ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/345/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ТАС" (03117, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 65, )

до Приватного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 63, )

про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 39947,25грн.

Суть спору:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ТАС" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія", в якій просить суд стягнути з останнього суму страхового відшкодування у розмірі 36836,80грн., пені в розмірі 1474,53грн., 3% річних в розмірі 368,63грн. та інфляційного збільшення боргу в розмірі 1267,29грн. Також просить стягнути судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 2270,00грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що ним виплачено страхувальнику ТОВ «УЛФ Фінанс» страхове відшкодування відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №А505275 номер в реєстрі FO 496132 від 27.09.2019 , за яким страховик застрахував ризик настання збитків страхувальника, що спричинені пошкодженням, знищенням, втратою забезпеченого транспортного засобу (автомобіля Renault/Logan д.н.з. НОМЕР_1 ), внаслідок чого у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах ліміту відповідальності передбачених полісом, проте відповідач не сплатив позивачу страхове відшкодування, внаслідок чого заборгованість відповідача становить 39947,25грн., з яких сума страхового відшкодування у розмірі 36836,80грн., пені в розмірі 1474,53грн., 3% річних в розмірі 368,63грн. та інфляційного збільшення боргу в розмірі 1267,29грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/345/21. Постановлено розгляд справи № 922/345/21 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачеві, згідно статті 251 ГПК України, строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов та на підставі ч. 4 ст. 250 ГПК України встановлено відповідачу строк 15 днів з дня отримання цієї ухвали для подання клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Роз`яснено сторонам, що у випадку неподанням відповідачем відзиву та/або клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, а також не поданням позивачем відповіді на відзив у строки встановлені цією ухвалою розгляд справи буде відбуватися за наявними матеріалами після спливу строку встановленого для подання відповідачем клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та в межах строків встановлених статтею 248 ГПК України. Встановлено позивачеві, згідно статті 251 ГПК України, строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання.

Відповідач своїм конституційним правом на захист не скористався, відзив на позов не надав. Разом з цим, суд зазначає, що ухвала суду про відкриття провадження у справі від 08.02.2021 була направлена на адресу відповідача та отримана останнім 11.02.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №003251/2.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Між Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ГАС" (надалі - Позивач) та ТОВ УЛФ ФІНАНС було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту Генеральний договір А 505275. номер в реєстрі FO 496132 від 27.09.2019 (даліДоговір страхування). Згідно умов даного договору, було застраховано ризик настання збитків Страхувальника, що спричинені пошкодженням, знищенням, втратою забезпеченого транспортного засобу (автомобіля Renaultд.н.з. НОМЕР_2 ).

07.06.2020 о 5 год. 00 хв. в м. Харків, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Renault» Clio Symbol, д.н.з. НОМЕР_3 по вул. 23 серпня, при виїзді на нерегульоване перехрестя з пр. Науки, не надав переваги в русі автомобілю Renaultд.н.з. НОМЕР_2 . який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, порушено п. 16.11 Правіл Дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Вкзана обставина встановлена Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.07.2020р. якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП.

За страховим випадком позивачем складено страховий акт № 12785/21/920 від 15.06.2021р. та було визначено суму страхового відшкодування на підставі розрахунку страхового відшкодування в розмірі 30214,50грн. та страховий акт №15545/01/920 згідно якого визначено сулу страхового відшкодування у розмірі 9222,30грн., а всього на суму 39436,80грн.

Згідно платіжних доручень 105323 від 17.06.2020 на суму 30214,50грн. та №111964 від 17.07.2020 на суму 9222,30грн., позивачем здійснено виплату страхової виплати.

Водночас, згідно полісу АО02612136, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована відповідачем згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну 130 000грн., а франшиза по полісу становить 2600.00грн. Коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого автомобіля складає 0.

У зв`язку з чим, позивач 22.06.2020 направив заяву на виплату страхового відшкодування разом із документами, визначеними ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що підтверджується відповідною заявою разом з поштовим направленням про врученням, яку отримано відповідачем ще 02.07.2021.

Відповідно до ст. 36.2. ЗУ «Про ОСЦПВ», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення поо здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 37 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Водночас, відповідач зобов`язаний був прийняти рішення про виплату страхового відшкодування до 02.10.2020 року, однак в порушення вказаної норми закону той свої обов`язки щодо оплати страхового відшкодування не здійснив, ПрAT «СГ «ТАС» було змушене звернутися за захистом своїх прав до суду з вимогами про стягнення страхового відшкодування у розмірі 36836,80грн., пені на підставі положень 36.5 ЗУ «Про ОСЦПА» в розмірі 1474,53грн., 3% річних в розмірі 368,63грн. та інфляційного збільшення боргу в розмірі 1267,29грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За приписами статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ТАС" перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно полісу АО02612136, цивільно-правова відповідальність винного у ДТП водія - ОСОБА_2 була застрахована відповідачем згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну 130 000грн., а франшиза по полісу становить 2600.00грн.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані у цьому випадку збитки, відповідно до статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є відповідач Приватне акціонерне товариство "Харківська муніципальна страхова компанія".

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 36.2. Закону, страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 22.06.2020 на адресу відповідача було надіслано заяву про виплату страхового відшкодування №012089220 від 22.06.2020, в якій позивач просив компенсувати в порядку регресу виплачену суму страхового відшкодування, що підтверджується копією чеку про надання поштових послуг.

Враховуючи те, що на момент звернення до суду відповідач не здійснив перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача, останній був змушений, з метою ефективного захисту своїх прав і законних інтересів, звернутись до суду з даним позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування.

Частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У частині 1 статті 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як вбачається із матеріалів справи, спір виник між двома страховими компаніями щодо відшкодування витрат, понесених у зв`язку із виплатою коштів за договором добровільного страхування наземного транспорту.

Відповідно до норм ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.

Правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі є суброгацією.

Приймаючи до уваги, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 39436,80грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням, і реалізував своє право кредитора шляхом пред`явлення вимоги до відповідача про виплату страхового відшкодування, враховуючи фактичний перехід права вимоги відшкодування шкоди від потерпілої особи до страховика, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи була застрахована у відповідача згідно полісу №АО002612136, з огляду, що позивачем при обрахунку суми страхової виплати враховано розмір франшизи у розмірі 2600,00грн., який не охоплюється відповідальністю відповідача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача в порядку регресу суми страхового відшкодування у розмірі 36836,80грн.

Беручи, що відповідач зобов`язаний був здійснити страхову виплату протягом 90 днів з дня отримання відповідної заяви (02.07.2020), а саме до 02.10.2020, проте вказаної вказівки закону останній не виконав, суд дійшов висновку про те, що позивач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання з 02.10.2020

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи позивачем у зв`язку з порушенням строків проведення страхової виплати нараховано пеню в розмірі 1474,53грн., 3% річних в розмірі 368,63грн. та інфляційні в розмірі 1267,29грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

Відповідно до ст. 36.5 ЗУ «Про ОСЦГІВ». за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Як вбачається з поданого позивачем розрахунку останній здійсню нарахування пені у розмірі 1474,53грн. за період прострочення з 03.10.2020 по 01.02.2021 на суму боргу у розмірі 36836,80грн.

Згідно ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Стаття 549 ЦК України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Дослідивши матеріали справи, суд здійснивши власні розрахунки та перевіривши розрахунки пені, що надав позивач, дійшов висновку що такий розрахунок відповідає умовам договору, нормам ЦК України, ГК України та Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Дослідивши поданий позивачем 3% річних в розмірі 368,63грн. та інфляційні в розмірі 1267,29грн., судом встановлено правомірність та обґрунтованість нарахованих позивачем сум, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності ст.129 ГПК України, витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 73-74, 76-79, 86, 126, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" (61001, місто Харків, вул. Плеханівська, 63, код 21186813) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ТАС" (03117, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 65, ) страхове відшкодування в порядку суброгації у розмірі 36836,80грн., пені в розмірі 1474,53грн., 3% річних в розмірі 368,63грн. та інфляційного збільшення боргу в розмірі 1267,29грн., а також 2270,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Позивач Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ТАС" (03117, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 65, ;

Відповідач Приватне акціонерне товариство "Харківська муніципальна страхова компанія", 61001, місто Харків, вул. Плеханівська, 63, код 21186813;

Рішення набирає законної сили в строк та порядку, визначеними ст. 241 ГПК України і може бути оскаржене в стоки і в порядку, визначеними ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п. 4 Прикінцевих Положень ГПК України та п. 17.5 Перехідних Положень ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 09.04.2021.

Суддя Н.А. Новікова