ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"25" березня 2021 р. Справа№ 910/11270/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Козир Т.П.

Кравчука Г.А.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 25.03.2021

розглянувши клопотання Державного підприємства "Гарантований покупець" про зупинення провадження у справі

за апеляційними скаргами Державного підприємства "Гарантований покупець"

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 (повний текст складено 22.12.2020) (суддя Привалов А.І.)

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.01.2021 (повний текст складено 25.01.2021) про відстрочку виконання рішення (суддя Ягічева Н.І.)

у справі №910/11270/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІН ТЕК"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення 4296127,28 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРІН ТЕК" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення 4558169,56 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №14999/01 від 30.03.2018 щодо оплати відпущеної позивачем електроенергії.

24.11.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРІН ТЕК" звернулось до суду з заявою про зменшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача 4296127,28 грн.

Господарським судом міста Києва встановлено, що заява про зменшення розміру позовних вимог відповідає положенням ст. 46 ГПК України, прийнята судом до розгляду; позовні вимоги розглядались в межах нової ціни позову в розмірі 4296127,28 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 у справі №910/11270/20 позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІН ТЕК" заборгованість в сумі 4296127 грн 28 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 64441 грн 91 коп.

Рішення суду мотивоване встановленням обставин щодо невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором №14999/01 від 30.03.2018 щодо оплати відпущеної позивачем електроенергії.

04.01.2020 до відділу діловодства суду від відповідача надійшла заява про відстрочку виконання судового рішення від 17.12.2020 у справі №910/11270/19, в якій відповідач просив відстрочити виконання рішення суду строком на один рік з моменту ухвалення рішення суду. В обґрунтування вказаної заяви відповідач посилався на скрутний фінансовий стан підприємства та його монопольне становище на ринку з постачанням електричної енергії у Львівській області, у зв`язку з чим на підтримання належного стану електромереж та закупівлю електроенергії для потреб споживачів необхідне постійне фінансування. Також, відповідач зазначав, що ним виконувалися договірні зобов`язання щодо періодичного здійснення платежів на користь позивача згідно встановленого порядку, зокрема на електроенергію, продану в період з квітня 2020 по листопад 2020 року; посилався на те, що запроваджений державою механізм розрахунків передбачає, що здійснення розрахунків Гарантованим покупцем з виробниками електроенергії прямо залежить від забезпечення НЕК "Укренерго" оплати Гарантованому покупцеві, а також від бюджетних видатків, та наразі перед останнім у НЕК "Укренерго" наявна заборгованість у розмірі 25727,05 млн. грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2021 у справі №910/11270/20 відмовлено у задоволенні заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" №15/3918 від 28.12.2020 про відстрочку виконання рішення.

Враховуючи матеріальні інтереси обох сторін та приймаючи до уваги, що заявником (боржником) всупереч приписів частини 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України не надано беззаперечних, неспростовних доказів неможливості чи утруднення на даний час виконання рішення суду, відсутності коштів та винятковості випадку, з наявністю якого процесуальний закон пов`язує можливість надання розстрочення виконання судового рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочку виконання рішення.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, Державне підприємство "Гарантований покупець" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 у справі №910/11270/20, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм процесуального та матеріального права, зокрема, ст.ст. 19, 92, 129, 129-1 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст.ст. 2, 7, 13, 73, 74, 86, 202, 236, параграфи 2-4 Глави 6 ГПК України, ст.ст.33,62, 65 Закону України "Про ринок електричної енергії", ст.ст. 525, 526, 614 Цивільного кодексу України, ст.ст. 174,193,196 ГК України, ч.1 ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії". При цьому скаржник вказує на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги; вказує, що судом не враховано специфіку правовідносин, які врегульовані спеціальним законодавством, що визначає порядок (спосіб) виконання спірного зобов`язання Гарантованим покупцем, а також визначають джерела отримання грошових коштів для здійснення розрахунків з виробниками енергії за "зеленим" тарифом, в тому числі позивачем.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою суду, Державне підприємство "Гарантований покупець" подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу від 21.01.2021 та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити.

Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив не здійснення судом належної оцінки доказів та обставин, що ускладнюють виконання рішення суду. При цьому скаржник вказує, що судом не враховано специфіку правовідносин, які врегульовані спеціальним законодавством, що визначає порядок (спосіб) виконання спірного зобов`язання Гарантованим покупцем, а також визначають джерела отримання грошових коштів для здійснення розрахунків з виробниками енергії за "зеленим" тарифом, в тому числі позивачем, як наслідок, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про відсутність виняткових обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.01.2021 про відстрочку виконання рішення у справі №910/11270/20; призначено до розгляду апеляційну скаргу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 у справі №910/11270/20; призначено до розгляду апеляційну скаргу до спільного розгляду з апеляційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.01.2021 про відстрочку виконання рішення.

25.03.2021 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №910/11270/20 до вирішення Конституційним Судом України справи за поданням 47 народних депутатів України №3/332/ (20) від 17.07.2020 щодо невідповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців першого - четвертого частин другої, третьої, шостої - дев`ятої, дванадцятої - двадцять другої, двадцять шостої, двадцять восьмої - тридцять третьої статті 9-1, положень статті 9-2 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» від 20.02.2003 №555-IV, положень частин другої, четвертої, пункту 3 частини дев`ятої статті 65 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 №2019-VIII.

В обґрунтування заявленого клопотання, керуючись п.5 ч.1 ст.227 ГПК України, відповідач зазначає, що предметом спору у даній справі є стягнення суми боргу, що виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо купівлі виробленої позивачем електричної енергії за «зеленим» тарифом. Водночас, «зелений» тариф на електроенергію, а також обов`язки відповідача стосовно купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом встановлений на законодавчому рівні, зокрема, ст. ст. 9-1, 9-2 Закону України «Про альтернативні джерела енергії», ст. 65 Закону України «Про ринок електричної енергії». Згідно п.2.1 договору №14999/01 від 30.03.2018, сторони визначають свої зобов`язання згідно з Законом України «Про ринок електричної енергії», Закону України «Про альтернативні джерела енергії», Порядком купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 №641, Правилами ринку, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №307, та керуються їх положеннями та положеннями законодавства України при виконанні цього договору. Водночас, 10.08.2020 КСУ відкрито конституційне провадження, здійснюється підготовка справи до розгляду на пленарному засіданні Великої палати Суду у справі за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності): положень абзаців першого - четвертого частин другої, третьої, шостої - дев`ятої, дванадцятої - двадцять другої, двадцять шостої, двадцять восьмої - тридцять третьої статті 9-1, Закону України «Про альтернативні джерела енергії» від 20.02.2003 №555-IV, якими встановлено усі вихідні дані, які використовуються НКРЕКП при встановленні «зеленого» тарифу; положень статті 9-2 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» від 20.02.2003 №555-IV, якими встановлено розміри та правила використання надбавок до «зеленого» тарифу, аукціонної ціни за дотримання рівня використання обладнання українського виробництва; положень частин другої, четвертої, пункту 3 частини дев`ятої статті 65 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 №2019-VIII, що визначають, в тому числі, обов`язки відповідача електричної енергії, виробленої на об`єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії. На думку заявника, неконституційність відповідних положень закону є обов`язковим при врахуванні судом під час розгляду справи, а тому зупинення провадження у даній справі обґрунтовується пріоритетом розгляду іншої справи в порядку конституційного провадження перед цією справою, адже у разі визнання вищевикладених положень неконституційними, та відповідно встановлення безпідставності позовних вимог є безумовною підставою для відмови у задоволенні позову у даній справі.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав клопотання про зупинення провадження у справі, просив його задовольнити, зупинити провадження у справі №910/11270/20 до вирішення Конституційним Судом України справи за поданням 47 народних депутатів України №3/332(20) від 17.07.2020 щодо невідповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців першого - четвертого частин другої, третьої, шостої - дев`ятої, дванадцятої - двадцять другої, двадцять шостої, двадцять восьмої - тридцять третьої статті 9-1, положень статті 9-2 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» від 20.02.2003 №555-IV, положень частин другої, четвертої, пункту 3 частини дев`ятої статті 65 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 №2019-VIII.

Представник позивача заперечував проти вказаного клопотання, просив відмовити у його задоволенні.

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, колегія суддів дійшла висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі в даному випадку є неможливість її розгляду до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку з`ясовує, як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також те, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти що мають преюдиціальне значення.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі, тобто господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: а) непідвідомчості; б) обмеженості предметом позову; в) неможливості розгляду тотожної справи; г) певної черговості розгляду вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права.

При цьому положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи) (пункт 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99).

Отже, за чинного правового регулювання закони, інші правові акти або їх окремі положення втрачають чинність у визначений Конституційним Судом України день, але не раніше дня ухвалення ним рішення. Виключенням із цього правила може бути надання нормі права ретроактивної дії у випадках пом`якшення або скасування юридичної відповідальності фізичної особи (стаття 58 Конституції України; Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99).

Таким чином, зупинення провадження у справі з підстав неможливості її розгляду до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, є доцільним у випадках, коли предметом розгляду органу конституційної юрисдикції є норми закону чи іншого акту, якими врегульовано питання щодо юридичної відповідальності фізичної особи.

В інших випадках визнання неконституційним закону чи іншого акту не матиме впливу на правове регулювання відносин, що виникли (відбулися) до ухвалення рішення Конституційним Судом України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутні підстави для застосування положень частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України та відповідно зупинення провадження у даній справі до вирішення Конституційним Судом України справи за поданням 47 народних депутатів України №3/332/ (20) від 17.07.2020.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 234, 240, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Державному підприємству "Гарантований покупець" у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі №910/11270/20 до вирішення Конституційним Судом України справи за поданням 47 народних депутатів України №3/332/ (20) від 17.07.2020 щодо невідповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців першого - четвертого частин другої, третьої, шостої - дев`ятої, дванадцятої - двадцять другої, двадцять шостої, двадцять восьмої - тридцять третьої статті 9-1, положень статті 9-2 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» від 20.02.2003 №555-IV, положень частин другої, четвертої, пункту 3 частини дев`ятої статті 65 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 №2019-VIII.

Повний текст судового рішення складено та підписано 12.04.2021 після виходу з відпустки головуючого-судді Коробенка Г.П. та виходу з лікарняного судді Кравчука Г.А.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Т.П. Козир

Г.А. Кравчук