РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.03.2021Справа № 910/18123/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Время+"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1" Святошинського району м. Києва

про виселення

за участі представників:

від позивача: Коломієць Н.Г., самопредставництво,

від відповідача: Моцак Т.С., керівник,

від третьої особи: Кравченко Л.Г., самопредставництво,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Святошинська районна у місті Києві державна адміністрація звернулася до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Время+" про виселення останнього з нежитлового приміщення загальною площею 85,52 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Єфремова, 11, м. Київ, з огляду на наявність у відповідача заборгованості з орендної плати. Також позивач просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2020 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

07.12.2020 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Також суд залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Святошинського району м. Києва.

Протокольною ухвалою суду від 18.03.2021 суд поновив процесуальний строк на подання відзиву на позов.

У відзиві на позовну заяву відповідач зауважив, що не отримував лист позивача щодо розірвання договору та заборгованість у відповідача за договором по сплаті орендної плати протягом трьох місяців підряд відсутня. Відповідач також зауважив, що фактична площа об`єкта оренди становить 66,8 кв.м., а не 85,52 кв.м., у зв`язку з чим відповідач сплачував орендну плату з розрахунку саме за фактичну площу приміщення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.07.2019 між Святошинською районною в місті Києві державною адміністрацією (орендодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю "Время+" (орендар) та Комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Святошинського району м. Києва (балансоутримувач) укладено договір № 1009 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, за умовами якого орендодавець на підставі протоколу засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 26.03.2019 № 14/149 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлове приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва (далі - об`єкт), яке знаходиться за адресою: вул. вул.. Єфремова, 11 для розміщення аптеки, що реалізує готові ліки в приміщеннях лікувально-профілактичних закладів (пункт 1.1. договору).

Відповідно до пункту 2.1. договору об`єктом оренди є нежилі приміщення загальною площею 85,52 кв.м. згідно з викопіюванням з поверхового плану, що складає невід`ємну частину цього договору.

Згідно з пунктом 3.1. договору орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280, і становить без ПДВ: 229,73 грн. за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає за базовий місяць розрахунку травень 2019 року 19646,35 грн.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України (пункт 3.2 договору).

Відповідно до пункту 3.5 договору додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою.

Пунктом 3.6 договору встановлено, що орендна плата сплачується орендарем на рахунок балансоутримувача, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі.

Згідно з пунктом 3.7 договору орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця.

Відповідно до пункту 4.2.12 договору орендар зобов`язаний самостійно сплачувати вартість фактично спожитих комунальних послуг постачальникам таких послуг, які надаються за окремими договорами, укладеними орендарем з цими організаціями за тарифами встановленими в законом порядку. У разі відсутності можливості укладання прямих договорів з підприємствами-постачальниками послуг орендар відшкодовує витрати підприємства-балансоутримувача за надані послуги.

Як передбачено пунктом 5.1.3 договору орендодавець має право відмовитися від договору в разі невиконання або порушення орендарем умов договору оренди, в тому числі в частині своєчасної орендної плати.

Орендодавець має право в разі несплати орендарем орендної плати протягом 3 місяців підряд з дня закінчення строку платежу, вжити необхідних заходів для примусового виселення орендаря та стягнення заборгованості з орендної плати (пункт 5.2.3 договору).

Договір є укладеним з моменту підписання його сторонами та діє з 20.03.2019 до 18.03.2022 (пункт 9.1 договору).

Пунктом 9.3 договору сторони погодили, що одностороння відмова від договору не допускається, крім випадків, передбачених підпунктами 5.1.3, 5.2.3 договору. Лист з відмовою від договору направляється поштою з повідомленням про вручення за місцезнаходженням орендаря, вказаним у договорі. Договір є розірваним з дати одержання орендарем повідомлення орендодавця про відмову від договору, або з дати повернення орендодавцю відмови від договору з відміткою відділення зв`язку про відсутність орендаря за вказаною адресою.

До договору сторони підписали акт приймання-передачі нерухомого майна, за яким орендодавець передав, а орендар прийняв у орендне користування згідно з договором нежитлове приміщення, що перебуває на балансі підприємства, загальною площею 85,52 кв.м., що знаходиться по вул. Єфремова, 11.

Із матеріалів справи слідує, що відповідач не здійснював внесення орендної плати з червня по жовтень 2020 року, тобто останній платіж за договором від відповідача надійшов 04.05.2020 в сумі 2000 грн.

У зв`язку з цим, позивач звертався до відповідача з листом від 13.08.2020 № 107-30/5217 (направлено 14.08.2020) щодо розірвання договору внаслідок наявності заборгованості з орендної плати.

У подальшому, позивач звертався до відповідача з листом від 03.03.2020 № 307 щодо сплати боргу за договором.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 283 Господарського кодексу України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Аналогічна норма закріплена й у частині 1 статті 759 ЦК України, відповідно до якої за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до приписів статті 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Із матеріалів справи слідує, що за період з червня по жовтень 2020 року відповідач не вносив орендну плату в передбаченому договором розмірі.

Надані відповідачем до матеріалів справи копії платіжних доручень не спростовують обставини наявності заборгованості відповідача за договором за період з червня по жовтень 2020 року, оскільки відповідні платіжні доручення датовані до спірного позовного періоду.

Щодо тверджень відповідача про те, що фактично розмір об`єкту оренди становить 66,8 кв.м., а не 85,52 кв.м., суд зауважує, що в підписаному відповідачем договорі оренди та акті приймання-передачі об`єкту оренди площа орендованого приміщення зазначена саме в розмірі 85,52 кв.м.

Виходячи з положень статей 76, 77 ГПК України, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем обставини щодо фактичної наявності іншої площі орендованого приміщення, ніж зазначена в чинному договорі оренди. Доказів визнання даного договору недійсним або внесення до нього змін щодо площі орендованого приміщення матеріали справи не містять.

Таким чином, судом вважаються обґрунтованими доводи позивача щодо наявності за відповідачем заборгованості за договором у зв`язку з несплатою відповідачем орендної плати протягом трьох місяців підряд з червня по жовтень 2020 року, що за положеннями статті 782 ЦК України, пунктів 5.1.3, 5.2.3 договору є підставою для відмови від договору оренди.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач листом від 13.08.2020 № 107-30/5217 (направлено 14.08.2020, номер відправлення 709) повідомив відповідача щодо розірвання договору внаслідок наявності заборгованості з орендної плати. Даний лист відповідно до інформації з веб-сайту АТ «Укрпошта» не був вручений під час доставки 18.08.2020 та повернувся за зворотною адресою.

Відтак, укладений між сторонами договір є припиненим з 18.08.2020 - дати отримання позивачем повернутого засобами поштового зв`язку без вручення листа позивача до відповідача про розірвання договорую

У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі (частина 1 статті 785 ЦК України).

Частиною 1 статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Ураховуючи те, що укладений між сторонами договір є припиненим, суд дійшов висновку про обґрунтованість пред`явленої позовної вимоги про виселення відповідача з орендованого приміщення.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За наведених обставин суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Судові витрати, які складаються із суми сплаченого судового збору, покладаються відповідно до статті 129 ГПК України на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації задовольнити повністю.

Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "Время+" (03179, м. Київ, вул. Єфремова, 11; ідентифікаційний код 23519325) з орендованого майна, а саме: нежитлового приміщення загальною площею 85,52 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ. вул. Єфремова, 11.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Время+" (03179, м. Київ, вул. Єфремова, 11; ідентифікаційний код 23519325) на користь Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації (03115, м. Київ, просп. Перемоги, 97; ідентифікаційний код 37395418) 2102 (дві тисячі сто дві) грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено: 05.04.2021 року.

Суддя К.В. Полякова