ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/2541/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Будішевської Л.О., Поліщук Л.В.,

при секретарі судового засідання Земляк А.В.,

за участю представників:

від ОСОБА_1 - ОСОБА_67,

від Садівничого кооперативу "Мікрон-2" - Поляков І.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Одеської області від 10.12.2020, прийняте суддею Гутом С.Ф., м. Одеса, повний текст складено 04.01.2021,

у справі №916/2541/20

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Садівничого кооперативу "Мікрон-2"

про визнання недійсним рішення та скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Садівничого кооперативу "Мікрон-2", в якому в редакції заяви б/н від 09.10.2020 (вх.№27130/20 від 12.10.2020) просив визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Садівничого кооперативу "Мікрон-2", яке викладене в протоколі №1 від 06.10.2018, та скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і були внесені щодо Садівничого кооперативу "Мікрон-2" на підставі вищенаведеного рішення загальних зборів учасників кооперативу.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням корпоративних прав ОСОБА_1 у зв`язку з неповідомленням позивача у встановленому порядку про проведення 06.10.2018 загальних зборів учасників кооперативу, а також тим, що оспорюване рішення, яке оформлене протоколом №1 від 06.10.2018, прийняте загальними зборами учасників Садівничого кооперативу "Мікрон-2" за відсутності кворуму. При цьому, враховуючи те, що на підставі незаконного, за твердженням позивача, рішення загальних зборів учасників кооперативу було проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (зокрема, реєстрацію зміни керівника юридичної особи та скороченого найменування, а також реєстрацію статуту в новій редакції), зазначена реєстраційна дія повинна бути скасована.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 04.09.2020 відкрито провадження у справі №916/2541/20.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.12.2020 у справі №916/2541/20 (суддя Гут С.Ф.) у задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення мотивоване доведеністю ОСОБА_1 факту недотриманням відповідачем порядку скликання та проведення загальних зборів, оскільки оспорюване рішення, оформлене протоколом №1 від 06.10.2018, прийнято без повідомлення позивача про час і місце проведення загальних зборів учасників Садівничого кооперативу "Мікрон-2", що позбавило останнього можливості взяти в них участь, та за відсутності кворуму, при цьому місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позову у зв`язку зі спливом строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 10.12.2020 у справі №916/2541/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголошує на безпідставності застосування місцевим господарським судом передбаченої приписами пункту 8 частини другої статті 258 Цивільного кодексу України спеціальної позовної давності строком в один рік, оскільки вказана позовна давність встановлена виключно для вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства, натомість позивачем у даній справі оспорюється рішення загальних зборів корпоративного підприємства колективної форми власності - садівничого кооперативу, а не товариства. Крім того, апелянт зауважує на тому, що помилковість застосування судом першої інстанції у спірних правовідносинах пункту 8 частини другої статті 258 Цивільного кодексу України підтверджується самим формулюванням вищенаведеного положення закону, яке не допускає довільного тлумачення та безумовно свідчить про розповсюдження його дії виключно на рішення загальних зборів товариства, а також тим фактом, що частину другу статті 258 Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 8 зазначеного вище змісту саме у зв`язку з прийняттям Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

У відзиві на апеляційну скаргу б/н від 15.02.2021 (вх.№505/21/Д2 від 16.02.2021) Садівничий кооператив "Мікрон-2" зазначає про її безпідставність та необґрунтованість, просить залишити скаргу без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін. Зокрема, відповідач посилається на те, що апелянт за відсутності жодних правових підстав намагається самостійно обмежити сферу застосування положень пункту 8 частини другої статті 258 Цивільного кодексу України виключно вимогами про визнання недійсними рішень товариств з обмеженою та додатковою відповідальністю, у той час як встановлена вказаною нормою спеціальна позовна давність строком в один рік поширює свою дію на рішення загальних зборів всіх без винятку товариств, у тому числі і садівничого кооперативу, який у розумінні закону є некомерційним товариством. Водночас відповідач звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що ОСОБА_1 пропущено строк позовної давності для звернення з позовом у даній справі, при цьому останній не наводить жодних доводів щодо наявності поважних причин пропуску цього строку або підстав для його переривання чи зупинення.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Будішевської Л.О., Поліщук Л.В. від 01.02.2021 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження та в подальшому ухвалою суду від 17.02.2021 справу №916/2541/20 призначено до розгляду на 17.03.2021 о 10:00.

З метою повного та всебічного розгляду апеляційної скарги з забезпеченням принципу змагальності та надання учасникам справи необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи, а також правильного застосування законодавства Південно-західним апеляційним господарським судом у судовому засіданні 17.03.2021 шляхом постановлення протокольної ухвали було вирішено розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 10.12.2020 у справі №916/2541/20 поза межами строку, встановленого частиною першою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, достатній з урахуванням обставин справи для здійснення її своєчасного апеляційного перегляду відповідно до завдань господарського судочинства згідно зі статтею 2 Господарського процесуального кодексу України, та оголошено перерву до 11:30 год 07.04.2021.

У судовому засіданні 17.03.2021 представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, представник Садівничого кооперативу "Мікрон-2" висловив заперечення проти її задоволення.

За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 20.10.1994 проведено державну реєстрацію Садівничого кооперативу "Мікрон-2", про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №0000415.

Відповідно до членської книжки садовода № НОМЕР_1 від 06.06.1989 та довідки Садівничого кооперативу "Мікрон-2" №53 від 04.10.2013 ОСОБА_1 є членом вказаного кооперативу та власником садової ділянки № НОМЕР_2 площею 0,0615 га, розташованої по АДРЕСА_1 .

Рішенням загальних зборів учасників Садівничого кооперативу "Мікрон-2", оформленим протоколом №17 від 07.05.2017, вирішено:

-обрати головою зборів - ОСОБА_3 , секретарем зборів - ОСОБА_4 ;

-звільнити з посади голови правління Садівничого кооперативу "Мікрон-2" ОСОБА_5 та обрати головою правління даного кооперативу - ОСОБА_6 з 08.05.2017;

-затвердити новий статут Садівничого кооперативу "Мікрон-2" з 07.05.2017;

-обрати правління Садівничого кооперативу "Мікрон-2" у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 з 07.05.2017;

-обрати ревізійну комісію Садівничого кооперативу "Мікрон-2" у складі голови комісії ОСОБА_11 , членів комісії ОСОБА_12 , ОСОБА_13 з 07.05.2017;

-надати повноваження ОСОБА_6 здійснити всі дії по державній реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: зміну голови правління Садівничого кооперативу "Мікрон-2" та новий статут вказаного кооперативу.

Згідно з протоколом вказаних загальних зборів загальна кількість членів Садівничого кооперативу "Мікрон-2" становить 282 особи, при цьому на даних зборах були присутні 153 члена зазначеного кооперативу, які в сукупності мають переважну кількість голосів (54,26%).

За умовами пунктів 1.2-1.5 статуту Садівничого кооперативу "Мікрон-2", затвердженого рішенням загальних зборів, оформленим протоколом №17 від 07.05.2017 (далі - статут Садівничого кооперативу "Мікрон-2""), даний кооператив створено шляхом об`єднання фізичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу для ведення спільної господарської діяльності на підставі згоди громадян про об`єднання їх інтересів по використанню земельної ділянки, для задоволення своїх потреб у сфері садівництва та городництва. Кооператив є некомерційною та неприбутковою організацією, створений згідно з Цивільним кодексом України, Господарський кодексом України, Законом України "Про кооперацію". Кооператив створений без мети одержання прибутку. Кооператив є неприбутковим, його фонди формуються за рахунок членських внесків. Кооператив створено без обмежень терміну діяльності. Членами кооперативу є громадяни України, які внесли вступний внесок, документально оформили свій вступ, дотримуються положення цього статуту та виконують рішення загальних зборів членів кооперативу.

В силу пунктів 1.6, 1.7 статуту Садівничого кооперативу "Мікрон-2" кооператив у своїй діяльності керується Конституцією України, Земельним кодексом України, іншими законами та нормативними актами України, цим статутом. Економічна, організаційна та правова діяльність кооперативу ґрунтується на принципах добровільного членства, поєднанні особистих, колективних і державних інтересів, безпосередньої участі членів кооперативу в керуванні його справами через свої виборні органи. Кооператив утворено та зареєстровано в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність відповідної неприбуткової організації, та є об`єднанням громадян, яке не має права займатися комерційною або іншою фінансово-господарською діяльністю з метою отримання прибутку.

Пунктами 3.4, 3.5 статуту Садівничого кооперативу "Мікрон-2" передбачено, що кооператив набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до цього статуту та закону. Основним документом, що регулює діяльність кооперативу, є затверджений загальними зборами членів кооперативу статут.

Метою створення та діяльності кооперативу є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативу, а також створення умов для ефективного використання землі, яка знаходиться в приватній власності членів кооперативу або в довгостроковому користуванні без права власності на неї, для отримання сільськогосподарської продукції на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів (пункт 4.1 статуту Садівничого кооперативу "Мікрон-2").

Відповідно до пунктів 7.1, 7.2, 7.5, 7.6, 7.15, 7.16, 9.2 статуту Садівничого кооперативу "Мікрон-2" членами кооперативу є орендарі і власники садівничих ділянок, права і обов`язки яких перед кооперативом однакові, незалежно від форми володіння землею. Членами кооперативу можуть бути громадяни України, які досягли 18 років та отримали земельну ділянку згідно з рішенням виконавчого комітету відповідної ради про виділ земельної ділянки, у порядку спадкування, дарування або купівлі-продажу за наявності документів, завірених нотаріально для приватизованих ділянок, або за наявності документів для неприватизованих ділянок, завірених правлінням кооперативу, які визнають статут кооперативу та дотримуються його вимог. Вступ до кооперативу здійснюється правлінням на підставі письмової заяви особи, що вступає, незалежно від форми власності на землю. Рішення приймається протягом одного місяця з дня подання заяви. Особа, що вступає, вважається членом кооперативу при позитивному рішенні правління після сплати вступних та членських внесків. Правління видає кожному члену кооперативу членську книжку. У випадках припинення членства в кооперативі за станом здоров`я або смерті право на вступ у кооператив надається одному із спадкоємців. У разі відсутності спадкоємців садівнича ділянка переходить у власність кооперативу і використовується відповідно до рішення загальних зборів кооперативу. Кожен із спадкоємців, який бажає вступити до кооперативу, протягом одного року з дня одержання свідоцтва про право на спадщину звертається до кооперативу з відповідною заявою. Питання про прийняття спадкоємця до кооперативу розглядається і затверджується правлінням кооперативу, на яких повинен бути спадкоємець члена кооперативу.

Згідно з пунктом 10.1 статуту Садівничого кооперативу "Мікрон-2" особа, яка бажає брати участь у кооперативі, подає письмову заяву. Заява розглядається та затверджується правлінням кооперативу. Питання про вступ нового члена вирішується більшістю голосів.

За умовами пункту 8.1 статуту Садівничого кооперативу "Мікрон-2" одним з основних прав членів кооперативу є право брати участь в діяльності кооперативу, обирати та бути обраним в органи його управління та контролю, мати право голосу на зборах членів кооперативу.

Пунктами 13.1, 13.2 статуту Садівничого кооперативу "Мікрон-2" передбачено, що керівництво кооперативом здійснюють збори членів кооперативу та правління. Збори членів кооперативу є вищим органом управління кооперативу, що складається з членів кооперативу.

В силу підпункту 13.2.5 пункту 13.2 статуту Садівничого кооперативу "Мікрон-2" до компетенції зборів членів кооперативу належить, зокрема, затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; обрання і відкликання голови та членів правління кооперативу.

Збори членів кооперативу скликаються правлінням не рідше одного разу на рік. Повідомлення членам кооперативу про дату, місце, час проведення та порядок денний зборів вивішується не раніше двох місяців та не пізніше за десять днів до проведення зборів (підпункт 13.2.6 пункту 13.2 статуту Садівничого кооперативу "Мікрон-2").

У підпункті 13.2.7 пункту 13.2 статуту Садівничого кооперативу "Мікрон-2" визначено, що позачергові збори членів кооперативу скликаються на вимогу: ініціативної групи членів кооперативу (не менше 10% його членів); ревізійної комісії (ревізора); правління садівничого кооперативу. Позачергові збори членів кооперативу повинні бути скликані протягом 20 днів з дня надходження такої вимоги. У разі незабезпечення правлінням кооперативу скликання позачергових зборів вони можуть бути скликані особами, які вимагали їх скликання, протягом наступних 20 днів.

Відповідно до підпункту 13.2.9 пункту 13.2 статуту Садівничого кооперативу "Мікрон-2" збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів. Кожний член кооперативу має один голос і це право не може бути передано іншій особі.

Згідно з підпунктами 13.2.10, 13.2.11 пункту 13.2 статуту Садівничого кооперативу "Мікрон-2" рішення зборів членів кооперативу про прийняття, внесення змін до статуту, вступ до садівничого об`єднання або вихід з нього та про реорганізацію або ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 75% членів кооперативу, присутніх на зборах членів кооперативу. З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів членів (уповноважених представників) кооперативу, присутніх на його зборах. Рішення зборів членів кооперативу приймаються відповідно до його статуту відкритим голосуванням або голосуванням з використанням бюлетенів для голосування.

За умовами підпунктів 13.2.12-13.2.14 пункту 13.2 статуту Садівничого кооперативу "Мікрон-2" вибори голови правління, складу правління та ревізійної комісії (ревізора) кооперативу за рішенням зборів проводяться відкритим голосуванням чи голосуванням з використанням бюлетенів для голосування. Обраними вважаться кандидати, за яких проголосували більшість учасників зборів. Підрахунок голосів проводить лічильна комісія, обрана зборами. Протоколи зборів оформлюються у 3-денний термін, підписуються головою та секретарем зборів, засвідчуються печаткою кооперативу та зберігаються в справах кооперативу постійно.

Рішенням загальних зборів членів Садівничого кооперативу "Мікрон-2", оформленим протоколом №1 від 06.10.2018, вирішено:

-обрати головою загальних зборів - ОСОБА_10 , секретарем загальних зборів - ОСОБА_4 ;

-відкликати з посади голови правління ОСОБА_6 з 06.10.2018 та обрати головою правління - ОСОБА_12 з 07.10.2018, зобов`язавши ОСОБА_6 у 10-денний термін з дати проведення цих зборів надати ревізійній комісії на перевірку фінансову документацію Садівничого кооперативу "Мікрон-2" за 3, 4 квартали 2018 року;

-затвердити скорочене найменування Садівничого кооперативу "Мікрон-2", а саме: СК "Мікрон-2";

-затвердити статут Садівничого кооперативу "Мікрон-2" в новій редакції та уповноважити голову зборів ОСОБА_10 та секретаря зборів ОСОБА_4 підписати нову редакцію статуту;

-визначити особою, яка має право представляти Садівничий кооператив "Мікрон-2" для здійснення реєстраційних дій без довіреності - ОСОБА_12 .

Відповідно до протоколу вказаних загальних зборів загальна кількість членів Садівничого кооперативу "Мікрон-2" становить 282 особи, у той час як на даних зборах були присутні 147 членів, при цьому вищенаведене рішення було прийнято загальними зборами членів відповідача одноголосно. Перелік членів Садівничого кооперативу "Мікрон-2", присутніх на зазначених зборах внесено до реєстру осіб, які брали участь в загальних зборах від 06.10.2018.

Справжність підписів ОСОБА_10 та ОСОБА_4 у протоколі №1 від 06.10.2018 засвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поліщук Г.П.

В подальшому загальними зборами членів Садівничого кооперативу "Мікрон-2" було прийнято рішення, оформлене протоколом №2 від 18.05.2019, яким, зокрема, прийнято до членів кооперативу ОСОБА_14 (як спадкоємця замість померлого власника ділянки № НОМЕР_3 ОСОБА_15 ), ОСОБА_16 (як спадкоємця замість померлого власника ділянки № НОМЕР_4 ОСОБА_17 ), ОСОБА_18 (як спадкоємця замість померлого власника ділянок НОМЕР_2 та № НОМЕР_5 ОСОБА_19 ), ОСОБА_20 (як спадкоємця замість померлого власника ділянки № НОМЕР_6 ОСОБА_21 ), ОСОБА_22 (як спадкоємця замість померлого власника ділянки № НОМЕР_7 ОСОБА_23 ) та ОСОБА_24 (як спадкоємця замість померлого власника ділянки № НОМЕР_8 ОСОБА_25 ).

У матеріалах справи наявні копії свідоцтва про смерть ОСОБА_25 від 12.05.2018 та ОСОБА_26 від 12.01.2009, а також наданий у відповідь на адвокатський запит представника позивача лист Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №08.1-2699УДР від 17.08.2020, згідно з яким за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про смерть №281 від 22.02.2011, складений Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції стосовно ОСОБА_19 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

21.09.2020 головою правління Садівничого кооперативу "Мікрон-2" ОСОБА_9 , призначеною на вказану посаду з 27.08.2019 на підставі рішення загальних зборів членів Садівничого кооперативу "Мікрон-2", оформленого протоколом №1 від 14.09.2019, було засвідчено підписи 14 осіб ( ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 ) на заяві про підтвердження проставлення останніми своїх підписів на протоколі загальних зборів членів Садівничого кооперативу "Мікрон-2" від 06.10.2018.

Згідно з довідкою б/н від 22.09.2020, складеною головою правління Садівничого кооперативу "Мікрон-2" ОСОБА_9 , будь-які документи стосовно загальних зборів членів даного кооперативу від 06.10.2018 колишнім головою правління ОСОБА_6 не були передані, не зважаючи на неодноразові звернення до останньої з цього приводу.

З матеріалів справи також вбачається, що позивачем до суду першої інстанції було подано нотаріально посвідчену заяву свідка - ОСОБА_6 б/н від 28.09.2020, яка містить відмітку про обізнаність останньої щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. До вказаної заяви додано копії заяви ОСОБА_41 б/н від 27.02.2017 про вступ у члени Садівничого кооперативу "Мікрон-2", поданої останньою як спадкоємцем члена кооперативу - ОСОБА_26 , та списки членів Садівничого кооперативу "Мікрон-2" станом на 01.10.2018.

У даній заяві ОСОБА_6 зазначає про те, що вона, як голова правління Садівничого кооперативу "Мікрон-2", у вересні-жовтні 2018 року здійснювала організацію проведення 06.10.2018 позачергових зборів правління даного кооперативу, проте останні були зірвані групою осіб у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , у зв`язку з чим, відповідно, рішення про скликання загальних зборів членів Садівничого кооперативу "Мікрон-2" у жовтні 2018 року не приймалось, при цьому до ОСОБА_6 ані від ініціативної групи членів кооперативу, ані від спостережної ради, ані від ревізійної комісії чи органу управління кооперативного об`єднання не надходило жодної вимоги щодо проведення позачергових загальних зборів. Водночас ОСОБА_6 зауважує на тому, що про скликання та проведення 06.10.2018 загальних зборів членів Садівничого кооперативу "Мікрон-2" вона не повідомлялась, а про зняття її з посади голови правління остання дізналася випадково від членів кооперативу та з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Крім того, за твердженням ОСОБА_6 , списки з актуальними на час проведення 06.10.2018 загальних зборів членів Садівничого кооперативу "Мікрон-2" даними про членів цього кооперативу істотно відрізняються від списку членів кооперативу, зазначеного в реєстрі осіб, що брали участь у загальних зборах, зокрема, ОСОБА_41 не була членом кооперативу, адже питання про її вступ до кооперативу на підставі поданою неї заяви б/н від 27.02.2017 не розглядалось та не вирішувалось; не були на той час членами кооперативу і інші особи ( ОСОБА_20 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 ). ОСОБА_6 також наголошує на тому, що відтиск печатки Садівничого кооперативу "Мікрон-2" на реєстрі осіб, присутніх на загальних зборах 06.10.2018, не відповідає відтиску печатки відповідача за своєю формою та словесним змістом, при цьому оригінал печатки на час проведення цих зборів знаходився у неї та нікому не передавався, у зв`язку з чим остання з приводу підробки печатки Садівничого кооперативу "Мікрон-2" зверталася до правоохоронних органів.

06.10.2020 головою правління Садівничого кооперативу "Мікрон-2" ОСОБА_9 було засвідчено підписи 8 осіб (члена правління ОСОБА_51 , члена правління ОСОБА_4 , члена ревізійної комісії ОСОБА_52 , члена ревізійної комісії ОСОБА_11 , члена кооперативу ОСОБА_53 , члена кооперативу ОСОБА_13 , члена кооперативу ОСОБА_54 , члена кооперативу ОСОБА_55 ) на довідці, в якій вказані особи підтвердили те, що позивач повідомлявся про проведення 06.10.2018 загальних зборів безпосередньо членами виконавчих органів даного кооперативу, членами кооперативу та шляхом розміщення відповідного оголошення заздалегідь (щонайменше за 10 днів до зазначеної дати), при цьому про прийняте на цих зборах рішення та про його зміст ОСОБА_1 дізнався щонайменше 10.10.2018 безпосередньо від членів кооперативу. Крім того, у вказаній довідці зазначено про те, що позивач з 06.10.2018 мав змогу ознайомитись та отримати копію вищенаведеного рішення загальних зборів членів Садівничого кооперативу "Мікрон-2", чого останнім зроблено не було.

Предметом спору у даній справі є вимоги позивача про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Садівничого кооперативу "Мікрон-2", оформленого протоколом №1 від 06.10.2018, та про скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і були внесені щодо Садівничого кооперативу "Мікрон-2" на підставі вищенаведеного рішення загальних зборів учасників кооперативу.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд послався на доведеність ОСОБА_1 факту недотриманням відповідачем порядку скликання та проведення загальних зборів, оскільки оспорюване рішення, оформлене протоколом №1 від 06.10.2018, прийнято без повідомлення позивача про час і місце проведення загальних зборів учасників Садівничого кооперативу "Мікрон-2", що позбавило останнього можливості взяти в них участь, та за відсутності кворуму, при цьому суд першої інстанції врахував необхідність застосування наслідків спливу строку спеціальної позовної давності.

Колегія суддів не погоджується з висновком Господарського суду Одеської області про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Отже, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень статті 167 Господарського кодексу України корпоративні відносини - це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Стаття 55 Господарського кодексу України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

В силу частин першої, другої статті 3 Господарського кодексу України) під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу стаття 63 Господарського кодексу України відносить кооперативні підприємства до корпоративних, а за формою власності - до підприємств колективної власності.

Корпоративне підприємство характеризується тим, що утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства.

Підприємством колективної власності визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників) (стаття 93 Господарського кодексу України).

Кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів (стаття 94 Господарського кодексу України).

Зазначені норми кореспондуються із нормами статей 83, 85, 86 Цивільного кодексу України, згідно з положеннями яких юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Непідприємницькі товариства (кооперативи, крім виробничих, об`єднання громадян тощо) та установи можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлено законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.

Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України "Про кооперацію".

За змістом положень статей 2, 6, 9 Закону України "Про кооперацію" кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Таким чином, садівничий кооператив є господарською організацією - юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого статуту.

За умовами частини першої статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно з положеннями статті 12 Закону України "Про кооперацію" основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

За змістом наведених норм корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами.

Отже, члени кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Саме така правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №509/577/18, від 01.10.2019 у справі №910/7554/18 та від 17.12.2019 у справі №904/4887/18.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про кооперацію" вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про кооперацію" (в редакції, що була чинною станом на день прийняття оспорюваного рішення загальних зборів членів кооперативу; далі - Закон України "Про кооперацію") визначено, що статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Статут містить відомості, зокрема, про порядок скликання загальних зборів, порядок формування, склад і компетенцію органів управління та органів контролю кооперативу, а також порядок прийняття ними рішень, у тому числі з питань, рішення з яких приймається одноголосно чи кваліфікованою більшістю голосів членів кооперативу, які беруть участь у загальних зборах.

В силу пункту 13.2 статуту Садівничого кооперативу "Мікрон-2" збори членів кооперативу є вищим органом управління кооперативу.

Рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Порядок скликання та проведення загальних зборів учасників юридичної особи визначений законодавством України за положеннями якого учасники (акціонери, члени) юридичної особи мають бути до початку загальних зборів повідомлені про дату, місце, час проведення та порядок денний таких зборів. Такий порядок скликання загальних зборів вищого органу управління юридичної особи не залежить від її організаційно-правової форми, є загальноприйнятим та таким, що гарантує забезпечення права учасника (акціонера, члена) юридичної особи на участь в управлінні нею.

За умовами частини першої статті 12 Закону України "Про кооперацію", частини першої статті 99 Господарського кодексу України та пункту 8.1 статуту Садівничого кооперативу "Мікрон-2" одним з основних прав члена кооперативу є участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах.

Права члена кооперативу можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. При цьому позивачеві не може бути відмовлено у задоволенні вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів тільки з мотивів недостатності його голосів для зміни результатів голосування з прийнятих загальними зборами членів рішень, оскільки вплив члена на прийняття загальними зборами рішень не вичерпується лише голосуванням.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 06.08.2020 у справі №918/636/19.

Таким чином, враховуючи норми статті 167 Господарського кодексу України, правомочність учасника (акціонера, члена) на участь в управлінні господарською організацію, зокрема, шляхом участі в загальних зборах є однією зі складових корпоративних прав, відтак зазначені права можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання порядку скликання і проведення загальних зборів, якщо учасник не зміг взяти участь у загальних зборах та/або належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо, тобто не зміг належним чином реалізувати своє право на участь в управлінні.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах. Зокрема, рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання.

Саме такий правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладено в постанові від 28.01.2020 у справі №924/641/17.

Статтею 15 Закону України "Про кооперацію" та підпунктом 13.2.6 пунктом 13.2 статуту Садівничого кооперативу "Мікрон-2" передбачено, що про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення.

Наведена норма законодавства вказує на те, що обов`язковою умовою повідомлення про скликання загальних зборів юридичної особи є одночасна наявність у такому повідомленні інформації про час, місце проведення зборів та інформації про питання, що будуть винесені на розгляд зборів (порядок денний).

Відсутність у повідомленні про проведення загальних зборів будь-якої з названих складових, як і відсутність самого повідомлення, може бути підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів (пункт 2.25 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 25.02.2016 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин").

При цьому положення статуту Садівничого кооперативу "Мікрон-2" не визначають конкретного механізму індивідуального повідомлення члена кооперативу про проведення загальних зборів. Відтак колегія суддів зауважує, що особа, яка скликає загальні збори учасників, повинна вжити всіх розумних заходів для повідомлення учасників про проведення цих зборів. Обраний особою, що скликає загальні збори учасників, спосіб повідомлення про їх проведення повинен забезпечити реальне персональне повідомлення учасника і не бути лише формальним направлення такого повідомлення.

Зазначений висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 10.05.2018 у справі №906/592/17.

У випадку заперечення учасником факту повідомлення його про проведення загальних зборів, обов`язок доказування обставин повідомлення позивача про проведення загальних зборів покладається на відповідача, як особу, рішення органу управління якої оспорюється.

Даний правовий висновок Верховного Суду викладено в постановах від 05.05.2020 у справі №916/1996/19 та від 06.02.2020 у справі №906/307/19.

06.10.2020 головою правління Садівничого кооперативу "Мікрон-2" ОСОБА_9 було засвідчено підписи 8 осіб (члена правління ОСОБА_51 , члена правління ОСОБА_4 , члена ревізійної комісії ОСОБА_52 , члена ревізійної комісії ОСОБА_11 , члена кооперативу ОСОБА_53 , члена кооперативу ОСОБА_13 , члена кооперативу ОСОБА_54 , члена кооперативу ОСОБА_55 ) на довідці, в якій вказані особи підтвердили те, що позивач повідомлявся про проведення 06.10.2018 загальних зборів безпосередньо членами виконавчих органів даного кооперативу, членами кооперативу та шляхом розміщення відповідного оголошення заздалегідь (щонайменше за 10 днів до зазначеної дати), при цьому про прийняте на цих зборах рішення та про його зміст ОСОБА_1 дізнався щонайменше 10.10.2018 безпосередньо від членів кооперативу.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що вищенаведена довідка не може вважатися належним доказом на підтвердження повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце проведення, а також порядок денний загальних зборів членів Садівничого кооперативу "Мікрон-2", які відбулися 06.10.2018, оскільки вказаний документ створений безпосередньо самим відповідачем, який є заінтересованою особою, а відображені у вказаній довідці відомості не підтверджуються жодними іншими доказами, зокрема, доказами, які б свідчили про обізнаність позивача щодо проведення загальних зборів та порядок денний останніх внаслідок повідомлення даної інформації іншими членами кооперативу або про розміщення відповідного оголошення про проведення та порядок денний цих загальних зборів, з якого позивач міг би довідатися зазначену інформацію.

Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу частини першої статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, колегія суддів зазначає, що у матеріалах справи відсутні та відповідачем до місцевого господарського суду не подано жодного належного у розумінні приписів статті 76 Господарського процесуального кодексу України доказу на підтвердження повідомлення позивача про дату, час і місце проведення, а також порядок денний загальних зборів членів Садівничого кооперативу "Мікрон-2", які відбулися 06.10.2018. Не подано відповідачем і самого повідомлення, яке відображало б відомості про дату, час, місце проведення зборів, зміст порядку денного тощо. Докази вивішення відповідачем повідомлення про проведення 06.10.2018 зборів членів кооперативу в матеріалах справи також відсутні.

У пункті 2.14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 зазначено, що рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання. Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність в матеріалах справи допустимих та достовірних доказів у розумінні статей 77, 78 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження повідомлення позивача про час та місце проведення 06.10.2018 загальних зборів членів Садівничого кооперативу "Мікрон-2" відповідно до пункту підпункту 13.2.6 пункту 13.2 статуту відповідача, що свідчить про порушення процедури скликання загальних зборів. Внаслідок зазначених порушень закону позивача, як учасника товариства, було позбавлено можливості взяти участь у загальних зборах членів кооперативу, які відбулися 06.10.2018, чим порушено його корпоративні права.

Південно-західний апеляційний господарський суд також зазначає, що безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з прямою вказівкою закону є, зокрема, прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення.

За умовами статті 15 Закону України "Про кооперацію" та підпункту 13.2.9 пункту 13.2 статуту Садівничого кооперативу "Мікрон-2" загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів. Кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі.

Як вбачається з протоколу №1 від 06.10.2018, на загальних зборах були присутні 147 членів, при цьому загальна кількість членів Садівничого кооперативу "Мікрон-2" становить 282 особи. Перелік членів Садівничого кооперативу "Мікрон-2", присутніх на зазначених зборах внесено до реєстру осіб, які брали участь в загальних зборах від 06.10.2018.

Дослідивши вищенаведений реєстр осіб, які брали участь в загальних зборах від 06.10.2018, колегія суддів встановила факт внесення до нього недостовірних відомостей.

Зокрема, відповідно до вказаного реєстру у загальних зборах 06.10.2018 брали участь ОСОБА_25 (користувач земельної ділянки № НОМЕР_8 ) та ОСОБА_19 (користувач земельних ділянок НОМЕР_2 і № НОМЕР_5 ), між тим на момент проведення цих зборів вказані особи померли, про що свідчать копія свідоцтва про смерть ОСОБА_25 від 12.05.2018 та лист Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №08.1-2699УДР від 17.08.2020, згідно з яким за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про смерть №281 від 22.02.2011, складений Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції стосовно ОСОБА_19 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Водночас до реєстру осіб, які брали участь в загальних зборах від 06.10.2018, в якості користувача земельних ділянок НОМЕР_9 та НОМЕР_10 включено ОСОБА_41 , у той час як відповідно до засвідченого печаткою відповідача списку членів Садівничого кооперативу "Мікрон-2" станом на 01.10.2018 користувачем вказаних земельних ділянок значиться ОСОБА_26 .

В силу пунктів 7.15, 9.1, 9.2 статуту Садівничого кооперативу "Мікрон-2" у випадках припинення членства в кооперативі за станом здоров`я або смерті право на вступ у кооператив надається одному із спадкоємців. Кожен із спадкоємців, який бажає вступити до кооперативу, протягом одного року з дня одержання свідоцтва про право на спадщину звертається до кооперативу з відповідною заявою. Питання про прийняття спадкоємця до кооперативу розглядається і затверджується правлінням кооперативу, на яких повинен бути спадкоємець члена кооперативу.

При цьому у матеріалах справи наявні копії свідоцтва про смерть ОСОБА_26 від 12.01.2009 та нотаріально посвідчена заява свідка - ОСОБА_6 б/н від 28.09.2020, до якої додано копію заяви ОСОБА_41 б/н від 27.02.2017 про вступ у члени Садівничого кооперативу "Мікрон-2", поданої останньою як спадкоємцем члена кооперативу - ОСОБА_26 . Згідно з вищенаведеною заявою свідка питання про вступ ОСОБА_41 до кооперативу на підставі поданою неї заяви б/н від 27.02.2017 правлінням не розглядалось та не вирішувалось, про що також свідчить список членів Садівничого кооперативу "Мікрон-2" станом на 01.10.2018.

За таких обставин, станом на 06.10.2018 ОСОБА_41 не була членом Садівничого кооперативу "Мікрон-2" та, як наслідок, не мала права брати участь у загальних зборах, на яких було прийнято оспорюване позивачем рішення.

Суд апеляційної інстанції також вбачає, що відповідно до реєстру осіб, які брали участь в загальних зборах від 06.10.2018, учасником зазначених зборів вказано ОСОБА_20 (користувач земельної ділянки № НОМЕР_6 ), між тим ОСОБА_20 (як спадкоємця замість померлого власника ділянки № НОМЕР_6 ОСОБА_21 ) було прийнято до членів Садівничого кооперативу "Мікрон-2" вже після проведення 06.10.2018 загальних зборів, а саме: на підставі рішення загальних зборів членів Садівничого кооперативу "Мікрон-2", оформленого протоколом №2 від 18.05.2019, копія якого наявна у матеріалах справи.

Крім того, апеляційним господарським судом встановлено низку інших розбіжностей між засвідченим печаткою відповідача списком членів Садівничого кооперативу "Мікрон-2" станом на 01.10.2018, достовірність відомостей в якому відповідачем під час апеляційного розгляду даної справи не спростовувалась та не заперечувалась, та реєстром осіб, які брали участь в загальних зборах від 06.10.2018, зокрема:

Номер земельної ділянкиКористувач земельної ділянки та член кооперативу відповідно до списку членів Садівничого кооперативу "Мікрон-2" станом на 01.10.2018Користувач земельної ділянки та член кооперативу відповідно до реєстру осіб, які брали участь в загальних зборах від 06.10.2018
НОМЕР_11ОСОБА_56 ОСОБА_57
НОМЕР_12ОСОБА_58 ОСОБА_42
НОМЕР_13ОСОБА_59 ОСОБА_44
НОМЕР_14ОСОБА_60 ОСОБА_48
НОМЕР_15ОСОБА_61 ОСОБА_45
НОМЕР_16ОСОБА_62 ОСОБА_46
НОМЕР_17ОСОБА_63 ОСОБА_50
НОМЕР_18ОСОБА_28 ОСОБА_28
НОМЕР_19ОСОБА_64 ОСОБА_49
НОМЕР_20, НОМЕР_21ОСОБА_65 ОСОБА_47
НОМЕР_22ОСОБА_66 ОСОБА_43
Враховуючи вищевикладене, оскільки безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з прямою вказівкою закону є прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішень, а також з огляду на те, що під час скликання та проведення 06.10.2018 загальних зборів членів Садівничого кооперативу "Мікрон-2" не було дотримано вимог закону, що призвело до порушення прав та законних інтересів його учасника - ОСОБА_1 , Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Садівничого кооперативу "Мікрон-2", оформленого протоколом №1 від 06.10.2018.

Водночас, беручи до уваги наявність правових підстав для визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Садівничого кооперативу "Мікрон-2", оформленого протоколом №1 від 06.10.2018, колегія суддів зазначає про те, що позовна вимога про скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і були внесені щодо відповідача на підставі вищенаведеного рішення загальних зборів учасників кооперативу, має похідний характер від вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів, відтак, з огляду на те, що можливість задоволення похідних вимог безпосередньо залежить від задоволення основних позовних вимог, вказана вимога також підлягає задоволенню.

Колегія суддів також вбачає, що під час розгляду даної справи судом першої інстанції Садівничим кооперативом "Мікрон-2" було подано заяву про застосування (сплив) позовної давності б/н від 06.10.2020 (вх.№26870/20 від 08.10.2020), в якій відповідач просив застосувати до позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення загальних зборів позовної давності, у зв`язку з чим відмовити у її задоволенні.

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з приписами частини четвертої статті 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом цієї норми, положення якої сформульовано із застосуванням слова "лише" (аналог "тільки", "виключно"), та відсутність будь-якого іншого нормативно-правового акта, який би встановлював інше правило застосування позовної давності, дає підстави для твердження про те, що із цього положення виплаває безумовний висновок, відповідно до якого за відсутності заяви сторони у спорі, позовна давність судом не застосовується. Тобто цією нормою встановлені суб`єктивні межі застосування позовної давності, а саме передбачені випадки, до яких позовна давність не застосовується судом у зв`язку з відсутністю відповідної заяви сторони у спорі. Таким чином, позовна давність, як загальна, так і спеціальна є диспозитивною, а не імперативною в застосуванні. При цьому норма частини третьої статті 267 Цивільного кодексу України поширюється як на загальну, так і спеціальну позовну давність

Отже, без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише з наявністю про це заяви сторони. При цьому суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність.

Саме така правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 19.09.2018 у справі №906/373/17.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року", наголошує, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою №14902/04 у справі Відкритого акціонерного товариства "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами №22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

За умовами частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності встановлення судом факту доведеності порушення права особи, яка звернулися до суду з позовом.

Право на задоволення позову або право на позов у матеріальному розумінні - це право позивача вимагати від суду задоволення позову. Зі спливом позовної давності особа втрачає право на позов саме в матеріальному розумінні. Отже, сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Однак, правила про позовну давність відповідно до статті 267 вказаного Кодексу мають застосовуватися лише тоді, коли буде доведено існування самого суб`єктивного права. У випадках відсутності такого права або коли воно не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а у зв`язку з необґрунтованістю самої вимоги.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013 зазначено, що перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

В силу частини першої статті 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства.

Колегія суддів зауважує на тому, що частину другу статті 258 Цивільного кодексу України було доповнено вищенаведеним пунктом Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", який набрав чинності 17.06.2018 та сфера застосування якого обмежується регламентацією правовідносин щодо правового статусу товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, порядку їх створення, діяльності та припинення, прав та обов`язків їх учасників.

Отже, запровадження скороченої позовної давності до вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства саме на підставі Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", а також словесне формулювання пункту 8 частини другої статті 258 Цивільного кодексу України свідчать про те, що приписи вказаного пункту щодо річного строку позовної давності розповсюджують свою дію виключно на вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів товариств з обмеженою та додатковою відповідальністю, а не юридичних осіб інших організаційно-правових форм.

Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду узгоджується також з іншими нормами чинного законодавства України, зокрема, з положеннями частини першої статті 50 Закону України "Про акціонерні товариства", якою окремо встановлено тримісячний строк позовної давності для оскарження рішень загальних зборів акціонерних товариств.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що законодавцем диференційовано встановлено правила позовної давності для вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів окремих юридичних осіб (1 рік - для товариств з обмеженою та додатковою відповідальністю; 3 місяці - для акціонерних товариств; 3 роки (загальна позовна давність) - для всіх інших юридичних осіб, зокрема, і для корпоративних підприємств колективної власності - садівничих кооперативів).

При цьому колегія суддів не вбачає правових підстав для застосування аналогії закону (застосування до позовної вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів кооперативу пункту 8 частини другої статті 258 Цивільного кодексу України, яким встановлено річний строк позовної давності), враховуючи наступне.

Згідно з частиною першою статті 8 Цивільного кодексу України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Можливість застосування аналогії закону передбачена в частині десятій статті 11 Господарського процесуального кодексу України, яка допускає в разі якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Застосування закону за аналогією закону допускається, якщо: відносини, щодо яких виник спір, за своїм характером потребують цивільно-правового регулювання; ці відносини не регулюються будь-якими конкретними нормами права; вирішити спір, що виник, неможливо, ґрунтуючись на засадах і змісті законодавства; є закон, який регулює подібні відносини і який може бути застосований за аналогією закону.

Саме така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена в постанові від 23.06.2020 у справі №909/337/19.

За таких обставин, з огляду на те, що питання застосування позовної давності до вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів кооперативу фактично врегульовано статтею 257 Цивільного кодексу України, якою встановлено загальний строк позовної давності тривалістю у три роки, правові підстави для застосування у вказаних правовідносинах за аналогією пункту 8 частини другої статті 258 Цивільного кодексу України відсутні.

Застосування до спірних правовідносин загального строку позовної давності відповідає також принципам розумності та справедливості, оскільки вирішення членами садівничого кооперативу питань діяльності останнього залежить від їх перебування на власних земельних ділянках, яке носить сезонний характер.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що позовна давність в один рік встановлена пунктом 8 частини другої статті 258 Цивільного кодексу України до вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів товариств з обмеженою та додатковою відповідальністю, у той час як предметом позову у даній справі є вимога про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників кооперативу, апеляційний господарський суд зауважує на тому, що, зважаючи на різний правовий статус та організаційно-правову форму вказаних юридичних осіб, останні не можуть ототожнюватись у контексті можливості застосування скороченого строку позовної давності.

При цьому загальний строк позовної давності, який відповідно до вимог статті 257 Цивільного кодексу України складає три роки, для звернення з даним позовом ОСОБА_1 не пропущений, відтак підстави для застосування до останнього наслідків спливу строку позовної давності у вигляді відмови у задоволенні позовних вимог відсутні.

За умовами статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення Господарського суду Одеської області від 10.12.2020 у справі №916/2541/20 не відповідає вказаним вище вимогам у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з одночасним ухваленням нового рішення про задоволення позову.

В силу статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Господарського суду Одеської області від 10.12.2020 у справі №916/2541/20 скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Садівничого кооперативу "Мікрон-2" задовольнити.

Визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Садівничого кооперативу "Мікрон-2", оформлене протоколом №1 загальних зборів членів Садівничого кооперативу "Мікрон-2" від 06.10.2018.

Скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які були внесені щодо юридичної особи - Садівничого кооперативу "Мікрон-2" (), зареєстровані на підставі рішення загальних зборів учасників Садівничого кооперативу "Мікрон-2", оформленого протоколом №1 загальних зборів членів Садівничого кооперативу "Мікрон-2" від 06.10.2018.

Стягнути з Садівничого кооперативу "Мікрон-2" на користь ОСОБА_1 4204 грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та 6306 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ з зазначенням всіх необхідних реквізитів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 12.04.2021.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя Л.В. Поліщук