ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"15" березня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3338/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Драганова А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Селянського (фермерського) господарства "Майданюк І К" (67844, Одеська область, Овідіопольський район, село Кароліно-Бугаз, вул. Приморська, буд. 84)

до відповідача: Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (67844, Одеська область, Овідіопольський район, село Кароліно-Бугаз, вул. Приморська, буд. 1)

про визнання незаконним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії

за участю представників сторін:

від позивача: Ткаченко В.Ф. - довіреність № б/н від 24.01.2020

від відповідача: не з`явився.

Історія справи.

1. Короткий зміст позовних вимог Селянського (фермерського) господарства "Майданюк І К".

11.11.2019 Селянське (фермерське) господарство "Майданюк І К" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області, в якій просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського ра йону Одеської області №1336-VII від 06 грудня 2017р. "Про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки та припинення договору на право тимчасового користування землею (в тому чи слі на умовах оренди) від 25 жовтня 1996р., укладеного з фермером Майданюк О.В"; зобов`язати сільраду на виконання свого рішення №267 від 10.10.1995р. "О закреплении 131,2 га пахотных земель за фермерами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на правах оренды" поновити договір оренди № 6 від 25 жовтня 1995р. на тих же умовах і на той же термін, площею 65,6 га. Крім того, у прохальній частині позовної заяви позивач також просить стягнути з відповідача судовий збір.

14.02.2020р. від позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог (т.1 а.с.111-112), згідно якої позивач просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського ра йону Одеської області №1336-VII від 06 грудня 2017р. "Про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки та припинення договору на право тимчасового користування землею (в тому чи слі на умовах оренди) від 25 жовтня 1996р., укладеного з фермером ОСОБА_1 ";

- зобов`язати сільраду на виконання свого рішення №267 від 10.10.1995р. "О закреплении 131,2 га пахотных земель за фермерами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на правах оренды" поновити договір оренди № 6 від 25 жовтня 1995р. на тих же умовах і на той же термін, площею 12,0 га, уклавши його з СФГ "Майданюк І К".

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

У прохальній частині позовної заяви позивачем також було заявлено клопотання про витребування у канцелярії сільради договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення з особами та підприємствами, які не являються мешканцями с. Кароліно-Бугаз.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.11.2019 позовну заяву Селянського (фермерського) господарства "Майданюк І К" за вх.№3431/19 від 11.11.2019р. на підставі ч.1 ст.174 ГПК України залишено без руху.

Вказаною ухвалою позивачу встановлено десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду доказів, що підтверджують сплату судового збору за другу вимогу немайнового характеру у сумі 1 921 грн, зазначення коду ЄДРПОУ відповідача, відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які він поніс, та уточнити, в якості кого ОСОБА_1 подано позовну заяву.

На виконання ухвали суду від 18.11.2019 до канцелярії суду 02.12.2019 від позивача надійшла заява про усунення недоліків з додатком, згідно якої позивач такі недоліки усунув, зазначив, що звертається з позовною заявою від СФГ "Майданюк І К", та просив суд відкрити провадження у справі №916/3338/19.

Ухвалою суду від 09.12.2019 відкрито провадження у справі №916/3338/19, прийнято справу до розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на "08" січня 2020 р. об 11:00.

В судове засідання 08.01.2020 з`явився голова Селянського (фермерського) господарства "Майданюк І К" та представник позивача за довіреністю, відповідач до суду не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Протокольною ухвалою від 08.01.2020 судом було відкладено підготовче засідання на "05" лютого 2020 об 11:30, про що відповідача повідомлено ухвалою суду в порядку ст. 120 ГПК України. Крім того у вказаному судовому засіданні судом було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування у відповідача інформації щодо укладених договорів, з підстав невідповідності такого клопотання вимогам ст. 81 ГПК України.

08.01.2020 до суду від Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області надійшов відзив на позовну заяву (т.1 а.с.73-76).

30.01.2020 від позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з неможливістю з`явитися в судове засідання 05.02.2020 та клопотання про надання можливості ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою від 05.02.2020 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів та відкладено підготовче засідання на 17.02.2020р. о 12 год. 00 хв.

14.02.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (т.1 а.с.95-97).

14.02.2020 від позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог (т.1 а.с.111-112).

У судовому засіданні 17.02.2020 судом оголошено перерву у підготовчому засіданні до 02.03.2020 о 12 год. 30 хв.

02.03.2020 Кароліно-Бугазькою сільською радою Овідіопольського району Одеської області подано до суду заперечення на відповідь на відзив (т.1 а.с.123-126).

У судовому засіданні 02.03.2020 судом оголошено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 11.03.2020 о 12 год. 00 хв.

У судовому засіданні 11.03.2020 судом оголошено перерву до 30.03.2020 о 12 год. 30 хв.

30.03.2020 до суду від сторін надійшли клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із пандемією коронавірусу з метою недопущення розповсюдження хвороби, для убезпечення від ризику життя та здоров`я людей, зокрема, учасників справи та працівників суду.

Крім того, 30.03.2020 позивачем було подано до суду доповнення до позовної заяви (т.1 а.с.147-149).

Ухвалою суду від 30.03.2020 судом відкладено розгляд справи на 27.04.2020 о 14 год. 00 хв.

06.04.2020 від позивача до суду надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи копії рішення Кароліно-Бугазької сільської ради народних депутатів №489 від 01.08.1997р. (т.1 а.с.167-168).

В судове засідання 27.04.2020 представники сторін не з`явилися, водночас в телефонному режимі позивачем та відповідачем було повідомлено секретаря судового засідання про неможливість з`явлення в судове засідання з огляду на заборону перевезень міжміським транспортом.

Ухвалою суду від 27.04.2020 розгляд справи №916/3338/19 відкладено на 18.05.2020 о 14:00.

В судове засідання 18.05.2020 представники сторін не з`явились, водночас, від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з продовженням карантину. Позивач жодних клопотань до суду не надав.

Ухвалою суду від 18.05.2020 судом зупинено провадження у справі №916/3338/19 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі №378/596/16-ц.

Враховуючи усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі №916/3338/19, ухвалою суду від 18.01.2021 провадження у даній справі було поновлено з 24.02.2021р., призначено засідання для розгляду справи по суті на 24.02.2021 об 11:00.

22.02.2021 до суду від позивача надійшли доповнення до позовної заяви (т.2 а.с.17-19).

В судове засідання 24.02.2021 з`явився представник позивача. Відповідач до суду не з`явився, про причини нез`явлення суд не сповістив.

Судом було проведено стадію дослідження доказів та протокольною ухвалою оголошено перерву при розгляді справи по суті до 15.03.2021 о 13:45, про що відповідача повідомлено ухвалою суду в порядку ст. 120 ГПК України.

У судовому засіданні 15.03.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, разом з тим 15.03.2021 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання, обґрунтоване тим, що представнику відповідача про судове засідання стало відомо лише 15.03.2021.

Розглянувши подане відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи, судом було відмовлено у його задоволенні з огляду на те, що жодних доказів щодо того, що представнику стало відомо про дату судового засідання лише 15.03.2021, матеріали справи не містять, водночас наявні докази, що підтверджують отримання відповідачем ухвали про поновлення провадження у справі (поштове повідомлення), а також ухвали від 24.02.2021 (роздруківка електронного листа відповідача про отримання ухвали суду).

Крім того у своєму клопотанні представник відповідача також повідомив суд про зміну найменування Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області на Кароліно-Бугазьку сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області.

Положеннями п. 1.4 постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (зі змін. і доповненнями) передбачено, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. У разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов`язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу - наприклад, у разі задоволення позову до нього) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Враховуючи, що відповідачем було змінено найменування, що також вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд вважає за необхідне змінити найменування позивача із зазначенням в процесуальних документах саме Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Селянського (фермерського) господарства "Майданюк І К".

На виконання положень ст. 33 Закону України "Про оренду землі" Селянське (фермерське) господарство "Майданюк І К" заздалегідь звернулося до сільради з клопотанням про поновлення договору оренди на новий строк, у відповідь на яке отримало листа від 15.12.2017 №462/02-07, в якому остання повідомила, що 06.12.2017 Кароліно-Бугазькою сільською радою Овідіопольського району Одеської області було прийнято рішення №1336-VII про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки та припинення договору на право тимчасового користування землею (в тому чи слі на умовах оренди) від 25 жовтня 1996р., укладеного з фермером Майданюк О.В".

Реалізація проекту внесення змін до генерального плану села Кароліно-Бугаз", поєднаного з планом зонування території населеного пункту у складі генерального плану", не може бути підставою для відмови у продовженні дії договору, оскільки постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2019р. у справі №1570/6587/2012 було підтверджено неправомірність включення земельних ділянок до меж с. Кароліно-Бугаз, та фактично земельні ділянки СФГ "Майданюк І К" та СФГ "Ткаченко І К" були винесені за межі населеного пункту, а отже жодного громадського та житлового будівництва на цих землях та орендованій позивачем земельній ділянці, площею 12,0 га не може бути здійснено.

Прийняте відповідачем рішення про припинення договору також суперечить положенням ст.140-149 Земельного кодексу України, відповідно до яких припинення права користування земельної ділянки проводиться за позовом органу місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу недійсним.

Одночасно з листом СФГ "Майданюк І К" також було отримано угоду про припинення дії договору, до якої позивачем було надіслано відповідачу протокол розбіжностей, який залишився поза увагою останнього, що є грубим порушенням вимог ст.181 Господарського кодексу України.

Враховуючи, що на протязі 20 днів відповідачем не було надано СФГ "Майданюк І К" відповіді на протокол розбіжностей, позивач вважав прийнятими такі пропозиції, у зв`язку з чим не звертався до Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області з додатковою угодою про поновлення договору оренди.

Оскільки СФГ "Майданюк І К" наразі продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, регулярно сплачує орендну плату за землю та не має жодних порушень за 20 років, з огляду на положення ч.6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", договір оренди підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах.

04.06.2020 СФГ "Майданюк І К" звернулось до відповідача із додатковою угодою про поновлення дії договору від 25.10.1995 (т.2 а.с.20-23), яка залишилась поза увагою відповідача та підписана не була.

3.2. Доводи Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

Спірний договір було укладено сторонами строком на 20 років, тобто дія договору закінчилась 10.12.2017.

31.08.2017 та 05.10.2017 відповідачем заздалегідь на адресу позивача були надіслані листи, якими було повідомлено про закінчення строку дії договору та відсутність наміру продовження договірних відносин.

Враховуючи надходження 10.11.2017 на адресу сільської ради клопотання СФГ "Майданюк І К" про поновлення договору оренди земельної ділянки, Кароліно-Бугазькою сільською радою Овідіопольського району Одеської області на адресу позивача було направлено лист, яким повідомлено, що відповідне клопотання про поновлення розглянуто на засіданні постійної комісії Кароліно-Бугазької сільської ради з питань агропромислового комплексу, земельних ресурсів, охорони навколишнього середовища та передано на розгляд сесії Кароліно-Бугазької сільської ради.

Рішенням Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 06.12.2017, на підставі п.34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування", ст.12 Земельного кодексу України, ст.ст.31,34 Закону України "Про оренду землі", проекту "Внесення змін до генерального плану села Кароліно-Бугаз Овідіопольського району Одеської області, поєднаного з планом зонування території населеного пункту у складі генерального плану", розробленого ДПРВІ "Укрпівдендіпроводгосп", затвердженого рішенням 16 сесії VII скликання від 25.11.2016 №818-VII, у зв`язку із закінченням строку дії договору вирішено припинити спірний договір на право тимчасового користування земельною ділянкою та зобов`язано орендаря звільнити земельну ділянку та передати її сільській раді.

Означене рішення є правомірним та таким, що прийнято у відповідності до чинного законодавства.

Натомість, наразі СФГ "Майданюк І К" вимоги рішення №1336 від 06.12.2017р. не виконано, земельну ділянку не звільнено.

Щодо надісланого позивачем протоколу розбіжностей, відповідач вказує, що такий протокол суперечив вимогам складання протоколів розбіжностей та мав ознаки наклепу.

Норми ст. 33 Закону України "Про оренду землі", на які посилається позивач, поширюються на випадки, коли земля знову передається в оренду.

Водночас листами Кароліно-Бугазькою сільською радою Овідіопольського району Одеської області було повідомлено позивача про відсутність наміру передавати в оренду земельну ділянку.

Але всупереч наведеному, позивач продовжує самовільно займати земельну ділянку, аргументуючи тим, що регулярно сплачує орендну плату, тоді як підстави для сплати коштів відсутні у зв`язку із припиненням договірних зобов`язань.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

Щодо склавшихся між сторонами правовідносин.

Як встановлено судом, 25.10.1996 між Кароліно-Бугазькою сільською радою та фермером Майданюк Ольгою Володимирівною на підставі рішення №267 від 10.10.1995 було укладено договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) (а.с.16), відповідно до якого ОСОБА_1 було прийнято в тимчасове користування земельну ділянку, загальною площею 12 гектарів, строком на 20 років. Відповідний договір зареєстровано в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею 10.12.1997. Таким чином, строк дії договору сторонами встановлено до 10.12.2017.

Листом від 05.10.2017 (т.1 а.с.78) було повідомлено позивача про закінчення 10.12.2017 терміну дії договору оренди земельної ділянки від 25.10.1996 та відсутність наміру продовження дії договірних відносин з огляду на таке: відмова орендаря від підписання додаткових угод до зазначеного договору оренди на виконання прийнятих рішень Кароліно-Бугазької сільської ради з метою приведення до норм чинного законодавства договірних відносин; неефективне використання земельної ділянки з заниженою орендною платою менше 3% від нормативної грошової оцінки; реалізація затвердженого проекту "Внесення змін до генерального плану села Кароліно-Бугаз".

10.11.2017 голова СФГ "Майданюк І К" звернулась до відповідача із клопотанням про поновлення договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 12 га, терміном 20 років з орендною платою згідно чинного законодавства та іншими умовами, які передбачені земельним законодавством України.

Листом від 01.12.2017 №448/0207 (т.1 а.с.81) Кароліно-Бугазькою сільською радою Овідіопольського району Одеської області було повідомлено позивача, що заява щодо поновлення договору оренди земельної ділянки, площею 12 га терміном на 20 років розглянута на засіданні постійної комісії сільської ради з питань агропромислового комплексу, земельних ресурсів, охорони навколишнього середовища та передана для розгляду та прийняття відповідного рішення на розгляд чергової сесії Кароліно-Бугазької сільської ради.

Як встановлено судом, рішенням Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області №1336-VII від 06.12.2017 ОСОБА_1 , на підставі п.34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування", ст.12 Земельного кодексу України, ст.ст.31,34 Закону України "Про оренду землі", проекту "Внесення змін до генерального плану села Кароліно-Бугаз Овідіопольського району Одеської області поєднаного з планом зонування території населеного пункту у складі генерального плану", розробленого ДПРВІ "Укрпівдендіпроводгосп", затвердженого рішенням 16 сесії VII скликання від 25.11.2016 №818-VII, відмовлено у поновленні договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 25.10.1996 року, укладеного Кароліно-Бугазькою сільською радою та фермером Майданюк Ольгою Володимирівною (зареєстрованого Кароліно-Бугазькою сільською радою в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею 10 грудня 1997 року №6); вирішено припинити договір на право тимчасового користування землею тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 25.10.1996 року, укладеного Кароліно-Бугазькою сільською радою та фермером Майданюк Ольгою Володимирівною (зареєстрований Кароліно-Бугазькою сільською радою в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею 10 грудня 1997 року №6), у зв`язку із закінченням строку дії договору та відсутністю намірів передачі в оренду земельної ділянки; зобов`язати ОСОБА_1 в місячний термін із моменту прийняття рішення звільнити земельну ділянку та передати її до сільської ради згідно до вимог чинного законодавства.

На виконання вищевказаного рішення сільської ради, з метою повернення земельної ділянки до земель запасу, Кароліно-Бугазькою сільською радою Овідіопольського району Одеської області супровідним листом №462/0207 від 15.12.2017р. було направлено позивачу рішення сільської ради від 06.12.2017 за №1336-VII; угоду про припинення дії договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 25.10.1996 року та акт приймання-передачі (повернення) земельної ділянки.

Як встановлено судом, не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивачем на адресу Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області було направлено протокол розбіжностей до угоди про припинення (т1 а.с.21), відповідь на яку ОСОБА_1 отримано не було.

З пояснень представника позивача, судом встановлено, що після закінчення строку дії договору СФГ "Майданюк І К" продовжило користування спірною земельною ділянкою. У підтвердження сплати орендної плати за користування земельною ділянкою позивач надав суду відповідні квитанції (т.1 а.с.101-108).

Щодо розгляду пов`язаних справ.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2019 у справі №1570/6587/2012 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задоволено частково, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2017 року скасовано в частині відмови у визнанні протиправним та скасування рішення Одеської обласної ради № 1190-V від 10.09.2010 року "Про зміну меж села Кароліно-Бугаз Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області" в частині включення в межі села Кароліно-Бугаз земельних ділянок СФГ "Майданюк і К" площею 4 га, СФГ "Ткаченко і К", площею 12 га; ухвалено у цій частині нову постанову, якою адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Одеської обласної ради № 1190-V від 10.09.2010 року "Про зміну меж села Кароліно-Бугаз Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області" в частині включення в межі села Кароліно-Бугаз земельних ділянок СФГ "Майданюк і К", площею 4 га, СФГ "Ткаченко і К", площею 12 га; в іншій частині постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2017 року залишено без змін.

Приймаючи вказану постанову, апеляційний суд встановив, що ОСОБА_1 на праві постійного користування землею, відповідно до державного акту від 10.04.1996, надано у постійне користування земельну ділянку, площею 4,00 га, на території Кароліно-Бугазької сільської Ради народних депутатів для ведення селянського (фермерського) господарства,

Крім того апеляційним судом також було встановлено, що ОСОБА_1 стала користувачем спірних земельних ділянок ще до затвердження Генерального плану розвитку та забудови села Кароліно-Бугаз, а тому, приймаючи рішення про зміну меж села Короліно-Бугаз, Одеська обласна рада, в порушення норм законодавства про планування та забудову територій, спланувала використання земельних ділянок, що знаходились у користуванні одного з позивачів, під індивідуальну житлову та громадську забудову, порушивши порядок врахування громадських і приватних інтересів при плануванні і забудові території.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду звернула увагу, що відповідно до проекту землеустрою щодо зміни меж населеного пункту с. Кароліно-Бугаз Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області до меж с. Кароліно-Бугаз включено лише земельну ділянку площею 4,00 га СФГ Майданюк і К та 12,00 га СФГ Ткаченко і К, тоді як позивачі у своїх позовних вимогах просять винести за межі села земельні ділянки СФГ Майданюк і К площею 16,00 га, СФГ Ткаченко і К площею 20,00 га. Беручи до уваги дані наданого до суду викопіювання з проекту установлення меж с. Кароліно-Бугаз Кароліно- Бугазької сільської Ради народних депутатів Овідіопольського району Одеської області, розробленого інститутом землеустрою у 1992 році, судом було встановлено, що земельні ділянки СФГ Майданюк і К, площею 12,00 га, та СФГ Ткаченко і К, площею 8,00 га, не включались оскаржуваним рішенням до меж населеного пункту, а віднесені до його території до прийняття цього рішення.

5. Позиція суду.

5.1. Щодо визнання незаконним та скасування рішення сільської ради.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов`язки тільки у того суб`єкта (чи визначеного ними певного кола суб`єктів), якому вони адресовані.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Тобто підставами для визнання акту недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства і визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, а також порушення у зв`язку з цим прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Частиною 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає обраний позивачем спосіб захисту ефективним, з огляду на що, надаючи правову оцінку законності оспорюваного рішення, зазначає наступне.

Згідно зі ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень визначених законом приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Пунктами "а", "в" частини першої ст. 12 Земельного Кодексу України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

За змістом статті 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Як встановлено судом, спірна земельна ділянка розташована в межах села Кароліно-Бугаз.

У зв`язку із закінченням строку дії договору та відсутністю наміру передачі в оренду спірної земельної ділянки, відповідачем, як особою, уповноваженою на розпорядження земельною ділянкою, на підставі положень п.34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування", ст.12 Земельного кодексу України, ст.ст.31,34 Закону України "Про оренду землі", проекту "Внесення змін до генерального плану села Кароліно-Бугаз Овідіопольського району Одеської області, поєднаного з планом зонування території населеного пункту у складі генерального плану", розробленого ДПРВІ "Укрпівдендіпроводгосп", затвердженого рішенням 16 сесії VII скликання від 25.11.2016 №818-VII, було прийнято рішення про відмову у поновленні договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 25.10.1996.

Суд зауважує, що згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Тобто до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме спеціальні норми Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі".

За змістом частини першої статті 93 Земельного кодексу України, статті 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, засноване на договорі.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Отже, зміст прав та обов`язків, що виникають в орендодавця та орендаря земельної ділянки, порядок їх реалізації та виконання опосередковуються договором оренди землі. Зокрема, на підставі договору в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря - обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору і вимог земельного законодавства та сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановленому договором або законом.

Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (частина перша статті 15 Закону України "Про оренду землі").

За змістом статті 19 Закону України "Про оренду землі" строк дії договору оренди землі як істотна умова договору визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Закінчення строку дії договору оренди землі спричиняє законодавчо визначені наслідки, зокрема припиняються права та обов`язки, що виникають із договору, за винятком тих, які продовжують існувати після закінчення договірних відносин. Власник земельної ділянки (в даному випадку територіальна громада, інтереси якої фактично представляє сільська рада) вправі користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою після закінчення договору оренди за правилами статті 317 Цивільного кодексу України.

З наведеного випливає, що рішення щодо продовження строку дії договору після закінчення строку його дії віднесено до дискреційних повноважень орендодавця.

Позивач, обґрунтовуючи наявність підстав для визнання незаконним та скасування спірного рішення сільської ради, зокрема, вказує на те, що реалізація генерального плану не може бути підставою для непродовження строку дії договору, оскільки спірні землі неправомірно включені до меж села Кароліно-Бугаз та мають бути виведені з такого села.

Надаючи оцінку таким доводам позивача, враховуючи предмет позову, суд зазначає, що питання правомірності включення земель чи їх винесення за межі села Кароліно-Бугаз лежить поза межами розгляду в рамках даної справи.

Жодних доказів неправомірності включення таких земельних ділянок до меж села Кароліно-Бугаз матеріали справи не містять.

При цьому постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2019 у справі №1570/6587/2012, на яку посилається позивач, було визнано протиправним рішення Одеської обласної ради № 1190-V від 10.09.2010 року "Про зміну меж села Кароліно-Бугаз Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області" в частині включення в межі села Кароліно-Бугаз земельних ділянок СФГ "Майданюк і К", лише площею 4 га. Щодо земельної ділянки площею 12 га, яка є предметом спірного договору оренди, судом було зазначено, що такі землі були включені до меж села Кароліно-Бугаз раніше, з урахуванням чого у задоволенні позову в цій частині було відмовлено.

Суд зазначає також про помилковість ототожнення позивачем рішення сільської ради про відмову у продовженні дії договору із рішенням про припинення права користування земельною ділянкою.

Доводи позивача в цій частині ґрунтуються на невірному тлумаченні відповідних положень постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 №7, якими розкрито питання припинення права користування земельною ділянкою в порядку ст. 140-149 ЗК України, тобто припинення права користування під час існування (тривалості) правовідносин користування, натомість, у даному випадку має місце волевиявлення орендодавця щодо не продовження відносин оренди після закінчення строку дії договору.

При цьому, посилання позивача на порушення переважного права також не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки доказів того, що земельна ділянка буде передана в оренду іншому орендарю, матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене у сукупності, суд зазначає, що в даному випадку спірне рішення було прийнято сільською радою в межах компетенції та наданих їй законом повноважень, без порушень вимог Закону, а відтак відсутні підстави для його скасування, як незаконного, з огляду на що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

5.2. Щодо вимоги про зобов`язання відповідача поновити договір оренди.

Перш за все суд зауважує що заявлена позивачем вимога про поновлення договору є похідною, та враховуючи відмову у задоволенні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення, задоволенню також не підлягає.

При цьому, враховуючи положення ч.4 ст.236 ГПК України щодо обов`язковості висновків Верховного Суду, суд вважає за необхідне також врахувати висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 29.09.2020 у справі №378/596/16-ц, щодо належного способу захисту при вирішенні правовідносин щодо поновлення договору оренди землі.

Приймаючи дану постанову, Верховний Суд зазначив наступне:

"68. Тож поновлення договору оренди землі в судовому порядку у передбачений статтею 33 Закону України «Про оренду землі`спосіб, вимагає укладення додаткової угоди між сторонами як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків на новий строк.

69. Правочин, на підставі якого здійснюється продовження орендних прав та обов`язків, у силу загальних приписів ЦК України щодо порядку укладення, зміни та розірвання договорів має бути вчинений у тій самій формі, що й первісний договір оренди.

70. У випадку недосягнення сторонами згоди щодо укладення додаткової угоди спір про укладення такої угоди, зміни та розірвання первісного договору вирішується судом (статті 651, 652 ЦК України).

71. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а частина друга статті 16 ЦК України передбачає, зокрема, такі способи захисту цивільних прав та інтересів судом, як визнання права, визнання правочину недійсним, зміна та припинення правовідношення.

72. Укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі кореспондує передбаченому пунктом 6 частини другої статті 16 ЦК України способу захисту порушеного права шляхом зміни правовідношення та відповідає підставам виникнення, припинення та зміни прав та обов`язків сторін за статтею 11 цього Кодексу.

73. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18).

74. Тож статтею 33 Закону України «Про оренду землі» у відповідній редакції, чинній у спірний період, визначено як підстави поновлення договору оренди землі, так і порядок такого поновлення шляхом укладення відповідної додаткової угоди до договору оренди землі. Право сторони на оскарження в суді відмови або зволікання з укладенням додаткової угоди в контексті спірних правовідносин означають право сторони на звернення до суду для укладення додаткової угоди.

75. Додаткова угода до договору оренди землі, зміст якої зафіксований у рішенні суду, відповідно до пункту 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

76. Висновків про належний спосіб захисту при вирішенні спірних правовідносин щодо поновлення договору оренди землі Велика Палата Верховного Суду дійшла також у справі № 908/299/18, вказавши у постанові від 26 травня 2020 року, що при вирішенні спірних правовідносин щодо поновлення договору оренди шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість укладення якої передбачена частиною восьмою статті 33 Закону України «Про оренду землі», належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною додаткової угоди саме із викладенням її змісту.".

З урахуванням наведених висновків Великої Палати Верховного Суду, належним способом захисту в даному випадку є визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту, з огляду на що суд зазначає про неналежність обраного позивачем способу захисту шляхом зобов`язання відповідача поновити договір оренди, що має наслідком відмову у задоволенні вимог в цій частині.

При цьому суд зауважує, що при зверненні позивача до суду останнім проекту додаткової угоди про поновлення спірного договору оренди (яку суд міг би розглянути і, в разі задоволення позову, викласти в резолютивній частині рішення) надано не було.

Наявний ж в матеріалах справи проект додаткової угоди, як встановлено судом, є додатком до листа звернення від 03.06.2020, отриманого відповідачем 04.06.2020, про що і на листі зверненні і на додатковій угоді міститься відповідний штамп з датою про отримання (тобто є частиною переписки сторін в процесі розгляду справи).

Посилання позивача на положення ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" та вказання на те, що договір вважається продовженим після закінчення строку його дії за відсутності заперечень орендодавця у поновленні, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки в даному випадку орендодавець неодноразово висловлював заперечення щодо продовження дії договору, попереджаючи заздалегідь.

Приймаючи до уваги відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати за зустрічним позовом, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

У зв`язку із перебуванням судді Щавинської Ю.М. з 24.03.2021 по 05.04.2021 на лікарняному повне рішення складено 06 квітня 2021 р.

Суддя Ю.М. Щавинська