ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

14 квітня 2021 року Справа № 915/491/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О., розглянувши матеріали заяви № б/н від 13.04.2021 ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про витребування доказів

13.04.2021 до Господарського суду Миколаївської області від заявника ОСОБА_1 надійшла заява №б/н від 13.04.2021 про витребування доказів, у якій містяться вимоги про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРАРЛЕНД» () наступних документів:

- завіреної копії документів (рішення чи наказу) по виплаті дивідендів за результатом фінансової діяльності ТОВ «АГРАРЛЕНД» за 2019 рік, та всіх документів по фактичній виплаті таких дивідендів як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 ;

- копії рішення та інших документів про внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців з зв`язку з виходом ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ «АГРАРЛЕНД» (код 38407240) на підставі договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 03.01.2020 року, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В обгрунтування своєї заяви заявник зазначає наступне.

Для звернення до суду з позовом до ТОВ «АГРАРЛЕНД» про стягнення сум дивідендів за 2019 в розмірі 945 800,00 грн. (відповідно до частки в статутному капіталі ТОВ «АГРАРЛЕНД», якою володів ОСОБА_1 на момент вказаного звітного періоду - тобто 50 % статутного капіталу) йому необхідно до позову додавати документи, що свідчать про необхідність нарахування та виплати таких сум на самому підприємстві (наказ, рішення). Зазначає, що ТОВ «АГРАРЛЕНД» відмовилось здійснювати на користь ОСОБА_1 будь-які виплати. Також вказує, що даний документ формується одразу після здачі річного фінансового звіту та відповідно до даних податкової служби, підприємство здало такий річний звіт. Однак, належна ОСОБА_1 сума, виплачена не була, будь -які усні чи письмові звернення залишаються поза увагою.

Зазначає, що відповідно до п. 11.2 Статуту ТОВ «АГРАРЛЕНД» виплата дивідендів здійснюється за рахунок чистого прибутку Товариства особам, які були учасниками Товариства на день прийняття рішення про виплату дивідендів, пропорційне до розміру їхніх часток; згідно з абз. 1 п. 11.2 Статуту товариство не має права приймати рішення про виплату дивідендів або виплачувати дивіденди, якщо Товариство не здійснило розрахунків з учасниками Товариства у зв`язку із припиненням їх участі у товаристві або з правонаступниками учасників Товариства відповідно до Закону; відповідно до п. 12.3 Статуту якщо Товариство має єдиного учасника, то рішення з питань, що належать до компетенції загальних зборів учасників, приймаються таким учасником Товариства одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого учасника.

Вказує, що ОСОБА_1 звернувся з листом до ТОВ «АГРАРЛЕНД» з проханням надати оригінал або копію відповідного рішення (наказу) про нарахування та виплату дивідендів. Також ТОВ «АГРАРЛЕНД» було запропоновано надати копію рішення засновника про внесення змін до єдиного реєстру юридичних осіб в зв`язку із виходом зі складу учасників ТОВ «АГРАРЛЕНД» ОСОБА_1 , проте ТОВ «АГРАРЛЕНД» протягом місяця відповіді не надало та від будь-яких контактів уникає. Оскільки заявник не має змоги надати суду ані оригінал, ані копію важливих для справи документів, з наведених вище підстав ОСОБА_1 був змушений звернутися до Господарського суду Миколаївської області із відповідною заявою про витребування доказів до подання позову до ТОВ «АГРАРЛЕНД».

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ГПК України суд може витребувати докази до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому ст.ст. 110-112 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.110 ГПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Згідно ст.111 ГПК України, у заяві про забезпечення доказів зазначаються:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомо відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти;

4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні;

5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів;

6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

Заява підписується заявником або його представником. До заяви, яка подана представником заявника, має бути додано документ, що підтверджує його повноваження. За подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Так, заявником в порушення п. 5 ч.1 ст.111 ГПК України не обґрунтовано необхідності забезпечення доказів, а саме підстав що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Відповідно до ч.4 ст.111 ГПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, заява №б/н від 13.04.2021 підлягає поверненню заявникові - ОСОБА_1 .

Згідно ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема повернення заяви або скарги.

Таким чином, заявник може звернутися до суду із клопотанням на підставі ст.7 Закону України «Про судовий збір» про повернення сплаченого за подання заяви про забезпечення доказів судового збору у розмірі 1135,00 грн.

Керуючись ст.ст.110, 111, ст. 232, 233, 234 ГПК України, - суддя

УХВАЛИВ:

1. Повернути заяву №б/н від 13.04.2021 про витребування доказів - ОСОБА_1 .

Додаток:

- заява №б/н від 13.04.2021 про витребування доказів з додатками та з

оригіналом квитанції: 0.0..1 від 13.04.2021 ( всього на 47 арк.).

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Південно - Західного апеляційного господарського суду у відповідності до ч.1ст. 255 ГПК України.

Згідно ст.ст.254, 255 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Н.О. Семенчук