ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2021 р. Справа№ 920/744/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Тищенко А.І.

при секретарі Пнюшкову В.Г.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 24.03.2021.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"

на ухвалу Господарського суду Сумської області

від 25.11.2020

у справі №920/744/19 (суддя Котельницька В.Л.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

до 1)Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"

про стягнення 1 050 548,62 доларів США, що становить 26 999 597 грн. 47 коп. та 10 564 874 грн. 41 коп. заборгованості,

за зустрічним позовом Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"

про визнання недійсним договору від 30.09.2016 № 20-3543/2-1-30092016 про внесення змін та доповнень до кредитного договору про відкриття кредитної лінії №20-3543/2-1 від 08.11.2013, укладеного між позивачем та першим відповідачем,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 25.11.2020 прийнято до розгляду заяву від 25.11.2020 № 18-7/994 представника позивача за зустрічним позовом про відмову від зустрічного позову (вх № 3590к від 25.11.2020) в частині зустрічних позовних вимог.

Прийнято відмову представника позивача за зустрічним позовом - Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" від зустрічного позову у справі №920/744/19 в частині позовних вимог.

Закрито провадження у справі №920/744/19 за зустрічним позовом АТ "Сумське НВО" в редакції заяви про зміну предмету зустрічного позову в частині зустрічних позовних вимог про визнання недійсним Договору від 21.02.2017 року №20-3543/2-1-21022017 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору про відкриття кредитної лінії №20-3543/2-1 від 08.11.2013, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та Акціонерним товариством "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання".

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Сумської області від 12.05.2020 у справі №920/744/19 скасувати в частині прийняття відмови представника позивача за зустрічним позовом - Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" від зустрічного позову у справі № 920/744/19 в частині позовних вимог.

Також скаржник звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Сумської області від 25.11.2020 у справі №920/744/19.

Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відмова боржника від частини зустрічного позову суперечить інтересам як самого боржника так і інтересам поручителя за кредитним договором та третьої особи у цій справі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 25.11.2020 у справі №920/744/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., суддів: Шаптали Є.Ю., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 25.11.2020 у справі №920/744/19 - залишено без руху, надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

08.02.2021 від скаржника через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи квитанції про сплату судового збору та витребування матеріалів суду першої інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" про витребування матеріалів справи відмовлено. Задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" про поновлення строку для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Сумської області від 25.11.2020 у справі №920/744/19. Відновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Сумської області від 25.11.2020 у справі №920/744/19. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 25.11.2020 у справі №920/744/19. Призначено справу до розгляду на 24.03.2021.

В судовому засіданні 24.03.2021 представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Сумської області від 25.11.2020 у справі №920/744/19 без змін.

Інші учасники апеляційного провадження в судове засідання 24.03.2021 не з`явилися. Про поважність неявки не повідомили.

У своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд апеляційної інстанції враховує також правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Згідно з ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (пункти 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Оскільки явка учасників апеляційного провадження в судові засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції вирішив розглядати дану справу за відсутності інших учасників апеляційного провадження та їх повноважених представників за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 24.03.2021 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідачів на свою користь 1 050 548,62 доларів США, що становить 26 999 597 грн. 47 коп. та 10 564 874 грн. 41 коп., з яких: 781 918,28 доларів США основного боргу, що становить 20 095 670 грн. 40 коп., 268 630,34 дол. США заборгованості по процентах, що становить6 903 927 грн. 07 коп., 7 597 105 грн. 29 коп. пені по кредиту, 1 095 651 грн. 67 коп. пені по процентах, 962 595 грн. 64 коп. 3% річних по тілу кредиту, 234 521 грн. 81 коп. 3% річних по процентах, 675 000 грн. 00 коп. штрафу, відповідно до кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 20-3543/2-1 від 08.11.2013, укладеного між позивачем та першим відповідачем 08.11.2013 та договору поруки № 20-3543/2-1-12122017/п1, укладеного між сторонами 12.12.2017, а також стягнути з відповідачів на свою користь судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

В процесі розгляд справи в суді першої інстанції відповідачем за первісним позовом - АТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" подано наступні документи:

1) заява про зміну предмету зустрічного позову (вх № 2903к від 23.09.2020), відповідно до якої заявник просить суд прийняти заяву AT "Сумське НВО" про зміну предмету зустрічного позову у справі №920/744/19, відповідно до якої розглянути позовні вимоги за зустрічним позовом в наступній редакції:

1) визнати недійсним Договір від 30.09.2016 року № 20-3543/2-1-30092016 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору про відкриття кредитної лінії №20-3543/2-1 від 08.11.2013, укладений між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (пров. Шевченка. 12, м. Київ. 01001, ) та Акціонерним товариством "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (вул. Горького. 58, м. Суми, 40004, );

2) визнати недійсним Договір від 21.02.2017 року №20-3543/2-1-21022017 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору про відкриття кредитної лінії №20-35432-1 від 08.11.2013, укладений між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (пров. Шевченка, 12, м. Київ, 01001, ) та Акціонерним товариством "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (вул. Горького. 58, м. Суми, 40004, );

3) визнати недійсним Договір від 12.12.2017 року № 20-3543/2-1-12122017 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору про відкриття кредитної лінії №20- 3543/2-1 від 08.11.2013, укладений між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (пров. Шевченка. 12. м. Київ, 01001, ) та Акціонерним товариством "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (вул. Горького. 58. м. Суми. 40004, ); а також здійснити розподіл судових витрат;

2) клопотання про долучення до матеріалів справи квитанції про сплату судового збору (вх № 8534 від 23.09.2020), за яким заявник повідомив, що при зверненні до суду із заявою про зміну предмету зустрічного позову за фіскальним чеком від 23.09.2020 № 0679 ним подано докази сплати судового збору в сумі 3842,00 грн., разом з тим, відповідач просить суд долучити до матеріалів справи квитанцію від 23.09.2020 № 0.0..1 як доказ доплати судового збору в сумі 362,00 грн. при зверненні з зазначеною заявою про зміну предмету зустрічного позову.

27.10.2020 АТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" подана відповідь на відзив на заяву про зміну предмету зустрічного позову (вх № 9483/20), відповідно до якої просить суд прийняти заяву AT "Сумське НВО" про зміну предмету зустрічного позову у даній справі, відповідно до якої розглянути позовні вимоги за зустрічним позовом в наступній редакції:

" 1) визнати недійсним Договір від 30.09.2016 року № 20-0516/2-1-30092016 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору про відкриття кредитної лінії №20-0516/2-1 від 23.02.2012 року, укладений між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (пров. Шевченка. 12. м. Київ. 01001. ідентифікаційний код 00039002) та Акціонерним товариством "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (вул. Горького. 58. м. Суми. 40004, ідентифікаційний код 05747991);

2) Визнати недійсним Договір від 21.02.2017 року № 20-0516/2-1-21022017 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору про відкриття кредитної лінії №20- 0516/2-1 від 23.02.2012 року, укладений між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (пров. Шевченка. 12. м. Київ. 01001. ідентифікаційний код 00039002) та Акціонерним товариством "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (вул. Горького. 58, м. Суми. 40004, ідентифікаційний код 05747991);

3) визнати недійсним Договір від 12.12.2017 року № 20-3189/2-1-12122017 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору про відкриття кредитної лінії №20- 3189/2-1 від 05.11.2013 року, укладений між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (пров. Шевченка. 12. м. Київ. 01001. ідентифікаційний код 00039002) та Акціонерним товариством "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (вул. Горького. 58. м. Суми. 40004, ідентифікаційний код 05747991). А також здійснити розподіл судових витрат".

Ухвалою суду першої інстанції від 28.10.2020 прийнято до розгляду заяву АТ "Сумське НВО" про зміну предмету зустрічного позову у справі № 920/744/19 (вх № 2903к від 23.09.2020); задоволено частково клопотання представника ТОВ "Сумське МНВО" про відкладення підготовчого засідання; відкладено підготовче засідання у справі №920/744/19 в режимі відеоконференції на 25.11.2020, 15:30; доручено Господарському суду Київської області забезпечити проведення в режимі відеоконференції в приміщенні зазначеного суду судового засідання, призначеного на 25.11.2020, на 15:30 хв.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відмова позивача за зустрічним позовом від частини зустрічних позовних вимог відповідає вимогам статті 191 ГПК України, не порушує прав та інтересів сторін, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов висновку прийняти дану відмову, а провадження у даній справі підлягає закрити в частині зустрічних позовних вимог щодо визнання недійсним Договору від 21.02.2017 року №20-3543/2-1-21022017 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору про відкриття кредитної лінії №20-3543/2-1 від 08.11.2013, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (пров. Шевченка, 12, м. Київ, 01001, ) та Акціонерним товариством "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (вул. Горького. 58, м. Суми, 40004, ).

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право:

1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень;

2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам;

3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб;

4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти;

5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках;

6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Відповідно до ч. 2. п. 1. ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь якій стадії судового процесу.

Відповідно до приписів статті 191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Пунктом 4 частини першої статті 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Враховуючи те, що відмова позивача за зустрічним позовом від частини зустрічних позовних вимог відповідає вимогам статті 191 ГПК України, не порушує прав та інтересів сторін, суд першої інстанції дійшов правомірного та обґрунтованого висновку щодо прийняття такої відмови та закриття в частині зустрічних позовних вимог щодо визнання недійсним Договору від 21.02.2017 року №20-3543/2-1-21022017 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору про відкриття кредитної лінії №20-3543/2-1 від 08.11.2013, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (пров. Шевченка, 12, м. Київ, 01001, ) та Акціонерним товариством "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (вул. Горького. 58, м. Суми, 40004, ).

Твердження скаржника щодо того, що ухвалою суду першої інстанції від 17.08.2020 у справі №920/744/19 зустрічна позовна заява останнього була повернута без розгляду, у зв`язку із чим скаржник позбавлений можливості захистити свої права та інтереси в межах даної справи інакше, аніж шляхом підтримки зустрічного позову, поданого боржником, судовою колегією оцінюються критично, оскільки скаржник не позбавлений права звернутись з окремим позовом.

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 9 Конституції України та ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним судами, інші доводи скаржника за текстом його апеляційної скарги не заслуговують на увагу, адже не впливають на вирішення спору у даній справі.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала Господарського суду Сумської області від 25.11.2020 у справі №920/744/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи. Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 25.11.2020 у справі №920/744/19 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Сумської області від 25.11.2020 у справі №920/744/19 - залишити без змін.

Матеріали оскарження ухвали Господарського суду Сумської області від 25.11.2020 у справі №920/744/19 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено 05.04.2021.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді Є.Ю. Шаптала

А.І. Тищенко