Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В розглянувши матеріали справи
за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»
до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова Компанія «Ю.ЕС.АЙ»
Без виклику представників сторін
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Ю.ЕС.АЙ» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» заборгованість з виплати страхового відшкодування у розмірі 10391,61 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1455,72 грн.

24.03.2021 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у якій заявник просив суд стягнути з відповідача 5000 грн витрат на оплату послуг адвоката.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва №05-23/410/21 від 24.03.2021 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи у зв`язку з відпусткою судді Лиськова М.О..

24.03.2021 за наслідками проведеного повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа №910/19684/20 була передана на розгляд судді Маринченко Я.В.

Судом встановлено, що за наслідками розгляду вказаної справи, при прийнятті рішення Господарським судом міста Києва у справі №910/19684/20 від 15.03.2021 не було вирішено питання про розподіл судових витрат позивача на професійну правову допомогу.

08.04.2021 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Розглянувши дану заяву та заперечення відповідача, суд дійшов висновку про те, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, за приписами ст.244 ГПК України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем, на підтвердження факту надання правничої допомоги до матеріалів справи додано копію Договору про надання правової допомоги №1/19ю від 11.12.2019 про укладений із Адвокатським бюро «Адвокатське бюро Олександра Лисова «Еквіт», розрахунок витрат на правову допомогу б/н від 09.12.2020, попередній розрахунок витрат на правову допомогу, яку позивач очікує понести у разі потреби, копію акту надання послуг №90 від 09.12.2020 на суму 5000 грн, копію рахунок №90 від 09.12.2020 на суму 5000 грн та платіжне доручення №001759 від 10.12.2020 на суму 5000 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 5000 грн у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог позивача, підлягає пропорційному зменшенню.

Заперечення відповідача стосовно того, що рішенням Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 по справі №910/19684/20 вирішено питання про стягнення судового збору, а в іншій частині позовних вимог відмовлено судом не приймаються, оскільки предметом розгляду вищезазначеної справи є стягнення страхового відшкодування, а не витрат позивача на оплату послуг адвоката, як вважає відповідач.

Суд зазначає, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

У зв`язку з вищезазначеним, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 3450 грн.

Керуючись ст.ст.126, ст.ст.232, 233, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Ю.ЕС.АЙ.» (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, буд. 4, корпус 6-А, ідентифікаційний код 32404600) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А, ідентифікаційний код 20033533) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3450 (три тисячі чотириста п`ятдесят) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання: 08.04.2021.

Суддя Я.В. Маринченко