УХВАЛА

м. Київ

08.04.2021Справа № 910/5520/21

За заявою ОСОБА_1

про забезпечення позову у справі

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до Міністерства юстиції України

про визнання протиправним та скасування наказу

Суддя Гумега О.В.

Представники: без виклику учасників справи

УСТАНОВИВ:

06.04.2021 ОСОБА_1 (далі - позивач-1), ОСОБА_2 (далі - позивач-2) звернулися до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач, Мін`юст) з вимогами про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2021 року № 1222/5 «Про задоволення скарги», яким задоволено скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , скасовано в Єдиному державному реєстрі реєстраційні дії від 29.01.2021 року № 020002608 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» та № 021002608 «Корегування», проведені державнимреєстратором Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області Коваленком Дмитром Вікторовичем щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарантінвест» (ідентифікаційний код юридичної особи 31325434) (далі - Наказ № 1222/5 від 02.04.2021).

Позовні вимоги обгрунтовані протиправністю оскаржуваного наказу Мін`юсту, оскільки Мін`юстом порушено пряму заборону, що визначена приписами п. 4 ч. 8 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» відповідно до яких Мін`юст не мав права розглядати скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , так як відносно оскаржуваних реєстраційних дій від 29.01.2021 року № 020002608 та № 021002608 Господарським судом Вінницької області розглядається судовий спір між тими ж самими сторонами та з того ж самого предмету. Крім того, Наказ № 1222/5 від 02.04.2021 прийнятий в порушення заборон, які містились в Єдиному державному реєстрі, що передбачає неможливість вчинення будь-яких реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі відносно ТОВ «Гарантінвест».

Одночасно з поданням позову, позивач-1 - ОСОБА_1 (далі - заявник) подав до Господарського суду міста Києва заяву про забезпечення позову № б/н від 06.04.2021, відповідно до якої просить суд поданий ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України позов про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2021 року № 1222/5 забезпечити наступним чином: зупинити дію наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2021 року № 1222/5 до набуття законної сили судовим рішенням, ухваленим за результатом розгляду позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2021 року № 1222/5 (далі - заява про забезпечення позову).

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 140 ГПК України, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

За наслідками дослідження вимог заяви про забезпечення позову, наведеного заявником обґрунтування вимог та доданих ним до заяви доказів, судом не встановлено підстав, які б вказували на необхідність виклику заявника та/або витребування від нього додаткових пояснень або додаткових доказів.

Також, з наведеного у заяві обґрунтування та доданих до неї доказів не вбачається, що наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви.

Враховуючи наведене, заява розглядається за загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 140 ГПК України.

Розглянувши подану ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке.

За приписами статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Так, за приписами статей 73, 74, 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд оцінює виключно обґрунтованість заяви на предмет доведення обставин, які свідчать про необхідність застосування заходу забезпечення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Оскільки у даному випадку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з немайновими позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявник зазначив, що ОСОБА_1 (позивач-1, заявник) та ОСОБА_2 (позивач-2) звернулись до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України (відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2021 року № 1222/5, яким задоволено скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , скасовано в Єдиному державному реєстрі реєстраційні дії від 29.01.2021 року № 020002608 та № 021002608.

Позивачі вважають Наказ № 1222/5 від 02.04.2021 таким, що прийнятий з порушенням вимог чинного законодавства, а саме п. 1 ч. 2, ч. 6, п. 4 ч. 8 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», крім того, Наказ № 1222/5 від 02.04.2021 прийнятий в порушення заборон, які містились в Єдиному державному реєстрі, що передбачає неможливість вчинення будь-яких реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі відносно ТОВ «Гарантінвест», у зв`язку з чим позивачі вважають, що Наказ № 1222/5 від 02.04.2021 підлягає скасуванню.

Позовна заява подана позивачами за таких обставин виникнення спору:

- позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були учасниками ТОВ «Гарантінвест», у статутному капіталі якого їм належали частки у наступному розмірі: ОСОБА_1 - частка у розмірі 16,67% статутного капіталу; ОСОБА_2 - частка у розмірі 16,67% статутного капіталу;

- 29.09.2020 невстановлена особа, видаючи себе за ОСОБА_2 , звернулась до приватного нотаріуса та оформила від імені ОСОБА_2 на ім`я громадянина ОСОБА_5 довіреність на право розпорядження часткою в статутному капітал ТОВ «Гарантінвест» у розмірі 16,67% статутного капіталу;

- 18.11.2020 невстановлена інша особа, видаючи себе за ОСОБА_1 , звернулась до приватного нотаріуса та оформила від імені ОСОБА_1 на ім`я громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_3 довіреність на право розпорядження часткою в статутному капіталі ТОВ «Гарантінвест» у розмірі 16,67% статутного капіталу;

- 23.11.2020 ОСОБА_5 , діючи за вищенаведеними довіреностями, за актом приймання- передачі, який складено на підставі договору купівлі-продажу корпоративних прав № 1 від 23.11.2020, передав належні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 частки у статутному капіталі ТОВ «Гарантінвест» громадянину ОСОБА_4 ;

- 24.11.2020 громадянин ОСОБА_4 здійснив відчуження частини зареєстрованої за ним частки ТОВ «Гарантінвест» в розмірі 20% статутного капіталу іншій особі - ОСОБА_3 , який у вищенаведеній довіреності від імені ОСОБА_1 зазначений його другим повіреним, а за собою залишив частку у розмірі 13,34% статутного капіталу товариства;

- 27.11.2020 нові власники часток ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , діючи у змові із іншим співвласником ТОВ «Гарантінвест» ОСОБА_6 , змінили керівника ТОВ «Гарантінвест» - замість ОСОБА_7 в ЄДР в якості директора ТОВ Гарантінвест» було зареєстровано ОСОБА_8 ;

- 27.11.2020 за фактом рейдерського заволодіння частками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у статутному капіталі ТОВ «Гарантінвест» Головним управлінням Національної поліції у Вінницькій області було відкрито кримінальне провадження № 0000408 за ч. ст. 206-2 КК України;

- 04.12.2020 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України було подано скаргу стосовно скасування реєстраційної дії щодо перереєстрації в ЄДР їхніх часток у статутному капіталі ТОВ «Гарантінвест» на ім`я ОСОБА_4 ;

- наказом Міністерства юстиції України від 31.12.2020 у задоволенні даної скарги було відмовлено з підстав, що як державний реєстратор, так і сама Колегія Міністерства юстиції України, яка розглядала дану скаргу, не наділені повноваженнями щодо проведення експертизи документів, які подаються для проведення державної реєстрації, а також встановлення справжності підпису на них;

- 18.01.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Господарського суду Вінницької області був поданий позов до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з позовними вимогами про визнання недійсними довіреностей від 18.11.2020, від 29.09.2020, визнання недійсним договору купівлі -продажу корпоративних прав ТОВ «Гарантінвест» № 1 від 23.11.2020; витребування у гр-на ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках по 6,67% статутного капіталу кожному, частку у розмірі 13,34% статутного капіталу ТОВ «Гарантінвест», витребування у гр-на ОСОБА_3 на користь гр-н ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках по 10% статутного капіталу кожному, частку у розмірі 20% статутного капіталу ТОВ «Гарантінвест»;

- на даний час за поданим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовом Господарським судом Вінницької області розглядається судова справа № 902/46/21;

- 29.01.2021, без відома та згоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчинили перереєстрацію зареєстрованих за ними часток у статутному капіталі ТОВ «Гарантінвест» на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , однак, перереєстрація в ЄДР часток у статутному капіталі проводена на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не в рівних частках, як це було первинно, а в наступних частках: ОСОБА_3 перереєстрував власну частку у розмірі 20% статутного капіталу на ОСОБА_2 , а ОСОБА_4 перереєстрував власну частку у розмірі 13,34% статутного капіталу на ОСОБА_1 ;

- вищенаведена перереєстрація часток на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була здійснена державним реєстратором Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області Коваленком Д.В. 29.01.2021 реєстраційною дією за № 020002608 «Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи. Зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи. Зміна фізичних осіб або зміна відомостей про фізичних осіб-платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо»;

- за наведених обставин, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Господарського суду Вінницької області в межах судової справи № 902/46/21 було подано заяву про зміну предмета позову;

- після проведення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перереєстрації в ЄДР власних часток на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вищенаведених пропорціях, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулись до Міністерства юстиції України зі скаргою на державного реєстратора та вимогою про скасування в ЄДР останньої реєстраційної дії по реєстрації за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідних часток у статутного капіталу ТОВ «Гарантінвест»;

- ухвалою Господарського суду Вінницької області від 17.02.2021 у справі № 902/46/21 заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову було задоволено у наступний спосіб: заборонено суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (в тому числі, але не виключно (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України, державним реєстраторам Департаменту нотаріату та державної реєстрації Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, вчиняти реєстраційні дії (вносити зміни) щодо відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про зміни складу учасників товариства, прийняття/виключення учасників, зміни розміру статутного капіталу, зміни розміру часток учасників, переходу (відчуження) часток у статутному капіталі.

Отже, позивачі не погоджуються з прийнятим Міністерством юстиції України Наказом № 1222/5 від 02.04.2021, а заявлені ними позовні вимоги про скасування цього наказу направлені на захист корпоративних прав позивачів.

Заявник просить суд забезпечити поданий позов шляхом зупинення дії Наказу Міністерства юстиції України № 1222/5 від 02.04.2021, оскільки існують об`єктивні обставини, які вказують на те, що у разі не вжиття судом обраного заявником заходу забезпечення позову, ефективний захист або поновлення порушених майнових прав позивачів, за захистом яких вони звернулись до суду, буде не можливим або вкрай утрудненим, з огляду на таке.

Заявник вважає, що фактичне виконання Наказу № 1222/5 від 02.04.2021 призведе до неможливості вирішення справи Господарського суду Вінницької області № 902/46/21 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з вимогами:

1. Визнати недійсною довіреність від 18.11.2020, що складена від імені гр-на ОСОБА_1 на ім`я гр-на ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

2. Визнати недійсною довіреність від 29.09.2020, що складена від імені гр-ки ОСОБА_2 на ім`я гр-на ОСОБА_5 та гр-на ОСОБА_1 .

3. Визнати недійсним договір купівлі-продажу корпоративних прав ТОВ «Гарантінвест» № 1 від 23.11.2020.

4. Скасувати в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні рішення державного реєстратора від 29.01.2021 про реєстрацію за гр-ном ОСОБА_1 права власності на частку у розмірі 13,34% статутного капіталу ТОВ «Гарантінвест» та про реєстрацію за гр-кою ОСОБА_2 права власності на частку у розмірі 20% статутного капіталу ТОВ «Гарантінвест».

5. Визнати наступний розмір статутного капіталу, склад учасників та розподіл часток учасників у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарантінвест» ():

розмір статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарантінвест» становить 10000000,00 грн. в якому:

ОСОБА_1 належить частка у розмірі 16,67% статутного капіталу товариства номінальною вартістю 1667000,00 грн.;

ОСОБА_2 належить частка у розмірі 16,67% статутного капіталу товариства номінальною вартістю 1667000,00 грн.;

ОСОБА_7 належить частка у розмірі 33,33% статутного капіталу товариства номінальною вартістю 3333000,00 грн.;

ОСОБА_6 належить частка у розмірі 33,33% статутного капіталу товариства номінальною вартістю 3333000,00 грн.

Заявник зазначив, що у разі виконання оскаржуваного ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Наказу № 1222/5 від 02.04.2021 та внесення на його виконання змін до Єдиного державного реєстру будуть скасовані реєстраційні дії від 29.01.2021 і власниками спірних часток замість ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в ЄДР будуть знову значитись ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

На думку заявника, зазначене скасування в ЄДР реєстраційних дій на підставі оскаржуваного Наказу № 1222/5 від 02.04.2021 призведе до негативних наслідків для позивачів. Зокрема, враховуючи, що розгляд у справі № 902/46/21 знаходиться на стадії завершення підготовчого провадження, то зміна на підставі оскаржуваного Наказу власників часток у статутному капіталі ТОВ «Гарантінвест» призведе до неможливості зміни предмету позовних вимог у справі № 902/46/21, у зв`язку з чим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будуть змушені подавати до суду новий позов з новими позовними вимогами про витребування своїх часток у статутному капіталі ТОВ Гарантінвест» у їх нових власників.

Заявник також звернув увагу, що у справі № 902/46/21 Господарським судом Вінницької області були вжиті заходи забезпечення позову і накладений арешт на частки позивачів, які на даний час зареєстровані за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , однак виконання державним реєстратором оскаржуваного Наказу, фактично знівелює наведені вжиті Господарським судом Вінницької області заходи забезпечення позову.

Судом за наявними матеріалами встановлено, що Наказом Міністерства юстиції України № 1222/5 від 02.04.2021 «Про задоволення скарги» вирішено: скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 01.02.2021 задовольнити у повному обсязі (п. 1); скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційні дії від 29.01.2021 № 020002608 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» та № 021002608 «Корегування», проведені державним реєстратором Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області Коваленком Дмитром Вікторовичем щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарантінвест» (ідентифікаційний код юридичної особи 31325434) (п. 2); анулювати державному реєстратору Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області Коваленку Дмитру Вікторовичу доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (п. 3); виконання пункту 2 наказу покласти на Офіс протидії рейдерству (п. 4); виконання пункту 3 наказу покласти на Державне підприємство «Національні інформаційні системи» (п. 5).

Дослідивши наведені заявником обставини та докази в обґрунтування необхідності вжиття визначеного заявником заходу забезпечення позову, суд дійшов висновку, що виконання оскаржуваного Наказу Мін`юсту № 1222/5 від 02.04.2021 під час розгляду справи істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся з позовом до суду, виходячи з того, що предметом спору між сторонами є вимога про визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу.

За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При цьому, як наголошує Європейський суд з прав людини у рішенні "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, що відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Судом досліджено, що позивач належними та допустимими доказами обґрунтував причини звернення із заявою про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладенеі обставини, суд зазначає що належним, співмірним та адекватним заходом забезпечення позову у даному випадку буде зупинення дії наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2021 року № 1222/5 до набрання законної сили судовим рішенням, ухваленим за результатом розгляду позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2021 року № 1222/5

При цьому суд зазначає, що вказані заходи забезпечення позову мають наслідком лише збереження існуючого становища до розгляду справи по суті та ніяким чином не зумовлюють фактичного вирішення спору по суті.

Вказані заходи забезпечення позову безпосередньо пов`язані із предметом розгляду по даній справі, оскільки спір стосується визнання протиправним та скасування оспорюваного наказу.

За таких обставин, враховуючи пов`язаність вищевказаного заходу забезпечення позову з його предметом, ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених прав позивача у разі задоволення позову та невжиття відповідного заходу забезпечення позову, суд вважає за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- зупинити дію наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2021 року № 1222/5 до набуття законної сили судовим рішенням, ухваленим за результатом розгляду позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2021 року № 1222/5.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 ГПК України ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст. 136-140, 144, 228, 230, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову № б/н від 06.04.2021 задовольнити повністю.

2. Вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- зупинити дію наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2021 року № 1222/5 до набуття законної сили судовим рішенням, ухваленим за результатом розгляду позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2021 року № 1222/5.

3. Дана ухвала Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 у справі № 910/5520/21 є виконавчим документом, набирає законної сили з 08.04.2021 та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

4. Строк пред`явлення даної ухвали Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 у справі № 910/5520/21 до виконання становить три роки, тобто до 08.04.2024.

5. Стягувачем у виконавчому провадженні за ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 у справі № 910/5520/21 є ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

6. Боржником у виконавчому провадженні за ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 у справі № 910/5520/21 є Міністерство юстиції України (Україна, 01001, місто Київ, ВУЛИЦЯ АРХІТЕКТОРА ГОРОДЕЦЬКОГО, будинок 13; ідентифікаційний код 00015622).

7. Дана ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 253-259 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Гумега Оксана Валеріївна