РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.04.2021Справа № 910/14881/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "Автосервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Триола Груп"

про стягнення 211113,02 грн.

за участі представників:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: Вайнер О.Л., адвокат,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Автосервіс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Триола Груп" про стягнення 211113,02 грн. пені за прострочення виконання робіт за договором підряду від 19.06.2019 № 19/06/2019/01.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

13.10.2020 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 19.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

23.11.2020 через відділ діловодства та документообігу суду від відповідача надійшов відзив на позов з клопотаннями про розгляд справи в порядку загального провадження та про витребування доказів.

Ухвалою суду від 27.11.2020 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Триола Груп" про розгляд справи в порядку загального провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 17.12.2020 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Триола Груп" про витребування доказів у Приватного підприємства "Автосервіс".

Протокольною ухвалою суду від 25.02.2021 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у справі № 911/2933/20. Суд зауважив, що відповідачем не доведено передбачених пунктом 5 частини 1 статті 227 ГПК України обставин, за яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі.

До судового засідання 01.04.2021 представник позивача не з`явився, проте про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином під час попереднього судового засідання 25.03.2021 під розписку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

19.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Триола Груп" (підрядник) та Приватним підприємством "Автосервіс" (замовник) укладено договір підряду № 19/06/2019/01, відповідно до пункту 2.1. якого підрядник в межах цього договору, виконує на свій ризик власними і залученими силами і засобами увесь, передбачений п. 3.1. даного договору фронт (обсяг) робіт, здає у визначені договором строки роботи замовнику, а замовник приймає виконані належним підрядні роботи та оплачує їх вартість в порядку, передбаченому цим договором.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що підрядник зобов`язується згідно умов цього договору та кошторису (додатку № 1 до цього договору) виконати обсяг робіт з власних матеріалів та обладнання.

Згідно з пунктом 4.1 договору загальна договірна ціна за цим договором (додаток № 2 до цього договору) складає 1353314 грн., в тому числі ПДВ.

Відповідно до пункту 5.1 договору замовник здійснює на рахунок підрядника платежі в розмірі згідно графіку фінансування погодженому між замовником та підрядником після підписання цього договору. Вказаний графік є невід`ємною частиною цього договору та підписується сторонами в формі, передбаченій для самого договору.

Як передбачено графіком фінансування робіт, сторони погодили наступні терміни платежів, які повинен здійснити замовник на користь підрядника: 496 620,00 грн. - 19.06.2019 року; не менше 460 000,00 грн. - до 15.07.2019 року; не менше 200 000,00 грн. - до 10.08.2019 року.

Пунктом 1.4 графіку сторони передбачили, що замовник повинен сплатити остаток суми, передбаченої п. 4.1. договору - протягом 10 банківських з моменту підписання акту прийому-передачі виконаних робіт.

Замовник здійснює остаточну оплату за виконані роботи у залишковому розмірі після підписання акту (ів) прийому-передачі виконаних робіт сторонами, протягом 10 (десяти) банківських днів, за умови відсутності недоліків у виконаних роботах (п. 5.2. договору).

Згідно з пунктом 6.1. договору роботи повинні бути виконані протягом 75 календарних днів з моменту зарахування на розрахунковий рахунок підрядника першого авансового платежу від замовника в розмірі, передбаченому графіком фінансування (п. 5.1. договору), за умови відсутності обґрунтованих підстав продовження строків виконання робіт.

Також у пункті 6.2. договору сторони погодили, що підрядник письмово повідомляє замовника про закінчення робіт на об`єкті у відповідності з обсягами робіт вказаних в договорі та актами виконаних робіт. Об`єм робіт, що здається - приймається призначеною комісією замовника, технагляду.

Сторони обумовили в пункті 13.1. договору, що підрядник письмово повідомляє замовника про готовність здачі виконаних робіт у відповідності з цим договором (тобто виконання повного об`єму робіт визначеного в розділі 3 цього договору) шляхом надання акту(ів) прийому-передачі виконаних робіт.

Згідно з пунктом 13.5. договору підписаний сторонами остаточний акт прийому-передачі виконаних робіт після завершення їх підрядником та прийняття замовником є підтвердженням всіх зобов`язань сторонами за цим договором.

Договір набирає чинність з моменту його підписання та діє до повного виконання зобов`язань по даному договору, з урахуванням п. 6.1. договору. У випадку, якщо роботи виконані раніше зазначеного строку, то дія даного договору припиняється з моменту підписання сторонами остаточного акту прийому-передачі виконаних робіт і оплати виконаних робіт підряднику (п. 18.1. договору).

У подальшому між сторонами укладено додаткову угоду від 09.09.2019 № 1 до договору, відповідно до якої сторони внесли зміни в п. 6.1. та 15.2. договору, виклавши їх в наступних редакціях: "6.1 При умові зарахування на розрахунковий рахунок підрядника авансового платежу від замовника в розмірі, передбаченому графіком фінансування (п. 5.1. договору), роботи за цим договором повинні бути виконані підрядником до 01 жовтня 2019 року включно"; "15.2 При затримці з вини підрядника строків виконання робіт він сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка від загальної договірної ціни цього договору за кожний день прострочення".

20.09.2019 сторонами укладено додаткову угоду № 2 до договору, за якою пункт 4.1 договору викладено в наступній редакції: " 4.1 Загальна договірна ціна за цим договором (додаток № 2 до цього договору) складає 1 416 865, 90 грн., в тому числі ПДВ".

Із матеріалів справи вбачається, що 28.02.2020 сторонами підписано та скріплено печатками акт приймання виконаних робіт № т-00000001 на суму 1 416 865, 90 грн.

Поряд із цим, позивачем відповідно до платіжних доручень внесені наступні суми оплати за договором: від 19.06.2019 №4267 на суму 500 000 грн., від 21.08.2019 №4579 на суму 417 458 грн., від 10.09.2019 №4669 на суму 39 162 грн., від 01.10.2019 №4799 на суму 100 000 грн.

07.09.2020 позивач звернувся до відповідача з претензією № 32 щодо сплати пені в розмірі 211113,02 грн. за прострочення виконання робіт за договором.

У свою чергу, відповідач направив позивачу лист від 17.09.2020 щодо підписання акту звірки взаємних розрахунків, за яким борг позивача перед відповідачем за виконані роботи становить 360245,90 грн.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 11, 509 ЦК України зобов`язання виникають, зокрема, з договору чи іншого правочину.

Частинами 1, 2 статті 837 ЦК України унормовано, що за договором підряду одна сторона зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (частина 1 статті 846 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з частиною 2 вказаної статті штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до пункту 15.2 договору в редакції додаткової угоди від 09.09.2019 № 1 при затримці з вини підрядника строків виконання робіт він сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка від загальної договірної ціни цього договору за кожний день прострочення.

Разом із цим, даною додатковою угодою від 09.09.2019 № 1 сторони також внесли зміни до пункту 6.1 договору, відповідно до якого при умові зарахування на розрахунковий рахунок підрядника авансового платежу від замовника в розмірі, передбаченому графіком фінансування (п. 5.1. договору), роботи за цим договором повинні бути виконані підрядником до 01 жовтня 2019 року включно.

У той же час, із матеріалів справи слідує, що позивачем не дотримано визначених графіком фінансування робіт строків внесення сум оплат за договором, оскільки всупереч графіку оплати, за яким авансування починаючи з другого платежу мало здійснюватися в розмірі не менше 460 000 грн. - до 15.07.2019, не менше 200 000 грн. - до 10.08.2019, позивач здійснив сплату другого платежу лише 21.08.2019 на суму 417 458 грн., третього платежу - 10.09.2019 на суму 39 162 грн., та 01.10.2019 сплатив 100 000 грн.

Частиною 4 статті 612 ЦК України встановлено, що прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку (частина 1 статті 613 ЦК України).

Таким чином, суд вважає неправомірним покладення на відповідача відповідальності за несвоєчасне виконання робіт за договором, з огляду на недотримання позивачем свого зобов`язання з вчасного внесення платежів за графіком фінансування.

Отже, судом не встановлено обставин наявності вини відповідача в несвоєчасному виконанні робіт, що за пунктом 15.2 договору є підставою для нарахування відповідачу пені, а відтак відповідна позовна вимога є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати по сплаті судового збору відповідно до положень статті 129 ГПК України покладаються на позивача.

Згідно з пунктом 2 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином на позивача покладаються витрати відповідача на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10000 грн., ураховуючи відсутність клопотання позивача про зменшення відповідних витрат на підставі частини 6 статті 126 ГПК України.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Приватного підприємства "Автосервіс" відмовити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Автосервіс" (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 2К; ідентифікаційний код 25566725) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Триола Груп" (02098, м. Київ, просп. П. Тичини, 14-А, кв. 145; ідентифікаційний код 39649945) 10000 (десять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено: 06.04.2021 року.

Суддя К.В. Полякова