ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2021м. ДніпроСправа № 904/5239/20

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Павлоградконоплепром", м. Дніпро

про відшкодування збитків, завданих державі, в сумі 510 214 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

При секретарі судового засідання Захарчук А.Е.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

РУХ СПРАВИ.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Павлоградконоплепром" про відшкодування збитків завданих державі в сумі 510 214 грн.

Ухвалою суду від 28.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 20.10.2020.

Ухвалою суду від 20.10.2020 відкладено підготовче засідання на 25.11.2020.

На адресу суду, 19.11.2020 надійшла заява позивача, у якій останній зазначив, що наказом Фонду державного майна України від 17.01.2019 № 39 утворено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, яке є правонаступником прав та обов`язків Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області.

За таких обставин, позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Павлоградконоплепром" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях збитки у розмірі 510 214 грн.

Ухвалою суду від 25.11.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Відкладено підготовче засідання на 19.01.2021.

В підготовчому засіданні від 19.01.2021 оголошено перерву до 16.02.2021.

В підготовчому засіданні від 16.02.2021 оголошено перерву до 03.03.2021.

Ухвалою суду від 03.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 30.03.2021.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що ВАТ «Павлоградконоплепром» було утворено у 1995 році за наслідками приватизації державного майна Виробничого об`єднання з виробництва, заготівлі та переробленню конопель «Павлоградконоплепром». Товариство з обмеженою відповідальністю «Павлоградконоплепром» створене за наслідками реорганізації ВАТ «Павлоградконоплепром» шляхом перетворення.

Позивач вказав, що відповідно до плану приватизації державного майна Виробничого об`єднання з виробництва, заготівлі та переробленню конопель «Павлоградконоплепром» від 23.10.1995 та акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу, із вартості цілісного майнового комплексу вилучено державне майно на суму на загальну суму 4217,0 млн.крб., в тому числі: житловий фонд на суму 2832 млн.крб. у кількості 68 об`єктів, що розташовані в Павлоградському районі (житлові будинки - 18; сараї - 11; вбиральні - 4); Петропавлівському районі (житлові будинки - 9); Васильківському районі (житлові будинки - 13); Перещепинському пенькозаводі (житлові будинки - 13). Об`єкти інженерної інфраструктури на суму 1385 млн. крб. у кількості 35 одиниць, а саме: Петропавлівський пенькозавод - 6 од.; Павлоградський пенькозавод - 13 од.; Васильківський пенькозавод - 9 од.; Перещепинський пенькозавод - 3 од., Коноплесемстанція - 4 од.

Об`єкти інженерної інфраструктури на суму 1385 млн. крб. не були приватизовані та залишились державною власністю. Відповідно до Плану приватизації, такі об`єкти рахуються на балансі Виробничого об`єднання «Павлоградконоплепром», утримуються за рахунок останнього до прийняття окремого рішення у відповідності до чинного законодавства.

За твердженням позивача, в подальшому, між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях) (надалі орган управління) та ВАТ «Павлоградконоплепром» (надалі зберігач) укладено договори зберігання № 4 від 28.11.2008 та № 3 від 24.09.2008 (надалі - договори зберігання).

За умовами пунктів 1.1 договорів зберігання, орган управління передає, а зберігач приймає майно, згідно з переліком, та зобов`язується зберігати і повернути таке майно в схоронності та в установлені цим договором терміни.

Пунктами 3.1 договорів зберігання встановлено, що договір вступає в силу з дня його підписання і діє до прийняття іншого управлінського рішення.

Позивач вказав, що на виконання умов договорів зберігання, за актом приймання-передачі від 28.11.2008 орган управління передав, а зберігач прийняв таке майно:

- пожежне водоймище 1953 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 141,92 грн.;

- пожежне водоймище 1954 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 141,92 грн.;

- лінія електромереж 1976 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 177,67 грн.

За актом приймання-передачі від 24.09.2008 орган управління передав, а зберігач прийняв таке майно:

- каналізація зовнішня 1958 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 124,80 грн.;

- каналізація вузька 1960 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 149,33 грн.;

- скважина артезіанська 1962 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 166,21 грн.;

- скважина артезіанська 1962 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 166,21 грн.;

- зовнішня тепломережа 1956 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 122,50 грн.;

- водопровід 1955 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 1 066,33 грн.;

- газопровід 1965 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 463,17 грн.;

- газопровід магістральний 1965 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 210,88 грн.;

- лінія електропередач 1950 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 529,67 грн.;

- лінія електропередач 1962 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 173,83 грн.;

- зовнішня електромережа 1961 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 122,50 грн.;

- артскважина 1961 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 174,42 грн.;

- зовнішній газопровід 1972 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 287,08 грн.;

- пожежне водоймище 1961 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 161,46 грн.;

- водопровід 1949 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 119,16 грн.;

- зовнішня електромережа 1949 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 97,50 грн.

Позивач зазначив, що робочою групою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, 28.09.2018 було проведено перевірку утримання, збереження та використання об`єктів державної власності, які в процесі приватизації не увійшли до статутного капіталу ВАТ «Павлоградконоплепром». За наслідками такої перевірки позивачем був складений акт від 28.09.2018.

Відповідно до акту перевірки, керівництво ТОВ «Павлоградконоплепром» протягом тривалого часу не забезпечувало утримання державного майна в належному стані, що призвело до незадовільного стану та повної непридатності 18 об`єктів інженерної інфраструктури, 9 об`єктів державного житлового фонду повністю зруйновані.

Згідно зі звітом № 59-19-ЗБ «Про незалежну оцінку вартості майна - об`єкти інженерної інфраструктури у складі: 2 свердловини артезіанські (інв. №№ 26, 27), тепломережа зовнішня (інв. № 29), водопровід (інв. № 28), водопровід зовнішній (інв. № 13), газопровід (інв. № 30), магістральний газопровід (інв. № 31), газопровід зовнішній (інв. 13), каналізація зовнішня (інв. №228), каналізація вузька (інв. № 229), 3 лінії електромереж (інв. №№ 24, 35, 47), електромережа зовнішня (інв. № 9), артсвердловина (інв. № 11), 3 пожежні водоймища (інв. №№ 12, 35, 36), які під час приватизації не увійшли до статутного капіталу ВАТ «Павлоградконоплепром», обліковуються на балансі ТОВ «Павлоградконоплепром» за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, 1», ринкова вартість розміру збитків, нанесених державі внаслідок незбереження групи інвентарних об`єктів інженерної інфраструктури, становить 510 214 грн. без ПДВ (дата оцінки 01.10.2018).

За твердженням позивача, ним неодноразово направлялись на адресу відповідача вимоги про відшкодування завданого розміру збитків. Разом з тим, відповідач грошові кошти у розмірі 510 214 грн. позивачу не сплатив. Що і стало причиною виникнення спору.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог за таких обставин.

Відповідач наполягає на тому, що позивачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та завданими збитками.

Відповідач вказав, що усе передане йому майно в наявності, знаходиться на території підприємства та перебуває у тому самому стані, у якому було передано позивачем, однак, з урахуванням природного зносу.

Відповідач вважає, що складений позивачем акт перевірки від 28.09.2018 не є належним та допустимим доказом пошкодження відповідачем державного майна. Оскільки такий акт складений за відсутності фахівців, які мають необхідну кваліфікацію для оцінки стану майна.

Також відповідач звернув увагу не те, що в акті від 28.09.2018 неодноразово вказувалось, що об`єкти інженерної інфраструктури знаходяться під землею. За таких обставин відповідач вважає, що комісія позивача фактично не здійснювала перевірку ані наявності майна, ані його технічного стану.

Відповідач зазначив, що в порушення п. 82 Методики оцінки майна позивачем не утворювалась інвентаризаційна комісія, не була проведена інвентаризація державного майна, не було складено акту встановленої форми.

Відповідач вказав, що оцінка майна була проведена з порушенням вимог чинного законодавства. Зокрема, суб`єкт оціночної діяльності не звертався до відповідача з приводу надання йому будь-якої документації та доступу до об`єкту оцінки, звіт про оцінку не містить фото об`єктів оцінки.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про відшкодування збитків, завданих державі, в сумі 510 214 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити: 1) наявність правила поведінки, встановленого законом або договором; 2) наявність факту порушення такого правила поведінки винною особою; 3) наявність збитків у потерпілої особи; 4) наявність безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

ВАТ «Павлоградконоплепром» було утворено у 1995 році за наслідками приватизації державного майна Виробничого об`єднання з виробництва, заготівлі та переробленню конопель «Павлоградконоплепром».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Павлоградконоплепром» створене за наслідками реорганізації ВАТ «Павлоградконоплепром» шляхом перетворення.

Відповідно до плану приватизації державного майна Виробничого об`єднання з виробництва, заготівлі та переробленню конопель «Павлоградконоплепром» від 23.10.1995 та акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу, із вартості цілісного майнового комплексу вилучено державне майно на суму на загальну суму 4217,0 млн.крб., в тому числі: житловий фонд на суму 2832 млн.крб. у кількості 68 об`єктів, що розташовані в Павлоградському районі (житлові будинки - 18; сараї - 11; вбиральні - 4); Петропавлівському районі (житлові будинки - 9); Васильківському районі (житлові будинки - 13); Перещепинському пенькозаводі (житлові будинки - 13). Об`єкти інженерної інфраструктури на суму 1385 млн. крб. у кількості 35 одиниць, а саме: Петропавлівський пенькозавод - 6 од.; Павлоградський пенькозавод - 13 од.; Васильківський пенькозавод - 9 од.; Перещепинський пенькозавод - 3 од., Коноплесемстанція - 4 од.

Об`єкти інженерної інфраструктури на суму 1385 млн. крб. не були приватизовані та залишились державною власністю. Відповідно до Плану приватизації, такі об`єкти рахуються на балансі Виробничого об`єднання «Павлоградконоплепром», утримуються за рахунок останнього до прийняття окремого рішення у відповідності до чинного законодавства.

В подальшому, між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях) (надалі орган управління) та ВАТ «Павлоградконоплепром» (надалі зберігач) укладено договори зберігання № 4 від 28.11.2008 та № 3 від 24.09.2008 (надалі - договори зберігання).

За умовами пунктів 1.1 договорів зберігання, орган управління передає, а зберігач приймає майно, згідно з переліком, та зобов`язується зберігати і повернути таке майно в схоронності та в установлені цим договором терміни.

Пунктами 3.1 договорів зберігання встановлено, що договір вступає в силу з дня його підписання і діє до прийняття іншого управлінського рішення.

На виконання умов договорів зберігання, за актом приймання-передачі від 28.11.2008 орган управління передав, а зберігач прийняв таке майно:

- пожежне водоймище 1953 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 141,92 грн.;

- пожежне водоймище 1954 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 141,92 грн.;

- лінія електромереж 1976 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 177,67 грн.

За актом приймання-передачі від 24.09.2008 орган управління передав, а зберігач прийняв таке майно:

- каналізація зовнішня 1958 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 124,80 грн.;

- каналізація вузька 1960 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 149,33 грн.;

- скважина артезіанська 1962 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 166,21 грн.;

- скважина артезіанська 1962 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 166,21 грн.;

- зовнішня тепломережа 1956 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 122,50 грн.;

- водопровід 1955 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 1 066,33 грн.;

- газопровід 1965 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 463,17 грн.;

- газопровід магістральний 1965 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 210,88 грн.;

- лінія електропередач 1950 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 529,67 грн.;

- лінія електропередач 1962 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 173,83 грн.;

- зовнішня електромережа 1961 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 122,50 грн.;

- артскважина 1961 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 174,42 грн.;

- зовнішній газопровід 1972 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 287,08 грн.;

- пожежне водоймище 1961 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 161,46 грн.;

- водопровід 1949 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 119,16 грн.;

- зовнішня електромережа 1949 року залишковою вартістю станом на 01.07.2008 97,50 грн.

Робочою групою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, 28.09.2018 було проведено перевірку утримання, збереження та використання об`єктів державної власності, які в процесі приватизації не увійшли до статутного капіталу ВАТ «Павлоградконоплепром». За наслідками такої перевірки позивачем був складений акт від 28.09.2018.

Відповідно до акту перевірки, керівництво ТОВ «Павлоградконоплепром» протягом тривалого часу не забезпечувало утримання державного майна в належному стані, що призвело до незадовільного стану та повної непридатності 18 об`єктів інженерної інфраструктури, 9 об`єктів державного житлового фонду повністю зруйновані.

Згідно зі звітом № 59-19-ЗБ «Про незалежну оцінку вартості майна - об`єкти інженерної інфраструктури у складі: 2 свердловини артезіанські (інв. №№ 26, 27), тепломережа зовнішня (інв. № 29), водопровід (інв. № 28), водопровід зовнішній (інв. № 13), газопровід (інв. № 30), магістральний газопровід (інв. № 31), газопровід зовнішній (інв. 13), каналізація зовнішня (інв. №228), каналізація вузька (інв. № 229), 3 лінії електромереж (інв. №№ 24, 35, 47), електромережа зовнішня (інв. № 9), артсвердловина (інв. № 11), 3 пожежні водоймища (інв. №№ 12, 35, 36), які під час приватизації не увійшли до статутного капіталу ВАТ «Павлоградконоплепром», обліковуються на балансі ТОВ «Павлоградконоплепром» за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, 1», ринкова вартість розміру збитків, нанесених державі внаслідок незбереження групи інвентарних об`єктів інженерної інфраструктури, становить 510 214 грн. без ПДВ (дата оцінки 01.10.2018).

Частиною 1 ст. 936 ЦК України встановлено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Положеннями ст. 938 ЦК України передбачено, що зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

Відповідно до приписів ст. 942 ЦК України, зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі. Якщо зберігання здійснюється безоплатно, зберігач зобов`язаний піклуватися про річ, як про свою власну.

Відповідно до пункту 4 спільного наказу Фонду державного майна України та Міністерства економіки України від 19.05.99 № 908/68 «Про управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.06.1999 за № 414/3707, господарські товариства, на балансі яких перебуває державне майно що не увійшло до статутних капіталів у процесі приватизації, несуть відповідальність за збереження такого майна відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 950 ЦК України, за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

Положеннями ст. 951 збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: 1) у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; 2) у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість.

Якщо внаслідок пошкодження речі її якість змінилася настільки, що вона не може бути використана за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від цієї речі і вимагати від зберігача відшкодування її вартості.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

З аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що задоволення позовних вимог про стягнення збитків може вважатись законним та обґрунтованим в разі встановлення судом наявності в обставинах справи одночасно чотирьох умов.

А саме: 1) наявність правила поведінки, встановленого законом або договором; 2) наявність факту порушення такого правила поведінки винною особою; 3) наявність збитків у потерпілої особи; 4) наявність безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Так, у звіті про оцінку спірного майна (том 1 а.с. 119 - 120) вказано, що знос усього такого майна становить 100%. З таблиці 5.2.2 (том 1 а.с. 121) вбачається, що дійсний строк служби об`єктів інженерної інфраструктури (крім позицій 6, 7, 8) значно перевищує нормативний строк служби. При цьому, дійсний строк служби усіх 18 об`єктів інженерної інфраструктури приблизно у 5 разів перевищує ефективний вік.

Закінчення нормативного терміну служби об`єктів інженерної інфраструктури встановлено також суб`єктом оціночної діяльності за наслідками проведення оцінки майна, замовленої відповідачем (том 1 а.с. 139 188).

А отже, як за результатами незалежної оцінки, так і за результатами перевірки, проведеної позивачем 28.09.2018, встановлено лише знос об`єктів інженерної інфраструктури. Що є природним процесом.

При цьому, усі 18 об`єктів інженерної інфраструктури знаходяться на території ТОВ «Павлоградконоплепром», не є втраченими чи пошкодженими.

За таких обставин, з матеріалів справи не вбачається дій чи неправомірної бездіяльності відповідача, які призвели до втрати об`єктами інженерної інфраструктури своїх якісних властивостей.

Слід зазначити, що кожна річ має строк експлуатації. Передача речі на зберігання не має наслідком обов`язку зберігача підтримання якісних властивостей та фізичного існування такої речі безстроково. Втрата річчю, переданою на зберігання своїх якісних властивостей внаслідок закінчення терміну служби такої речі не зобов`язує зберігача відшкодувати власнику речі її вартість або передати іншу річ, аналогічної якості та властивостей.

При цьому слід звернути увагу на те, що за умовами договорів зберігання у 2008 році відповідачу було передано майно загальною вартістю 4 685,31 грн. Це майно було значно зношеним на момент передачі.

У звіті № 59-19-ЗБ при визначенні розміру завданих збитків експертом було взято первісну балансову вартість майна, яка є значно вищою, аніж вартість, за якою таке майно було передано органом управління зберігачу.

Тобто визначена експертом сума збитків в сумі 510 214 грн. фактично є вартістю нових об`єктів інженерної інфраструктури, що не були у користуванні.

Крім того, щодо наданого звіту про незалежну оцінку вартості майна № 59-19-ЗБ слід зазначити про таке.

Для проведення оцінки майна, зокрема при визначенні розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди державі, територіальній громаді або суб`єкту господарювання з державною (комунальною) часткою в статутному (складеному) капіталі, у разі необхідності обґрунтування наявності або установлення фактів розкрадання, нестачі, знищення (псування) майна застосовується Методика оцінки майна, затверджена постановою КМ України № 1891 від 10.12.2003 (надалі Методика).

Пунктом 106 Методики (в редакції, чинній станом на дату проведення оцінки майна 01.10.2018) було передбачено, що вихідними даними для оцінки є матеріали інвентаризації, документи з бухгалтерського обліку, оцінки пошкодженого майна, що проводилася з метою, зокрема, його приватизації (корпоратизації), оренди, проектно-кошторисна документація, документи бюро технічної інвентаризації на нерухоме майно, землевпорядна документація на земельну ділянку у разі повернення у державну власність об`єкта приватизації, що був проданий разом із земельною ділянкою, на якій він розташований, документи з відомостями про фізичний стан та технічні характеристики майна, фінансова звітність, матеріали аудиторських перевірок, фінансово-економічного аналізу, а також інші документи. Під час оцінки може використовуватися інша інформація, необхідна для оцінки збитків, зокрема результати аналізу ринку подібного до пошкодженого майна.

При проведенні оцінки розміру збитку експертом не було використано всіх необхідних вихідних даних для цього, передбачених п. 106 Методики, зокрема, як правильно вказано відповідачем, матеріалів інвентаризації.

Згідно з п. п. 104, 105 вказаної Методики (в редакції, чинній станом на дату проведення оцінки майна 01.10.2018), визначення розміру збитків здійснюється шляхом проведення незалежної оцінки. Дата оцінки визначається з урахуванням положень частини третьої статті 225 Господарського кодексу України, відповідно до якої при визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Аналогічні вимоги містять положення Методики, що були чинними станом на дату звернення позивача до суду з цим позовом, а саме:

Визначення розміру збитків переважно здійснюється шляхом проведення незалежної оцінки. У разі коли державний орган або орган місцевого самоврядування є замовником проведення такої оцінки, виконавець оцінки обирається на конкурсних засадах (п. 82 Методики).

Дата оцінки визначається з урахуванням положень частини третьої статті 225 Господарського кодексу України (п. 83 Методики).

Частиною третьою статті 225 Господарського кодексу України встановлено, що при визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

З аналізу наведених положень чинного законодавства вбачається, що незалежна оцінка майна має бути здійснена станом на дату звернення позивача до суду з позовом про стягнення завданих збитків.

Однак, оцінка вартості спірного майна була проведена 01.10.2018, з цим позовом позивач звернувся до суду тільки 23.09.2020. Тобто після спливу майже 2 років після здійснення оцінки.

Частиною 6 ст. 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" унормовано, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Національний стандарт № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затверджений постановою КМУ від 10.09.2003 № 1440 є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Даним Стандартом (п. п. 50-55), зокрема, визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.

Національний стандарт № 2 "Оцінка нерухомого майна", затверджений постановою КМУ від 28.10.2004 № 1442, є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Таким чином, оцінка нерухомого майна має здійснюватись відповідно до Національного стандарту № 2 "Оцінка нерухомого майна" з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади.

Так, згідно з приписами п. 50 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Відповідно до п. 51 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: - укладення договору на проведення оцінки, - ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; - ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; - вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; - узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; - складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; - доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Крім того, ст. 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Отже, виходячи з наведених норм, незважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний) підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Фактичне ознайомлення з майном, яке є предметом оцінки, можливе при доступі оцінювача до цього майна. Зважаючи на характер об`єкта оцінки (об`єкти інженерної інфраструктури), ознайомлення з таким майном не може відбуватися без обстеження приміщень на дату оцінки та відповідно потребує доступу до них, який має забезпечити боржник.

Однак, належних та допустимих доказів проведення особистого огляду суб`єктом оціночної діяльності об`єкта оцінки матеріали звіту не містять, зокрема фотографії об`єкта оцінки.

А отже, звіт про незалежну оцінку вартості майна № 59-19-ЗБ не є належним та допустимим доказом розміру завданих державі збитків.

За таких обставин, позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях про відшкодування збитків у розмірі 510 214 грн. є не обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться актом оцінки (т. 1 а.с. 12), планом приватизації (т. 1 а.с. 13 - 18), актом від 28.09.2018 (т. 1 а.с. 19 - 24), звітом № 59-19-ЗБ (т. 1 а.с. 25 27, 115 - 131), наказами ФДМУ (т. 1 а.с. 28 - 29), листуванням між сторонами (т. 1 а.с. 30 - 33), договорами зберігання разом з актами приймання-передачі майна (т. 1 а.с. 51 - 56), реєстром державного майна від 29.01.2021 (т. 1 а.с. 114).

Обставини, на які посилається відповідач, доводяться договором від 03.12.2019 (т. 1 а.с. 86), звітом № 59-19-ЗБ (т. 1 а.с. 87 - 95), листуванням між сторонами (т. 1 а.с. 96 - 101), актом від 29.03.2013 (т. 1 а.с. 137), договором № 2447 від 02.02.2021 (т. 1 а.с. 138), сертифікатами суб`єкта оціночної діяльності (т. 1 а.с. 139 - 140), актами технічного огляду (т. 1 а.с. 141 - 188).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Центральна, 6; ідентифікаційний код: 42767945) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Павлоградконоплепром" (місцезнаходження: 51400, м. Павлоград, Дніпропетровська область, вул. Дніпровська, буд. 1; ідентифікаційний код: 00305946) про стягнення збитків у розмірі 510 214 грн.

Витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 08.04.2021.

Суддя М.О. Ніколенко