ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про задоволення скарги на дії або бездіяльність

державного виконавця

"07" квітня 2021 р. Cправа № 902/326/16

Господарський суд Вінницької області у складі судді Міліціанова Р.В.,

при секретарі Сичук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оспром" (№ 31 від 23.03.2021 року) (вх.канц. № 01-39/9/21 від 24.03.2021 року) на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький) Бойка Сергія Володимировича у справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (вул. Горького, 127, м. Київ, 03150) в особі філії Публічного акціонерного товариства "Укрексімбанк" в м. Вінниці (вул. М.Оводова, 51, корп. 1, м. Вінниця, 21050)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оспром" (вул. Привокзальна, 40, м. Вінниця, 21101)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 20 786 931,26 грн

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа № 902/326/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії Публічного акціонерного товариства «Укрексімбанк» в м. Вінниці до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оспром" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про стягнення 20 786 931 грн. 26 коп.

Рішенням суду від 21.08.2019 року позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оспром" на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії Публічного акціонерного товариства "Укрексімбанк" в м. Вінниці заборгованість за Кредитним договором № 74309К6/151109К29/2088 від 30.05.2007 в розмірі: 4 000 000,00 грн. - основного боргу за тілом кредиту; 6 348 899,22 грн. - заборгованості за процентами за період з 01.07.2010 по 31.03.2018; 11 325,00 грн. - заборгованості зі сплати комісії за управління, нарахованої за період з 01.10.2010 по 27.12.2011; 358 684,93 грн. - 3% річних, нарахованих за прострочення заборгованості по сплаті тіла кредиту за період з 11.04.2015 по 06.04.2018; 2 233 534,20 грн. - інфляційні втрати, нараховані за прострочення заборгованості по сплаті тіла кредиту за період з 11.04.2015 по 28.02.2018 та 867 931,94 грн. судових витрат зі сплати судового збору за подачу позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг.

Вказане рішення оскаржувалось в апеляційному порядку.

04.11.2019 року на виконання вищевказаного рішення суду видано накази.

24.03.2021 року на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Оспром" надійшла скарга на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький) Бойка Сергія Володимировича (№ 31 від 23.03.2021 року) (вх.канц. № 01-39/9/21 від 24.03.2021 року), в якій останній просить суд:

- поновити ТОВ "Оспром" пропущений процесуальний строк на подання скарги про визнання неправомірними дій державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький) Бойко Сергія Володимировича по визначенню вартості майна та про визнання протиправною та скасування оцінки майна відповідно до звіту про незалежну оцінку нерухомого майна №155 від 01.03.2021 р., складеного ПП "Центр незалежної оцінки та експертизи" про визначення вартості будівлі та споруди, які знаходяться за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна 40;

- визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький) Бойко Сергія Володимировича неправомірними, а саме в частині призначення суб`єкта оцінки майна боржника без договору з замовником і надання оцінювачу невірних вихідних та інших даних, що призвело до неправильних виводів у звіті про незалежну оцінку майна по ринковій вартості;

- зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький) Бойко Сергія Володимировича призначити нову оцінку вартості майна, - Будівель, розташованих за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 34, що належать ТОВ "Оспром" проведення якої доручити іншому суб`єкту оціночної діяльності на підставі укладеного з ним договору;

- визнати протиправною та скасувати оцінку майна відповідно до звіту про незалежну оцінку нерухомого майна №155 від 01.03.2021 року, складеного ПП "Центр незалежної оцінки та експертизи" про визначення вартості будівлі та споруди, які знаходяться за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна 40;

- заборонити Управлінню забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький) передавати на реалізацію майно ТОВ "Оспром", а саме: будівлі, розташовані за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 34, за ціною, визначеною відповідно до звіту про незалежну оцінку нерухомого майна ТОВ "Оспром" №155 від 01.03.2021, складеного ПП "Центр незалежної оцінки та експертизи" про визначення вартості будівлі та споруди.

Також, до скарги заявником додано заяву (№ 32 від 23.03.2021 року), в якій останній просить суд зупинити примусове стягнення на підставі наказу Господарського суду Вінницької області від 04.11.2019 року до закінчення розгляду по суті скарги на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький) Бойка Сергія Володимировича у справі № 902/326/16.

Ухвалою суду від 29.03.2021 року зазначену скаргу залишено без руху та встановлено ТОВ "ОСПРОМ" строк для усунення недоліків.

30.03.2021 року до суду надійшли пояснення ТОВ "ОСПРОМ" (вх. №01-34/2933/21) з долученими доказами виконання ухвали суду щодо усунення недоліків поданої скарги.

Ухвалою суду від 31.03.2021 року розгляд скарги призначено на 07.04.2021 року.

Крім того, судом відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСПРОМ" (№ 32 від 23.03.2021 року) про зупинення примусового стягнення на підставі Наказу Господарського суду Вінницької області від 04.11.2019 року у справі № 902/326/16.

05.04.2021 року ТОВ "Оспром" подано до суду заяву про забезпечення вимог (вх. №01-48/36/21), у якій товариство просить зупинити реалізацію на електронних торгах Державним підприємством «СЕТАМ» арештованого майна у зведеному виконавчому провадженні № 60699568 (за реєстраційним номером лоту №470889).

07.04.2021 року державним виконавцем надано відзив на скаргу (вх. № 01-34/3191/21).

07.04.2021 року від АТ "Укрексімбанк" надійшло клопотання про відкладення судового розгляду (вх. №01-34/3210/21), яке мотивовано поширенням коронавірусної хвороби.

У судове засідання прибули представники скаржника ТОВ "Оспром", які просили задовольнити вимоги поданої скарги у повному обсязі, а також вжити заходи забезпечення вимог з метою уникнення незаконної реалізації майна товариства.

Державний виконавець у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, вважаючи вчинені ним дії правомірними.

Представник ПП "Центр незалежної оцінки та експертизи" при вирішенні скарги покладалася на розсуд суду.

З приводу клопотання про відкладення судового розгляду, поданого АТ "Укрексімбанк", суд зазначає наступне.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&ес рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України"), це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (Рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст. ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

Положеннями ГПК України встановлено скорочений десятиденний строк для розгляду скарги.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 342 ГПК України).

Тому, суд вирішив здійснити розгляд скарги за відсутності представника АТ "Укрексімбанк".

Розглянувши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

Як вбачається із змісту поданої скарги відповідач (боржник) посилається на те, що 22.11.2019 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький) Бойка Сергія Володимировича прийнято до відання виконавче провадження № 60627516 з примусового виконання наказу № 902/326/16 виданого 04.11.2019 року.

Як зазначає скаржник 15.03.2021 року, ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, він дізнався про результати оцінки майна відповідно до звіту про незалежну оцінку нерухомого майна №155 від 01.03.2021 року, складеного Приватним підприємством "Центр незалежної оцінки та експертизи".

За твердженнями скаржника, державним виконавцем та оцінювачем порушено вимоги законодавства при визначенні вартості майна товариства, зазначений звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним і непрофесійним та не може бути використаний для встановлення початкової ціни для і продажу шляхом електронних торгів.

При цьому, ТОВ "Оспром" вказує на наступне:

- висновок зроблений без належних на те повноважень у виконавця, за відсутності укладеного з оцінювачем договору;

- звіт складений за неповної інформації щодо оцінюваного майна та його характеристик, виконавцем не проведено оновленої технічної інвентаризації майна боржника. використано застарілі відомості. що впливає на достовірність оцінки;

- у звіті невірно визначено відомості про саме майно а його склад;

- звіт про оцінку складено без огляду об`єкта оцінки, що суперечить вимогам закону;

- результат оцінки базується лише па одному методичному підході, в той час як виконавець повинен був, у відповідності до вимог Національного стандарту №1 обґрунтувати неможливість застосування витратного та дохідного методичного підходу та зазначити їх у звіті про це відповідне застереження.

У відзиві на скаргу державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький) Бойко Сергій Володимирович вважає її необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки дії у зведеному виконавчому провадженні №60699568 вчинені відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" вчинені у межах наданих повноважень.

Зокрема, сторонами не надано узгодженого звіту про оцінку майна, тому виконавцем залучено незалежного суб`єкта оціночної діяльності, виконавець не може впливати на застосування методів оцінки, вказана у звіті ціна є лише початковою.

Також, державний виконавець зазначає, що суд не уповноважений зобов`язувати виконавця вчиняти певні дії, скаржником пропущено строки для звернення до суду.

Надаючи оцінку підставам поданої скарги, суд враховує наступне.

На примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (далі- Відділ) перебуває зведене виконавче провадження №60699568 з виконання:

- наказу Господарського суду Вінницької області № 902/326/16 від 04.11.2016 про стягнення з ТОВ "Оспром" на користь AT "Укрексімбанк" суми кредитної заборгованості та штрафних санкцій в загальній сумі 12 952 443,35 грн. (ВП № 60627516);

- наказу Господарського суду Вінницької області № 902/326/16 від 04.11.2016 про стягнення з ТОВ "Оспром" на користь AT "Укрексімбанк" судового збору в сумі 867 931,00 грн., (ВП №60627579).

04.12.2019 державним виконавцем проведено опис та арешт належних боржнику будівель, розташованих за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 40, які складаються з наступних приміщень: літ. №1 - адмінбудівля з матеріальним складом - цегла 703,3 кв.м.; №2 - вагова з навісом - цегла, 12,6 кв.м.; №3 - будівля олифорозливної дільниці, цегла. 104,7 кв.м.; №4 - тентокаркасна споруда (склад готової продукції) металевий, площею 561,1 кв.м.; №6 - склад тари площею 80,8 кв.м., металевий - демонтований; №7

- насосна з навісом, цегла, площею 159,4 кв.м.; №8 - склад модуль, металевий, площею 434,1 кв.м.; №8-1 - №8-5 - фарботерний цех, цегла, 1728,3 кв.м.; №9 - тентокаркасна споруда (СММ ), метал, площею 620,3 кв.м.; №10 - котельня, цегла, площею 102,8 кв.м - частково демонтована.; №12 - лабораторія, цегла, площею 54,2 кв.м.; №13 - виробничо побутовий корпус, цегла, площею 777,1 кв.м. - частково демонтований; №14 контрольно-транспортний пункт, цегла, площею 9,7 кв.м.; №15 - дільниця дозування продукції; №16 - транспортна підстанція; №17 - бензозаправна - демонтована; №18 - градарня; №19 - складська площадка рідких матеріалів; №20 - склад будівельних матеріалів, цегла, 611,3 кв.м.; №21 - адмінбудинок - майстерня, цегла, 431,7 кв.м.

З метою визначення ринкової вартості описаного та арештованого майна боржника, 16.01.2020 року державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, згідно якої суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання призначено ПП "АГЕНТСТВО ЕКСПЕРТНОЇ ОЦІНКИ І КОНСАЛТИНГУ".

Листом від 05.05.2020 ПП "АГЕНТСТВО ЕКСПЕРТНОЇ ОЦІНКИ І КОНСАЛТИНГУ" повідомило про неможливість виготовлення звіту без оновленої технічної документації на об`єкт оцінки.

07.05.2020 року державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні; згідно якої суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання призначено ТОВ «Реноме Груп», що надає послуги з проведення оцінки майна на підставі Договору про закупівлю за державні кошти послуг з проведення оцінки арештованого майна №203 від 20.03.2020 (копія додається).

08.09.2020 року на адресу Відділу надійшов звіт про незалежну оцінку майна, виданий суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Ремоне Груп", відповідно до якого ринкова вартість будівель, розташованих за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 40, складає 695 3000,00 грн.

Строк чинності зазначеного звіту сплинув, тому державним виконавцем 04.02.2021 року винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, згідно якої суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання призначено ПП "Центр незалежної оцінки та експертизи", яке діє на підставі сертифіката №336/20, виданого 24.04.2020 року Фондом державного майна України.

ПП "Центр незалежної оцінки та експертизи" виготовлено та направлено державному виконавцю звіт про незалежну оцінку нерухомого майна №155 від 01.03.2021 року, згідно якого визначено вартість майна ТОВ "Оспром" у розмірі 5 754 000.00 грн.

10.03.2021 року на адресу сторін виконавчого провадження направлено повідомлення про результати визначення вартості майна боржника.

12.03.2021 року сформовано та направлено до ДП "Сетам" заявку Заступника начальника Управління - начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький) № 3261/2.3-22/6 про реалізацію арештованого майна боржника, а саме будівлі, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 40.

Відомості щодо реалізації майна сформовано за номером лоту №470889.

Судом встановлено, що дійсно на офіційному сайт ДП "Сетам" (https://setam.net.ua/auction/470434) розміщено інформацію про проведення 12.04.2021 року о 9:00 аукціону з продажу в рамках виконавчого провадження №60699568, будівель, які знаходяться за адресою м. Вінниця, вул. Привокзальна 40, які складаються з наступних приміщень: літ. №1 - адмінбудівля з матеріальним складом - цегла 703,3 кв.м.; №2 - вагова з навісом - цегла, 12,6 кв.м.; №3 - будівля олифорозливної дільниці, цегла, 104,7 кв.м.; №4 - тентокаркасна споруда (склад готової продукції) металевий, площею 561,1 кв.м.; №6 - склад тари площею 80,8 кв.м., металевий - демонтований; №7 - насосна з навісом, цегла, площею 159,4 кв.м.; №8 - склад модуль, металевий, площею 434,1 кв.м.; №8-1 - №8-5 - фарботерний цех, цегла, 1728,3 кв.м.; №9 - тентокаркасна споруда (СММ ), метал, площею 620,3 кв.м.; №10 - котельня, цегла, площею 102,8 кв.м - частково демонтована; №12 - лабораторія, цегла, площею 54,2 кв.м.; №13 - виробничо побутовий корпус, цегла, площею 777,1 кв.м. - частково демонтований; №14 контрольно-транспортний пункт, цегла, площею 9,7 кв.м.; №15 - дільниця дозування продукції; №16 - транспортна підстанція; №17 - бензозаправна - демонтована; №18 - градарня; №19 - складська площадка рідких матеріалів; №20 - склад будівельних матеріалів, цегла, 611,3 кв.м.; №21 - адмінбудинок - майстерня, цегла, 431,7 кв.м.

Будівлі розташовані на земельній ділянці площею 2,2654 га, цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Земельна ділянка знаходиться у користуванні боржника на підставі рішень виконавчого комітету Вінницької міської ради від 26.02.1998р, № 224 та 12.12.1998р. № 1572.

Також, у судовому засіданні встановлено, що 29.03.2021 року ПП "Центр незалежної оцінки та експертизи" направлено державному виконавцю лист щодо повернення оригіналу звіту про оцінку на предмет відповідності звіту об`єктів нерухомого майна.

06.04.2021 року державним виконавцем винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій до 20.04.2021 року.

Постанову направлено ДП "СЕТАМ" для відома та виконання в частині зупинення електронних торгів по лоту №470889.

Розглянувши клопотання боржника про поновлення 10 денного строку для звернення з даною скаргою до суду, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, враховуючи наступне.

За приписами ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 920/149/18, під час оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчий документ господарського суду, слід дотримуватися відповідних положень ГПК України, вміщених у розділі VI "Судовий контроль за виконанням судових рішень", зокрема щодо права на звернення зі скаргою у строк десять календарних днів, визначений пунктом "а" частини першої статті 341 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

В той же час, приписами ч. 1 ст. 341 ГПК України та ч.5 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що скаргу може бути подано до суду протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 6 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Як вбачається з матеріалів справи державним виконавцем 10.03.2021 року направлено повідомлення щодо результатів звіту про оцінку майна.

Однак, за наданими державним виконавцем відомостями з сайту ДП "Укрпошта" від 12.03.2021 року: "відправлення не вручене під час доставки".

В силу вимог ч. 5 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Суд розуміє дане право сторони виконавчого провадження у широкому змісті, оскільки учасник виконавчого провадження повинен мати право оскарження не лише результату оцінки, але процедуру її призначення і проведення, а також рішення виконавця стосовно прийняття звіту до виконання, як результатів вчинення виконавчих дій.

При цьому, боржник має право самостійного вибору: оскаржувати дії виконавця поетапно (з моменту отримання відомостей про окрему оцінку) або з моменту завершення даної виконавчої дії повністю (направлення повідомлення відносно останнього звіту про оцінку).

Також, повідомлення виконавця сторонам виконавчого провадження про завершення оцінки майна є кінцевої дією виконавця, яка свідчить про завершення цієї виконавчої дії.

Водночас, зазначена подія, яка у часі суттєво відмежована від початку етапу оцінки, яка розпочинається із прийняття рішення про залучення оцінювача, не може позбавляти боржника права оскаржувати усі дії виконавця, котрі супроводжували процес оцінки.

З наданих ТОВ "ОСПРОМ" відомостей встановлено, що керівник 15.03.2021 року ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, скаргу до суду подано 24.03.2021 року, тобто в межах десятиденного строку з дати отримання відомостей про результати оцінки майна.

Положення ч. 2 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" хоча і визначає момент направлення повідомлення датою ознайомлення з результатом оцінки, однак не може перешкоджати суду відновлювати пропущені строки, з огляду на предмет та зміст поданої скарги, а також обсяг прав, які заявник вважає порушеними.

Тому, суд доходить висновку, що строк на оскарження дій державного виконавця пропущено боржником з поважних та об`єктивних причин, оскільки наведені у скарзі підстави можливо обґрунтувати лише ознайомившись з повним текстом звіту про оцінку.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

У рішенні від 04 грудня 1995 року у справі "Белле проти Франції" (Bellet v. France) ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Основною складовою права на суд є право доступу до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

За встановлених вище обставин, з огляду на передбачену частиною другою статті 341 ГПК України можливість поновлення судом пропущеного строку для подання такої скарги, враховуючи наведені вище мотиви, суд вважає за можливе поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "ОСПРОМ" строк для подачі скарги на дії державного виконавця щодо визначення вартості та оцінки майна у виконавчому провадженні № 60699568.

Здійснюючи розгляд скарги по суті, суд виходить з наступного.

ТОВ "Оспром" просить визнати неправомірними дії державного виконавця в частині призначення суб`єкта оціночної діяльності та надання невірних вихідних даних.

Між сторонами у справі склалися правовідносини, що врегульовані нормами Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність", постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440 «Про затвердження Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", а також нормами Закону України "Про виконавче провадження" в частині спору про оцінку майна.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і даним Законом.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження", для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання. Експертом або спеціалістом може бути будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі. Експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем.

Разом з цим, порядок проведення оцінки майна, залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання передбачені ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10- денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Враховуючи наведені норми матеріального права, за відсутності згоди сторін щодо самостійного визначення ринкової вартості майна боржника, державним виконавцем правомірно залучено до виконавчого провадження суб`єкта оціночної діяльності з метою визначення вартості майна ТОВ "Оспром", на яке можливо звернути стягнення.

При цьому, Закон України "Про виконавче провадження" не ставить жодних вимог щодо вибору оцінювача, а також не передбачає, що винесенню постанови державного виконавця має передувати укладення договору з оцінювачем.

Тому, суд вважає вимоги скарги у цій частині необґрунтованими.

Склад майна, яке передано на реалізацію узгоджується з описом майна, який проведено згідно Постанови державного виконавця від 04.12.2019 року та узгоджено керівником ТОВ "Оспром", що підтверджено у судому засіданні.

Звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17 (провадження 18-18гс18) та Верховним Судом у постановах від 04 липня 2018 року у справі № 711/650/13-ц, від 30 липня 2018 року № 23/100-12.

В той же час, висновок про оцінку майна не може бути оскаржений окремо від оскарження дій державного виконавця, що відповідає правовій позиції, викладені Великою Палатою у постанові від 20 березня 2019 року № 821/197/18/4440/16.

Тому, суд відхиляє вимоги скарги ТОВ "ОСПРОМ" відносно визнання протиправної та скасування оцінки майна.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18 та від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц дійшла висновку, що визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду.

Тому, оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Таким чином, доводи скарги оцінюються судом в аспекті правомірності дії державного виконавця, котрий приймаючи звіт про оцінку до провадження, направляючи сторонам повідомлення про результати визначення вартості майна боржника, передаючи арештоване майно на реалізацію має змогу оцінити дотримання вимог законності при оформленні звіту, з`ясувати дотримання оцінювачем загальних вимог стосовно укладення договору та проведення огляду об`єкта оцінки.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII на виконавця покладено обов`язок вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За приписами частини першої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII, арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Положеннями частини четвертої статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII визначено, що у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" від 12.07.2001 № 2658-ІІІ (далі - Закон №2658-111).

Відповідно до статті 3 Закону № 2658-ІІІ, оцінка майна - це процес визначення її оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно із частиною четвертою статті 3 цього Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.

Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (частина перша статті 10 і частина перша статті 11 Закону №2658-111).

Під час укладання органами державної влади та органами місцевого самоврядування договорів на проведення оцінки майна застосовуються обмеження, зазначені в статті 8 цього Закону. Не допускається встановлення інших обмежень щодо участі суб`єктів оціночної діяльності в проведенні оцінки майна, крім тих, що визначені умовами конкурсного відбору відповідно до законодавства.

Отже, проведення оцінки на замовлення органів державної влади без укладення договору не допускається.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", договір на проведення оцінки майна укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім.

Істотними умовами договору на проведення оцінки майна є: зазначення майна, що підлягає оцінці; мета, з якою проводиться оцінка; вид вартості майна, що підлягає визначенню; дата оцінки; строк виконання робіт з оцінки майна; розмір і порядок оплати робіт; права та обов`язки сторін договору; умови забезпечення конфіденційності результатів оцінки, інформації, використаної під час її виконання; відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; порядок вирішення спорів, які можуть виникнути під час проведення оцінки та прийняття замовником її результатів.

Розмір і порядок оплати робіт з оцінки майна визначаються за домовленістю сторін або у випадках відбору суб`єкта оціночної діяльності на конкурсних засадах - за результатами конкурсу. Не допускається встановлення у договорі розміру оплати робіт як частки вартості майна, що підлягає оцінці.

Матеріали справи не містять доказів укладання письмового договору між Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький); Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції; державним виконавцем (з однієї сторони) та ПП "Центр незалежної оцінки та експертизи" (з іншої сторони).

Представником оцінювача не надано у судовому засіданні жодних пояснень з даного приводу.

Суду також не надано доказів, що сторони могли укласти такий договір у спрощений спосіб (шляхом обміну листами або внаслідок вчинення спільних дій) та у такий спосіб узгодили усі істотні умови договору.

Крім того, проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється: ознайомлення з об`єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка (п. 50 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10 вересня 2003 року).

Відповідно до пп. 10 абзацу 2 п. 56 Національного стандарту звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен, серед іншого, містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Отже, незважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний) підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, укладення договору на проведення оцінки та ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Фактичне ознайомлення з майном, яке є предметом оцінки, можливе при доступі оцінювача до цього майна.

Однак, суду не надано доказів, що оцінювач безпосередньо оглядав майно ТОВ "ОСПРОМ" або був присутнім при вчиненні виконавчих дій щодо його огляду.

У наданому звіті відсутня інформація щодо способу огляду, детального опису об`єктів.

Посилання державного виконавця на ті обставини, що оцінювачу було передано зібрані матеріали ТОВ "Реноме Груп" (попереднім суб`єктом оціночної діяльності) суперечить нормативним вимогам про оцінку майна, оскільки оцінювач зобов`язаний самостійно та безпосередньо ознайомитись з об`єктами оцінки.

У звіті також не зазначено, що ТОВ "Оспром" обмежено доступ до огляду майна або чинило інші перешкод задля дотримання Приватним підприємством "Центр незалежної оцінки та експертизи" Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав".

Таким чином, виконавши звіт про незалежну оцінку нерухомого майна №155 від 01.03.2021 року, Приватним підприємством "Центр незалежної оцінки та експертизи" грубо порушено норми Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", стандарти та засади здійснення оціночної діяльності.

Статтею 32 Закону №2658-ІІІ передбачена відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Відтак, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків.

Відносно доводів скарги щодо протиправності дії дердавного виконавця, суд враховує, що "Визначення вартості майна боржника та його оцінка" є стадією виконавчого провадження, котра врегульована ст. 57 Закону.

Направлення повідомлення сторонам виконавчого провадження про завершення оцінки майна згідно ч. 5 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" є кінцевою дією виконавця, яка свідчить про завершення цієї виконавчої дії.

Оцінка майна та складення звіту, його направлення виконавцю є діями, котрі учиняються в межах процедури визначення вартості майна боржника та його оцінки, як є стадією виконавчого провадження

Суд виходить з того, на усіх етапах вчинення виконавчих дій державний виконавець повинен дотримуватись вимог законності та обґрунтованості прийнятих рішень, діяти в інтересах сторін виконавчого провадження.

Враховуючи описані судом недоліки норм закону при складенні звіту та у процесі визначення вартості майна ТОВ "ОСПРОМ", прийняття звіту до виконання державним виконавцем є протиправним та суперечить вимогам закону.

Відповідно до ст. 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимоги та предмет скарги зосереджені на оскарженні дій державного виконавця (з урахуванням не дотримання положень законодавства оцінювачем), котрі супроводжували усю стадію визначення вартості майна боржника та його оцінка.

Встановлені судом порушення при визначенні вартості майна боржника носять істотний характер, тому підтверджують протиправність дій державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький) Бойка Сергія Володимировича у зведеному виконавчому провадженні № 60699568 щодо визначення вартості майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Оспром" відповідно до звіту про незалежну оцінку нерухомого майна №155 від 01.03.2021 року, складеного Приватним підприємством "Центр незалежної оцінки та експертизи".

Відносно заперечень державного виконавця стосовно неможливості покладення судом обов`язку на орган виконання вчинити певні дії, суд звертає увагу на приписи ч. 2 ст. 343 ГПК України, згідно якого у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Тому, з метою відновлення прав боржника та забезпечення ефективного захисту його прав, суд вважає за доцільне зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький) Бойка Сергія Володимировича повторно визначити вартість майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Оспром"у зведеному виконавчому провадженні № 60699568.

Покладення такого обов`язку обумовлено нормами ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", котра зобов`язує виконавця провести повторну оцінку лише внаслідок закінчення терміну дії звіту (ч. 6 ст. 57 Закону), однак прямо не вказує на необхідність вчинення таких дій у випадку встановлення судом порушень процедури визначення майна боржника.

Також, суд покладаючи такий обов`язок не втручається у виключну компетенцію виконавця, оскільки встановлює лише загальний обов`язок без надання вказівок стосовно вибору конкретного оцінювача, строків вчинення таких дій, порядку проведення оцінки, оскільки такі дії чітко регламентовані Законом.

При оцінці значного обсягу аргументів відповідача суд зауважує, що у справі Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін.

Призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Водночас, статтю 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89).

Тому, мотиви суду зосереджено на основних доводах та вимогах заявника, а також заперечення державного виконавця.

Враховуючи викладені обставини у своїй сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСПРОМ".

Відносно заяви товариства щодо забезпечення вимог суд враховує наступне.

Згідно із ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або

- ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, застосування заходів забезпечення позову можливо не лише з метою захисту інтересів позивача, а також згідно заяви будь - якого учасника справи.

При цьому, ризик істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду є самостійною підставою для застосування заходів забезпечення позову на стадії виконання судового рішення.

Статтею 6 § 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачається, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Як відзначив Європейський суд з прав людини, з огляду на "визначне місце", яке посідає право на справедливий судовий розгляд у демократичних суспільствах, його обмежене тлумачення не відповідатиме об`єктові та цілям статті 6 Конвенції.

Щодо сфери дії статті, то вона не обмежується лише судовими слуханнями, адже відповідно до Конвенції, весь процес взагалі повинен відповідати критеріям справедливості.

Стаття 6 розповсюджує свою дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції (Рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", 22774/93, 28.07.1999, § 63; Рішення у справі Горнсбі проти Греції від 19.03.1997, § 40).

Отже, застосування заходів забезпечення позову можливо на стадії виконання судового рішення.

Подавши заяву про забезпечення вимог (вх. №01-48/36/21 від 05.04.2021 року), ТОВ "Оспром" посилається саме на підстави вжиття заходів забезпечення позову, заявником сплачено судовий збір, тобто дотримано вимог ст. 139 ГПК України.

Тому, суд оцінює подану заяву про забезпечення вимог, як заяву про вжиття заходів забезпечення позову на стадії виконання судового рішення.

На підставі ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже, законами України може врегульовуватись питання застосування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено можливість зупинення судом реалізації арештованого майна, як підстави для зупинення вчинення виконавчих дій.

Також, можливість зупинення передачі майна на реалізацію судом, передбачено ч. 5 ст. 57 ГПК України.

Крім того, п. 2 Розділу ХI Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5, врегульовано підстави для зупинення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) в цілому або за окремим лотом.

Зокрема, такою підставою є рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна.

Термін "рішення" суд розуміє у розширеному тлумаченні з огляду на положення ч. 1 ст. 232 ГПК України, за якими до судових рішень також віднесено ухвали суду.

Таким чином, зупинення судом реалізації арештованого майна є спеціальним, визначеним Законом України "Про виконавче провадження", способом забезпечення позову, що відповідає п. 10 ч. 1 ст. 137 ГПК України, який може застосовуватись на підставі заяви будь-якого учасника справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Процедура застосування такого заходу визначається ГПК України та має єдиний порядок.

Відтак, запропонований ТОВ "Оспром" вид вжиття заходів забезпечення узгоджується з нормативно допустимими способами застосування таких заходів.

З приводу обґрунтованості вказаної заяви суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд враховує, що у процесі розгляду скарги було встановлено порушення норм законодавства як при вчиненні виконавчих дій (внаслідок прийняття державним виконавцем звіту про оцінку до виконання та направлення сторонам повідомлення щодо результатів оцінки), так і щодо процедури визначення вартості майна боржника оцінювачем (внаслідок складення звіту без договору та без проведення безпосереднього огляду майна).

Суд також наголошує на вимогах АТ "Укрексімбанк" з приводу проведення інвентаризації майна боржника та визначення актуальних відомостей про його склад та обсяг, адресованих державному виконавцю.

Тому, проведення реалізації арештованого майна на основі звіту про незалежну оцінку нерухомого майна №155 від 01.03.2021 року, складеного Приватним підприємством "Центр незалежної оцінки та експертизи" суперечитиме вимогам закону, інтересам як стягувача, так і боржника, може спричинити виникнення нових спорів, пов`язаних з оспоренням результатів аукціону.

Тобто, виконання судового рішення у законний спосіб буде утруднено, що відповідає критеріям забезпечення позову згідно ч. 1 ст. 137 ГПК України.

Станом на дату розгляду скарги відсутні відомості про скасування аукціону з реалізації лоту за реєстраційним номером №470889, навіть незважаючи на винесення державним виконавцем постанови про відкладення виконавчих дій від 06.04.2021 року, що прямо передбачено п. 2 Розділу ХI Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5.

Тому, суд вважає обґрунтованими та доведеними належними доказами наявність ризиків того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а саме його виконання з дотриманням норм законодавства, порушення яких наведено вище у мотивувальній частині цієї ухвали.

Отже, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Оспром" (№ 41 від 05.04.2021 року) (вх.канц. № 01-48/36/21 від 05.04.2021 року) про вжиття заходів забезпечення позову підлягає задоволенню, а реалізація на електронних торгах Державним підприємством «СЕТАМ» арештованого майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Оспром" у зведеному виконавчому провадженні № 60699568 (за реєстраційним номером лоту №470889) - зупиненню.

При цьому, зупинення реалізації майна не перешкоджає державному виконавцю виконувати судове рішення іншими, визначеними законом способами та передати арештоване майно на реалізацію з дотриманням вимог закону, тому не може свідчити по зупинення стягнення на підставі виконавчого документа.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 233, 238-241, 253, 254, 256, 257, 339-345 ГПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Оспром" строк на подачу скарги у справі №902/326/16 по зведеному виконавчому провадженню № 60699568 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький) Бойка Сергія Володимировича щодо визначення вартості майна відповідно до звіту про незалежну оцінку нерухомого майна №155 від 01.03.2021 р., складеного ПП "Центр незалежної оцінки та експертизи".

2. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оспром" (№ 31 від 23.03.2021 року) (вх.канц. № 01-39/9/21 від 24.03.2021 року) у справі №902/326/16 задовольнити частково.

3. Визнати неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький) Бойка Сергія Володимировича у зведеному виконавчому провадженні № 60699568 щодо визначення вартості майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Оспром" (код - 02968869, вул. Привокзальна, 40, м. Вінниця, 21101) відповідно до звіту про незалежну оцінку нерухомого майна №155 від 01.03.2021 року, складеного Приватним підприємством "Центр незалежної оцінки та експертизи" (код - 30979118, вул. Соборності, 46В. м. Полтава, 36000).

4. Зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький) Бойка Сергія Володимировича повторно визначити вартість майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Оспром" (код - 02968869, вул. Привокзальна, 40, м. Вінниця, 21101) у зведеному виконавчому провадженні № 60699568.

5. Відмовити у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оспром" (№ 31 від 23.03.2021 року) (вх.канц. № 01-39/9/21 від 24.03.2021 року) у справі №902/326/16 по зведеному виконавчому провадженню № 60699568 в іншій частині вимог.

6. Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Оспром" (№ 41 від 05.04.2021 року) (вх.канц. № 01-48/36/21 від 05.04.2021 року) про вжиття заходів забезпечення позову.

7. Зупинити реалізацію на електронних торгах Державним підприємством «СЕТАМ» (код - 39958500, м. Київ, вул. Стілецька, 4-6, 01001), арештованого майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Оспром" (код - 02968869, вул. Привокзальна, 40, м. Вінниця, 21101) у зведеному виконавчому провадженні № 60699568 (за реєстраційним номером лоту №470889), переданого на реалізацію згідно заявки Заступника начальника Управління - начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький) № 3261/2.3-22/6 від 12.03.2021 року.

8. Копію ухвали направити для виконання Державному підприємству «СЕТАМ» та учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також засобами електронного зв`язку: ; ; .

Ухвала набирає законної сили в момент її проголошення - 07.04.2021 року, є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню в частині застосування заходів забезпечення позову, може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років до 07.04.2024 року.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення (ухвалу) суду протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення (ухвали) шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області.

Оскарження ухвали в частині застосування заходів забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 09.04.2021 року.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - ПАТ "Укрексімбанк" в м. Вінниці (вул. М.Оводова, 51, корп. 1, м. Вінниця, 21050)

3 - ТОВ "Оспром" (вул. Привокзальна, 40, м. Вінниця, 21000)

4 - Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький) (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036)

5 - ПП "Центр незалежної оцінки та експертизи" (вул. Соборності, 46В, м. Полтава. 36000)

6 - Державному підприємству «СЕТАМ» (01001, Київ, вул. Стрілецька, буд 4-6)