СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"07" квітня 2021 р. Справа № 905/1468/20

Суддя Крестьянінов О.О.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лігос бетон» (вх. №1003Д) на рішення господарського суду Донецької області від 15.02.2021 у справі №905/1468/20

за позовом Малого приватного підприємства «Азовнаукпром НВО», м. Маріуполь

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лігос бетон», м . Маріуполь

про стягнення 500675,75грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 15.02.2021 у справі №905/1468/20 (суддя Курило Г.Є.) позов Малого приватного підприємства «Азовнаукпром НВО» до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Лігос бетон» про стягнення 500675,75грн. задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лігос бетон» на користь Малого приватного підприємства «Азовнаукпром НВО» заборгованість у розмірі 480000,00грн, інфляційні втрати у розмірі 10584,38грн, 3% річних у розмірі 10081,51грн, судовий збір в сумі 7509,99грн.; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

ТОВ «Лігос бетон» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 15.02.2021 у справі №905/1468/20, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Одночасно заявник апеляційної скарги просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення від 15.02.2021 у справі №905/1468/20.

Дослідивши апеляційну скаргу та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, виходячи з такого.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп.1, п. 2 ч. 2 ст. ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Отже, положеннями Закону України «Про судовий збір» визначено граничний розмір сум судового збору, що підлягає сплаті у мінімальному та максимальному значенні при зверненні до суду з відповідними заявами.

Ставка судового збору з апеляційних скарг на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (пп. 4 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до господарського суду Донецької області з позовом було заявлено одну вимогу майнового характеру про стягнення 500675,75грн.

Згідно положень Закону України «Про судовий збір» за подання даного позову до суду першої інстанції підлягав сплаті судовий збір у розмірі 7510,14 грн. (500675,75 х 1,5%).

Отже, звертаючись з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Донецької області від 15.02.2021 ТОВ «Лігос бетон» мало сплатити 11265,20 грн. ((500675,75 х 1,5%) х 150%).

До матеріалів апеляційної скарги заявником додано платіжне доручення №3748 від 25.03.2021 про сплату судового збору у розмірі 11250,00 грн.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявником апеляційної скарги не було виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не було сплачено судовий збір у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Статтею 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи відсутність доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наданням заявнику строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, 234, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «Лігос бетон» десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання суду доказів сплати судового збору у визначеному законом порядку та розмірі, а саме необхідно доплатити 15,20 грн.

3. Наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О.О. Крестьянінов