ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2021 р. м. Київ Справа № 911/3696/20

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., за участю секретаря судового засідання Денисевич К.Ю., розглянув за правилами загального позовного провадження матеріали справи за позовом Первинної профспілкової організації Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Державного підприємства "Дитячий оздоровчий центр "Дніпро" про стягнення 1050000,00 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Король О.М. (довіреність вих.№7 від 15.02.2021);

від відповідача: не прибув

Первинна профспілкова організація Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - позивач) подала до суду позов до Державного підприємства "Дитячий оздоровчий центр "Дніпро" (далі - відповідач) про стягнення 1050000,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог, позивач посилається на невиконання відповідачем грошових зобов`язазнь, згідно з умов договору купівлі-продажу №3 від 10.02.2020.

Ухвалою від 24.12.2020 Господарський суд Київської області залишив позовну заяву Первинної профспілкової організації Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" вих.№56 від 16.12.2020 без руху, у зв`язку з недотриманням на момент подання позовної заяви вимог п. п. 5, 8 ч. 3 ст. 162, п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, надавши 10 днів з дня вручення ухвали суду на усунення недоліків.

15.01.2021 на адресу Господарського суду Київської області від Первинної профспілкової організації Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" надійшла заява вих.№3 від 13.01.2021 про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 21.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого засідання на 02.02.2021 та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та доказів відправки копії відзиву позивачу у строк, передбачений ч. 8 ст. 165 ГПК України - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Копія відповідної ухвали суду отримана позивачем - 02.02.2021, відповідачем - 26.01.2021, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень за №№ 535, 624.

Ухвалою від 16.02.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 23.03.2021 о 14:20, продовжено відповідачу строк для подання до суду та позивачу відзиву до 23.02.2021 включно, встановлено позивачу строк для подання до суду та відповідачу відповіді на відзив до 09.03.2021 включно, встановлено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив до 18.03.2021 включно.

24.02.2021 від відповідача надійшов лист № 3 від 22.02.2021, у якому відповідач запропонував позивачу внести зміни до п. 6.1 договору, продовживши строк дії договору до 31.12.2021.

23.03.2021 протокольною ухвалою судом закрито підготовче провадження.

За письмовою заявою учасників справи у відповідності до ч. 6 ст. 183 ГПК України, розгляд справи по суті розпочато після закінчення підготовчого судового засідання у той самий день.

В судовому засіданні представником відповідача усно визнано наявний перед позивачем борг у розмірі 1050000,00 грн.

23.03.2021 судом оголошено перерву у судовому засіданні до 06.04.2021 о 16:00.

В судове засідання 06.04.2021 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений під розписку, яка долучена до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Представник відповідача про причини неявки суд не повідомляв, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для відкладення судового розгляду справи по суті.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

10.02.2020 між Державним підприємством "Дитячий оздоровчий центр "Дніпро" (далі - продавець) та Первинною профспілковою організацією Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - покупець) укладено договір купівлі - продажу № 03.

У відповідності до п. 1.1 договору, продавець зобов`язується здійснити реалізацію путівок для оздоровлення і відпочинку дітей в Дитячому оздоровчому центрі «Дніпро» розташований за адресою: Київська обл., Обухівський р-н смт Козин, вул. Соловяненка, 214 Б в 2020р. згідно погодженого графіку та здійснити розрахунок.

Як визначено п. 1.2 договору, загальна кількість путівок, що реалізується 160 путівок:

1 зміна 20 путівок, 2 зміна 40 путівок, 3 зміна 40 путівок, 5 зміна 20 путівок. На загальну суму 1360000,00 грн (один мільйон триста шістдесят тисяч грн 00 коп) за умови оплати після 01.03.2020 р. По знімам згідно графіка терміном на 16 календарних днів.

Пунктом 2 договору визначено графік змін на 2020: термін на 16 календарних днів, вартість путівки 8500,00 грн, І зміна - 31.05.2020-15.06.2020; ІІ зміна - 17.06.2020-02.07.2020; ІІІ зміна - 04.07.2020-19.07.2020; ІV зміна - 21.07.2020-05.08.2020; V зміна - 10.08.2020-25.08.2020.

Оплата проводиться згідно рахунку - фактури на умовах передплати в розмірі 100 % за кожну путівку (п. 4.1 договору).

У відповідності до п. 4.2 договору, за умови оплати до 28.02.2020 вартість путівки складає 7500,00 грн, після 01.03.2020 вартість путівки складає 8500,00 грн.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2020, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 6.1 договору).

Відповідно до п. 6.2 договору, спори, які виникають між сторонами, вирішуються переговорами сторін, при відсутності погодженості - арбітражним судом.

На виконання вимог п. 4.1 договору, 19.02.2020 відповідачем виставлено позивачу рахунок на оплату № 8 від 19.02.2020 на суму 600000,00 грн та рахунок № 9 на суму 600000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання вимог договору перераховано відповідачу грошові кошти у розмірі 1050000,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень № 2162 від 19.02.2020 на суму 600000,00 грн, № 2250 від 11.03.2020 на суму 450000,00 грн.

В подальшому, листом № 25 від 22.06.2020 відповідач повідомив позивача про перенесення оздоровлення дітей з 01.07.2020 на 01.08.2020, посилаючись на Постанову Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 500 з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID - 19. Водночас, відповідач зазначив що з 01.07.2020 по 30.07.2020 дозволено «сімейний відпочинок» батьків з дітьми.

При цьому, листом № 27 від 23.06.2020 відповідач повідомив позивача про припинення будь-якої діяльності в оздоровчих центрах до 31.07.2020, у зв`язку з посиленням карантину, посилаючись на рішення Київської обласної адміністрації.

Як вбачається з матеріалів справи, листом № 36 від 08.07.2020 позивач звернувся до відповідача з листом № 36, у якому повідомив відповідача про припинення організації літнього дитячого відпочинку у 2020 році на підставі листа відповідача № 27 від 23.06.2020 та Постанов Кабінету Міністрів України за №№ 211,392 від 11.03.2020, 20.05.2020. Також, позивач просив відповідача повернути невикористані кошти на рахунок позивача.

03.08.2020 позивач звернувся до відповідача з листом № 43 від 03.08.2020 , у якому позивач просив повернути невикористані кошти на рахунок до 31.12.2020.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.09.2020 позивач направив відповідачу вимогу № 48 від 21.09.2020, у якій вимагав у семиденний строк з моменту отримання вимоги повернути на рахунок позивача сплачену позивачем попередню оплату у розмірі 1050000,00 грн.

Відповідна вимога вручена відповідачу - 22.09.2020, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія повідомлення про вручення поштового відправлення № 007.

Водночас, листом від 20.10.2020 № 53 відповідач повідомив позивача про неможливість повернути грошові кошти, оскільки вони були використані на підтримку діяльності підприємства.

09.11.2020 позивач звернувся до відповідача з листом № 51 від 09.11.2020, у якому зазначив, що у зв`язку з неповерненням коштів у встановлений вимогою строк, позивач скористається своїм правом стягнення заборгованості у судовому порядку.

Крім того, між сторонами підписано акт звірки, відповідно до якого борг відповідача перед позивачем становить 1050000,00 грн.

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов`язку повернути попередню оплату у розмірі 1050000,00 грн.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст.ст. 11, 509 ЦК України, ст.174 ГК України, зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами укладено договір купівлі-продажу.

Згідно зі ст. 655 ЦКУкраїни, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст.662 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч.1 ст.663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події; якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19).

Відповідно до ч.2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору щодо оздоровлення дітей за графіком змін, встановленим договором, вимогою № 48 від 21.09.2020, позивач вимагав у відповідача у семиденний строк з моменту її отримання повернути попередню оплату у розмірі 1050000,00 грн.

Відповідна вимога вручена відповідачу - 22.09.2020, однак грошові кошти станом на момент прийняття судом рішення не повернуто.

В постанові Верховного Суду від 13 травня 2019 року по справі №910/15009/17 зроблено висновок про те, що оскільки позивач сплатив суму попередньої оплати, а відповідач не передав товар, господарські суди попередніх інстанцій правильно застосували ч.2 ст .693 ЦК України та дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову і повернення позивачу попередньої оплати.

Відповідно до п. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи.

Пунктами 1 та 3 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України, згідно змісту якої судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо повернення 1050000,00 грн попередньої оплати є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими у відповідності до вимог чинного законодавства, підтвердженими належними доказами, які є в матеріалах справи, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати на оплату позову судовим збором, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню йому за рахунок відповідача у розмірі 15750,00 грн.

Керуючись ст.ст. 74-79, 129, 232, 233, 236- 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов Первинної профспілкової організації Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Державного підприємства "Дитячий оздоровчий центр "Дніпро" про стягнення 1050000,00 грн задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Дитячий оздоровчий центр "Дніпро" (08711, Київська обл., Обухівський р-н, смт Козин, вул. Солов`яненка, буд. 214 Б, ) на користь Первинної профспілкової організації Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, буд. 38, код ЄДРПОУ 41758,00 грн (один мільйон п`ятдесят тисяч 00 коп) попередньої оплати та 15750,00 грн (п`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят гривень 00 коп) судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: (http://court.gov.ua/fair/).

Повний текст рішення підписано 12.04.2021.

Суддя В.М. Антонова