримана останнім 20.03.2020, тому, строк поставки товару є таким, що настав 27.03.2020.

Доказів поставки товару матеріали справи не містять.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач прострочив виконання зобов`язання щодо поставки товару, у зв`язку з чим позивач надіслав йому письмову вимогу про повернення передплати 05.05.2020, яку відповідач отримав 13.05.2020, відповідно строк повернення передоплати у розмірі 45 271,00 грн є таким, що настав 20.05.2020.

Відтак, у відповідача виник обов`язок повернути суму попередньої оплати відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України.

Станом на час розгляду справи доказів повернення суми попередньої оплати від представників сторін не надійшло.

Відтак, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 45 271,00 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов`язання мало бути виконано (частина 6 стаття 232 Господарського кодексу України).

Відповідно до пункту 5.1 договору, у разі порушення термінів поставки товару постачальник виплачує покупцеві пеню у розмірі 0,5% від вартості недопоставленого товару за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на момент нарахування пені.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо поставки товару, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 7 388,30 грн за період з 28.03.2020 по 04.02.2021.

Враховуючи те, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, а також враховуючи, що сторони у договорі передбачили стягнення пені у разі прострочення поставки товару, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення пені.

Суд перевіривши розрахунок пені, зазначає, що він є невірним, оскільки позивачем неправильно обрано період нарахування. З матеріалів справи вбачається, що відповідач повинен був поставити товар до 27.03.2020 включно, тобто прострочка поставки товару починається з 28.03.2020 та закінчується 04.05.2020, оскільки з 05.05.2020 позивач, шляхом направлення претензії про повернення попередньої оплати, відмовився від поставки товару. Крім того, позивачем нараховано пеню більше ніж за 6 місяців, що суперечить частині 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Здійснивши перерахунок судом встановлено, що сума пені, яка підлягає задоволенню становить 1 265,21 грн за період з 28.03.2020 по 04.05.2020.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 965,15 грн за період з 21.05.2020 по 04.02.2021 та інфляційних втрат у розмірі 1 509,03 грн за період червень 2020 - січень 2021.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 965,15 грн та інфляційних втрат у розмірі 1 509,03 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Аналогічна правова позиція щодо нарахування на суму попередньої оплати 3% річних та інфляційних втрат викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 по справі № 918/631/19.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судовий збір у розмірі 2 017,90 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "КУРС" (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Зіни Білої, 69В; ідентифікаційний код 13424434) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "ЯГОТИНСЬКИЙ МАСЛОЗАВОД" (07700, Київська область, м. Яготин, вул. Шевченка, 213; ідентифікаційний код 00446003) основний борг у розмірі 45 271,00 грн, пеню у розмірі 1 265,21 грн, 3% річних у розмірі 965,15 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 509,03 грн та судовий збір у розмірі 2 017,90 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційної система не почала функціонувати, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Суддя Я.С. Золотарьова