ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2021 р. Справа № 910/568/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Євсікова О.О.

Поляк О.І.

секретар судового засідання Ярмоленко С.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 18.01.2021 р.

у справі № 910/568/21 (суддя - Пукшин Л.Г.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" та публічного акціонерного товариства "Український професійний банк"

про визнання іпотеки припиненою та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69" (далі - ТОВ "Фрунзе 69") звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (далі - ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста") та публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" (далі - ПАТ "УПБ") про визнання припиненим іпотечного договору від 25.11.2010 р., укладеного між ПАТ "УПБ" та ПрАТ "Банкомзв`язок", та зобов`язання ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" передати оригінал вказаного іпотечного договору позивачу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що не зважаючи на припинення іпотечних зобов`язань, вчинення відповідних реєстраційних дій, направлених на припинення обтяження та погашення іпотеки, ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" продовжує стверджувати, що воно є законним власником нерухомого майна - будівлі спеціальнодопоміжного обладнання (літ. В), загальною площею 5 760,0 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 69 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00) (далі - будівля).

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, шляхом:

- накладення арешту на будівлю спеціальнодопоміжного обладнання (літ. В), загальною площею 5 760,0 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 69 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00);

- заборони ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження (продаж, внесення до статутного капіталу, міна, відчуження у будь-який інший спосіб), обтяження (іпотекою тощо), передачі в користування (оренду, найм тощо) будівлі спеціальнодопоміжного обладнання (літ. В), загальною площею 5 760,0 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 69 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00);

- заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав у відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" - суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема набуття, зміни, припинення речових прав на нерухоме майно (права власності, користування (оренди, найму) тощо), обтяжень речових прав на нерухоме майно (іпотеки, заборони відчуження тощо) щодо будівлі спеціальнодопоміжного обладнання (літ. В), загальною площею 5 760,0 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 69 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00);

- заборони ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо перешкоджання користувачам (орендарям,наймачам, тощо) у доступі та користуванні приміщеннями в будівлі спеціально допоміжного обладнання (літ. В), загальною площею 5 760,00 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 69 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00).

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявник зазначав, що 27.04.2020 р. між ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" та АТ "УПБ" за результатами прилюдних торгів був укладений договір № 81 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, застави, іпотеки суб`єктів господарювання, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 803/5 від 11.02.2014 р., укладеного між ПАТ "УПБ" та АТ "Банкомзв`язок", перейшло до ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста".

27.04.2020 р. ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" та АТ "УПБ" уклали договір № 81/1 купівлі-продажу майнових прав за кредитним договорами, договорами поруки, застави, іпотеки суб`єктів господарювання, відповідно до якого право вимоги за іпотечним договором від 25.11.2010 р. між ПАТ "УПБ" та АТ "Банкомзв`язок" перейшло до ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста".

22.06.2020 р. ТОВ "Фрунзе 69" отримало від ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" вимогу про усунення порушень договору про відкриття кредитної лінії № 803/5 від 11.02.2014 р., що був укладений в межах генерального договору № 5 від 25.11.2010 р. та іпотечного договору від 25.11.2010 р., з повідомленням про намір звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом оформлення права власності на предмет іпотеки за ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста".

У подальшому, 05.10.2020 р., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А. на підставі поданих йому ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" документів вчинив запис у відомостях щодо належності речових прав на нерухомість та існуючого щодо неї обтяження у державному реєстрі прав та їх обтяжень за ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста".

Наказом Міністерства юстиції України № 3733/5 від 26.10.2020 р. частково задоволено скаргу ТОВ "Фрунзе 69" та скасовано записи згаданого приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.10.2020 р.

Утім, за твердженнями заявника, у повному обсязі поновити права щодо будівлі не виявилося можливим у зв`язку з державною реєстрацією в Державному реєстрі прав обтяження (арешту нерухомого майна), внесеного на підставі ухвали господарського суду міста Києва від 12.10.2020 р. у іншій господарській справі № 910/15365/20 та заяви про заборону вчинення реєстраційних дій № 42115136 від 22.10.2020 р.

Таким чином, на думку заявника, незважаючи на факт припинення іпотечних зобов`язань та проведення відповідних реєстраційних дій за наслідками припинення обтяження та погашення іпотеки, існує небезпека зі сторони відповідача-1 відчужити будівлю, що належить ТОВ "Фрунзе 69".

Позивач зазначав, що наявний у ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" пакет документів, який, на думку позивача, лише формально підтверджує право вимоги за іпотечним договором на будівлю, створює юридичну можливість повторного звернення стягнення на предмет іпотеки (будівлі), державної реєстрації нових обтяжень будівлі, подальше здійснення будь-якого відчуження та/або зміни щодо будівлі (поділ, виділ, тощо), подальшу передачу будівлі в користування третім особам. При цьому, в мережі інтернет наявні оголошення про продаж будівлі, що свідчить про намір невстановлених осіб реалізувати це майно.

Вчинення зазначених дій, на переконання заявника, призвели до порушення його прав та можуть призвести до подальших порушень, внаслідок наступного звернення стягнення на предмет іпотеки відповідачем-1, відчуження майна чи інших дій пов`язаних з ним. Тож, на думку позивача, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити у разі задоволення позовних вимог ефективний захист або поновлення порушених прав або його інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав. При цьому, збереження спірних правовідносин в існуючому стані буде спрямовано на забезпечення балансу інтересів як існуючих учасників, так і потенційно можливих, які виникнуть під час вирішення спору, адже попередить можливість понесення ними можливих збитків та додаткових витрат у випадку подальшого відчуження чи розпорядження спірними активами.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.01.2021 р. у справі № 910/568/21 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що необхідність у застосуванні судом заявлених заходів забезпечення позову заявником не обґрунтована і документально не підтверджена, заява не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ТОВ "Фрунзе 69" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити подану ним заяву про забезпечення позову.

Наводячи підстави скасування оскаржуваної ухвали, апелянт зазначав, що суд першої інстанції не взяв до уваги його доводи та обґрунтовані припущення про потенційну можливість відповідача-1 вчиняти дії, направлені на переоформлення права власності на нерухоме майно, належне позивачу. На переконання апелянта, суд не дослідив і не переконався, що невжиття заявлених заходів забезпечення поданого заявником позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача в межах одного судового спору, не зважаючи на співмірність заявлених до вжиття заходів забезпечення предмету позову.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2021 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Поляк О.І., відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 10.03.2021 р.

09.03.2021 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги.

09.03.2021 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача-1 надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2021 р., у зв`язку з перебуванням судді Пономаренка Є.Ю. у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Поляк О.І., Євсіков О.О.

В судовому засіданні, що відбулось 10.03.2021 р., позивач вказував на обґрунтованість апеляційної скарги, просив скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити заяву про забезпечення позову.

Відповідач-1 заперечував доводи апеляційної скарги вважаючи прийняту судом першої інстанції ухвалу законною.

Відповідач-2 участі у розгляді справи судом апеляційної інстанції не взяв, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. За висновками суду, неявка його представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, заслухавши пояснення сторін, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приписами статті 271 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Як визначено статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно частини 4 наведеної статті 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 р. у справі № 381/4019/18).

Враховуючи положення частини 11 статті 137 ГПК України, суд зобов`язаний з`ясувати, чи тотожні за змістом заявлені заходи забезпечення позову задоволенню заявлених позовних вимог, та не повинен вживати заходів забезпечення позову, якщо здійснення таких заходів забезпечення практично є задоволенням заявлених позовних вимог і, при цьому, спір не вирішується по суті.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у справах № 906/824/17 (ухвала від 07.08.2018 р.) та № 902/483/18 (постанова від 21.01.2019 р.).

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. При цьому, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, а при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вжиття конкретного заходу забезпечення позову пов`язуються з ефективним захистом або поновленням порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, реальним виконанням судового рішення, а також із наявністю обставин, що достеменно свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Разом з тим, у даній справі позивач звернувся до суду з вимогами немайнового характеру, тож судове рішення у разі задоволення таких вимог не вимагатиме примусового виконання. У даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

В немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 р. у справі № 910/1040/18.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 р. у справі № 914/970/18).

Як вбачається із матеріалів оскарження, позивач намагається у судовому порядку визнати припиненим укладений 25.11.2010 р. між ПАТ "УПБ" та ПрАТ "Банкомзв`язок" іпотечний договір та зобов`язати ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" передати позивачу оригінал іпотечного договору.

Судова колегія вважає, що у будь-якому разі забезпечення позову не повинно здійснюватися заради самого забезпечення, оскільки ініціювання штучного позову є саме по собі зловживанням процесуальними правами. Суть заходів забезпечення позову є обмеження особи у належному їй праві з метою збереження існуючого стану сторін до розгляду спору судом. На момент звернення до суду з позовом і на момент подання заяви про забезпечення позову не існувало обмежень позивача у правомочностях власника нерухомого майна, адже здійснені державним реєстратором записи у державному реєстрі речових прав та обтяжень за ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" наказом Міністерства юстиції України № 3733/5 від 26.10.2020 р. були скасовані.

Поряд з цим питання дійсності переданих за кредитним та забезпечувальними зобов`язаннями прав вимоги відповідачу позивачем не заявлене, тож законна презумпція чинності правочинів, які є підставою виникнення зобов`язань іпотеки, не матиме судового спростування.

З урахуванням наведеного, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, є вірним, а твердження апелянта, які викладені ним в апеляційній скарзі, встановлених обставин не спростовують, тож колегія суддів не вбачає підстав для скасування прийнятої судом першої інстанції ухвали у даній справі, у зв`язку з чим апеляційну скаргу залишає без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 282 ГПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69" на ухвалу господарського суду міста Києва від 18.01.2021 р. у справі № 910/568/21 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 18.01.2021 р. у справі № 910/568/21 залишити без змін.

Матеріали оскарження № 910/568/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст складено 13.04.2021 р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді О.О. Євсіков

О.І. Поляк