ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
06 квітня 2021 року Справа № 912/4211/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участі секретаря судового засідання Кравченка О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №912/4211/20
про стягнення 21 000,00 грн
від позивача - Пастушенко А.М., голова комісії з припинення, наказ №110-ОД від 02.10.2020 року;
від відповідача - участі не брали.
В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
Кіровоградське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (далі - територіальне відділення АМКУ, позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" (далі - ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів", відповідач) з вимогами про стягнення 10 500,00 грн штрафу та 10 500,00 грн пені.
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 22.03.2021 позовні вимоги задоволено повністю; з ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" на користь Кіровоградського обласного територіального відділення АКУ стягнуто 10 500,00 грн штрафу, 10 500,00 грн пені та 2 102,00 грн судового збору.

В судовому засіданні 22.03.2021 до початку судових дебатів представниками відповідача подано заяву шляхом її оголошення про подання доказів на підтвердження судових витрат після ухвалення рішення суду (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частини другої статті 169 Господарського процесуального кодексу України заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

При цьому, суд враховує, що положеннями частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України не передбачено, що заява про надання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат, зроблена стороною у справі до закінчення судових дебатів, має здійснюватися виключно у письмовій формі.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у постанові від 08.10.2019 у справі № 920/810/18.

За правилами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

У відповідності до п. 5 ч. 6 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

Враховуючи викладене, господарський суд призначив судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 06.04.2021 о 12:00 год., про що зазначено в резолютивній частині рішення, та встановив відповідачу строк для подачі суду доказів щодо розміру понесених ним судових витрат не пізніше 27.03.2021.

29.03.2021 на електронну адресу суду надійшло клопотання ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" про надання доказів на підтвердження витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, згідно якого останній просить стягнути з позивача 7 000,00 грн витрат на професійну правову допомогу, з доказами на підтвердження понесених витрат.

Строк подання відповідачем доказів щодо розміру понесених ним судових витрат дотримано, оскільки 27.03.2021 та 28.03.2021 є вихідними, а тому останній день для подання вказаних вище доказів переноситься на перший робочий день - тобто 29.03.2021.

Представники відповідача правом на участь в судовому засіданні 06.04.2021 не скористались, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення засідання суду. Будь-які заяви, клопотання щодо розгляду питання про судові витрати від відповідача не надходили.

Представник позивача, який брав участь у засіданні суду, заперечив проти стягнення з нього судових витрат, понесених відповідачем на правову допомогу.

Частиною 2 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України встановлено обмежений строк проведення судового засідання для вирішення питання про судові витрати (15 днів з дня ухвалення рішення по суті) та не передбачено відкладення такого судового засідання.

З підстав викладеного, господарський суд проводить судове засідання з вирішення питання про судові витрати 06.04.2021 за відсутності представників відповідача.

Розглянувши у судовому засіданні клопотання відповідача про відшкодування з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, господарський суд дійшов наступного висновку.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI ), котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VI).

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу відповідачем надано до суду:

- договір № 18-01-21 від 18.01.2021 про надання професійної правничої допомоги, укладений між адвокатом Богдановою Мариною Григорівною (адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" (клієнт), відповідно до якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе обов`язок діяти в інтересах клієнта з надання послуг: консультацій, представництва інтересів клієнта в установах, організаціях, підприємствах, судах України і т.д., а клієнт зі свого боку зобов`язується прийняти вказані послуги та оплатити їх;

- Додаток № 1 до Договору, в якому визначено розмір адвокатських послуг;

- акт прийому-передачі послуг з надання професійної правничої допомоги від 29.03.2021, відповідно до якого вартість наданих послуг склала 7 000,00 грн;

- видатковий касовий ордер від 29.03.2021 на суму 7 000,00 грн;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю;

- ордер № 1010467 від 18.0.2021 на надання правничої (правової) допомоги на підставі договору про надання правової допомоги.

Суд зазначає, що зазначені відповідачем витрати є належним чином підтвердженими, їх розмір обґрунтований, клопотання позивача про зменшення таких витрат до суду не надходило.

Господарський суд зазначає, що задовольняючи позов суд виходив із встановлення факту порушення відповідачем Закону України "Про захист економічної конкуренції" та не сплати штрафу, накладеного рішенням адміністративної колегії Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 05.07.2016 № 10-р/к у справі № П-СДР/04-15 за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у встановлені законодавством порядку та строки, у зв`язку з чим позов і був задоволений в повному обсязі.

Згідно пункту 3 частини 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За положеннями п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат пов`язаних з розглядом справи.

Витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема з оплатою сторонами послуг адвокатів, адвокатських бюро та інших адвокатських об`єднань з надання професійної правничої допомоги щодо ведення справи у господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених ст. 129 ГПК України.

Частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з наведених правил пункту 1 частини 4 ст. 129 ГПК України, витрати відповідача на професійну правничу допомогу у даній справі покладаються на відповідача, у зв`язку із задоволенням позову.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення заяви відповідача та покладення на позивача заявлених відповідачем витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 221, 233, 236-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №912/4211/20 відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Примірники рішення направити Кіровоградському обласному територіальному комітету України електронною поштою: та Товариству з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" електронною поштою: .

Повне додаткове рішення складено 15.04.2021.

Суддя В.В.Тимошевська