ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2021 р. Справа №909/611/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Кравчук Н.М.

суддів Кордюк Г.Т.

Плотніцький Б.Д.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Фаворит" за вих.№23/10-20 від 23.10.2020 (вх. № ЗАГС 01-05/3043/20 від 27.10.2020)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22.09.2020 (суддя Фанда О.М., повний текст складено 05.10.2020)

у справі №909/611/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Мрія" (надалі ТзОВ "КК "Мрія"), м. Запоріжжя

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Фаворит" (надалі ТзОВ "ТМ "Фаворит"), м. Івано-Франківськ

про стягнення заборгованості в сумі 110 055,04 грн

за участю учасників справи: не викликалися

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ "КК "Мрія" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ТзОВ "ТМ "Фаворит" про стягнення заборгованості в сумі 110 055,04 грн.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 22.09.2020 у справі №909/611/20 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ТзОВ "ТМ "Фаворит" на користь ТзОВ "КК "Мрія" 110 055,04 грн заборгованості з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком № 76 по вул. Магістральна м. Запоріжжя за період з 01 листопада 2017 року по червень 2020 року та 2102,00 грн судового збору.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції встановив, що матеріалами справи підтверджується факт надання ТзОВ "КК "Мрія" послуг з управління багатоквартирним будинком № 76 по вул. Магістральна м. Запоріжжя на загальну суму 110 055,04 грн за спірний період. В свою чергу відповідачем жодних доказів на спростування факту надання таких послуг саме позивачем та оплати таких послуг суду не представлено. В зв`язку з чим, суд дійшов висновку про обґрунтованість та підставність заявлених вимог.

Не погоджуючись з даним рішенням, ТзОВ "ТМ "Фаворит" подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано надані ним докази та аргументи, а відтак, винесено незаконне рішення, просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю. Зокрема, скаржник зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства України спірні послуги повинні надаватися на підставі укладеного між управителем та споживачем договору. Однак, такого договору між сторонами по справ підписано не було. Щодо укладеного договору № К-503 від 06.09.2017, то апелянт вважає його нікчемним, оскільки не надавав згоди представнику Запорізької міської ради на його укладення. Окрім того, скаржник вважає, що в даному випадку судом було розглянуто справу з порушенням територіальної юрисдикції (підсудністю), оскільки предметом спору є стягнення заборгованості за договором № К-503 від 06.09.2017 про надання послуг з управління будинком, який територіально знаходиться у м. Запоріжжя.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 02.11.2020 апеляційну скаргу ТзОВ "ТМ "Фаворит" залишено без руху та надано скаржнику час до 20.11.2020 для усунення недоліків апеляційної скарги.

У зв`язку з усуненням скаржником недоліків апеляційної скарги, ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.12.2020 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Кравчук Н.М., судді Кордюк Г.Т. та Плотніцький Б.Д. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТзОВ "ТМ "Фаворит" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22.09.2020 у справі № 909/611/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частиною 5 ст. 252 ГПК України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

ТзОВ ТМ «Фоворит» надіслало на адресу суду відзив на апеляційну скаргу за № 021-02/2021 від 06.01.2021 (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ЗАГС 01-04/90/21 від 11.01.2021), в якому товариство проти доводів апеляційної скарги заперечує, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, відтак, просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

22.01.2021 на адресу суду від ТзОВ КК «Мрія» надійшло заперечення на відзив (зареєстроване в канцелярії суду за вх№01-04/381/21 від 22.01.2021).

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (ч.1 ст. 270 ГПК України).

За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд апеляційної інстанції у відповідності до ст. 269 ГПК України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, Західний апеляційний господарський суд встановив таке.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 № 520 призначено управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжі ТзОВ "КК "Мрія"; департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради спільно з департаментом з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради підготувати проєкт договору з надання послуг з управління багатоквартирними будинками м. Запоріжжя, що має бути укладений від імені власників багатоквартирних будинків з переможцями конкурсу уповноваженого особою виконавчого комітету Запорізької міської ради, строком на один рік, з обов`язком управителя розпочати надання послуг з управління багатоквартирними будинкам за 01.11.2017 (а.с. 25).

Згідно з ч. 6 вказаного рішення уповноважено заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Бородая О.М. укласти договір з надання послуг з управління багатоквартирними будинками міста Запоріжжя від імені власників багатоквартирних будинків з переможцями конкурсу.

Пунктом 7 рішення визначено: Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради забезпечити доведення до відмова співвласників багатоквартирних будинків інформації про управління, з яким укладено договір, шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Запорізької міської ради та в кожному конкретному будинку (на прибудинковій території), зокрема на інформаційних стендах у під`їздах будинків та біля них, відповідного оголошення, що має містити інформацію про повне найменування управителя, його контактні телефони, номер та дату укладення договору, ціну послуги.

Відповідно до п. 8 рішення № 520 вирішено Комунальному підприємству «Наше місто» Запорізької міської ради до 31.10.2017 здійснити всі необхідні дії щодо передачі багатоквартирних будинків в управління управителем, призначеним цим рішенням, в порядку передбаченому правилами управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 02.02.2009 № 13.

06.09.2017 між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: вул. Магістральна, 76 в м. Запоріжжя, від імені яких діє заступник голови Запорізької міської ради з питань діяльності виконавчих органів ради Бородай О.М., який уповноважений на укладення цього договору рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 № 520, згідно з Законом України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку (замовник) та ТзОВ "КК "Мрія" (управитель) укладений договір № К-503 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (а.с. 16-21).

Згідно з п.1 договору управитель зобов`язується надавати замовникові послуги з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях (далі об`єкт), для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень (далі мешканці об`єкта) у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості (далі послуги), а замовник надає право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом, у разі, коли управитель отримав на такі витрати письмову згоду замовника.

Загальні відомості про об`єкт зазначаються у додатку 1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною (п. 2 договору).

В управління передається майно об`єкта, що належить власникам (співвласникам) окремих приміщень на праві спільної власності (п. 3 договору).

Згідно з п. 5 договору сторони погодилися, що замовник сплачує за надані управителем послуги щомісяця додатково до встановленого тарифу на житлово-комунальні послуги для житлових та нежитлових приміщень на 1 поверсі: 4,79 гривень на місяць за 1 квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі співвласників, у тому числі: 1) за утримання та інші складові послуги, - 4,35 грн/м.кв; 2) винагорода Управителеві - 0,44 грн./м.кв. Для житлових та нежитлових приміщень на 2 та вище поверхах: 4,79 гривень на місяць за 1 квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі співвласників, у тому числі: 1) за утримання та інші складові послуги, - 4,35 грн./м.кв.; 2) винагорода управителеві 0,44 грн./м.кв.

Відповідно до п. 6 договору вартість послуги управителя може бути змінена шляхом укладення відповідного договору у разі високоякісного надання послуги з управління об`єктом, вжиття дієвих заходів з енергозбереження та виконання інших заходів щодо поліпшення споживчих властивостей об`єкта, а також в інший спосіб за домовленістю сторін.

Пунктом 10 договору визначено перелік зобов`язань управителя, відповідно до якого останній також зобов`язаний: надавати необхідну інформацію мешканцям об`єкта, а також власникам (співвласникам) окремого приміщення, які в ньому не проживають, та реєструвати їх звернення в установленому законодавством порядку в разі виникнення аварії або тимчасового припинення надання послуги, передбаченої цим договором; вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їх споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновлювальних робіт; проводити огляд основних конструктивних елементів будинків і споруд об`єкта, за результатами якого складати відповідні акти та забезпечувати проведення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів згідно із стандартами, нормативами, нормами, порядками, правилами, вимогами щодо строків та регламентами; вести для кожного об`єкта окремий банківський рахунок, передбачений правилами управління будинком.

Згідно з п. 18 договору цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 05.09.2018. У разі припинення дії цього договору об`єкт передається замовникові із складенням акта прийняття-передачі (п. 24 договору).

Як вбачається з акту прийняття-передачі об`єкта в управління з управління (з балансу) (додаток 1 до договору), спеціальна контрольна комісія провела обстеження об`єкта за адресою: Магістральна, 76 що передається з управління (з балансу) КП "Наше місто" в управління ТзОВ "КК "Мрія". Загальна площа будинку (частини будинку) становить 3366 кв. м., загальна площа допоміжних приміщень 1173,6 кв.м., у т.ч. підвалів 929 кв.м.(а.с. 22-25).

Відповідно до даних Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ТзОВ "ТМ "Фаворит" є власником нежитлового приміщення №65 першого поверху Літ А-5 в будинку №76 по вул. Магістральній м. Запоріжжя загальною площею 718 кв.м. Підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу №1906, виданий 20.07.2007, видавник: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Несмашна О.С. (а.с. 26-27).

Згідно Картки фактичної собівартості управління багатоквартирним будинком за договором № К-503, загальна вартість робіт (послуг) ТзОВ "КК "Мрія" за період з листопада 2017 по червень 2020 включно складає 500 708,45 грн (а.с. 56-59).

Як стверджує позивач, ним, починаючи з 06.09.2017 по 01.05.2020 було надано послуги співвласникам багатоквартирного будинку по вул. Магістральна, 76 в м. Запоріжжя з управління багатоквартирним будинком. Однак, ТзОВ "ТМ Фаворит" не здійснило оплату за надані послуги, в результаті чого у останнього виникла заборгованість за вказані послуги у розмірі 103 176,60 грн.

02.06.2020 позивач звернувся до відповідача із вимогою про сплату боргу в розмірі 103 176,60 грн за надані послуги (а.с. 11-24).

Однак, дана вимога залишена без відповіді та задоволення, що стало підставою звернення до суду з даним позовом про стягнення заборгованості за надані послуги у період з 01.11.2017 по червень 2020 в розмірі 110 055,04 грн.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася наступним.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Згідно з пп. 1 п. "а" ч. 1 ст. 29 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад, належить до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. А згідно з пп. 1 п. "а" ч. 1 ст. 30 цього ж Закону, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" у разі, якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У разі якщо місцевою радою або її виконавчим органом відповідно до законодавства прийнято рішення про делегування іншому органу - суб`єкту владних повноважень функцій із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг, управитель призначається на конкурсних засадах таким органом.

У такому разі ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається за результатами конкурсу, який проводиться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, а договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком строком на один рік від імені співвласників підписує уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради, за рішенням якого призначено управителя. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 № 520 призначено управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжі - ТзОВ "КК "Мрія", в .т.ч. будинку № 76 по вулиці Магістральна.

Оскільки матеріали справи не містять доказів, що станом на момент виникнення спірних правовідносин у будинку № 76 по вулиці Магістральна створено ОСББ, то вищенаведеним спростовуються твердження скаржника про нікчемність укладеного договору № К-503 від 06.09.2017 між ТзОВ "КК "Мрія" та співвласниками багатоквартирного будинку №76 по вул. Магістральній, 76 в м. Запоріжжя, від імені яких діяв заступник голови Запорізької міської ради з питань діяльності виконавчих органів ради Бородай О.М., який уповноважений на укладення цього договору рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 № 520, згідно з Законом України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку (замовник).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна.

Як зазначалося вище, актом прийняття-передачі об`єкта за адресою: Магістральна, 76 було передано з управління (з балансу) КП "Наше місто" в управління ТзОВ "КК "Мрія" весь будинок, включаючи житлові і нежитлові приміщення.

Відповідно до даних Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ТзОВ "ТМ "Фаворит" є власником нежитлового приміщення №65 першого поверху Літ А-5 в будинку №76 по вул. Магістральній м. Запоріжжя загальною площею 718 кв.м. (а.с. 26-27).

Відповідно до положень ст.ст. 13, 41 Конституції України, ст.ст. 11, 319, ЦК України обов`язок власника (житлового чи нежитлового приміщення) у багатоквартирному будинку щодо утримання належного йому майна виникає безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Згідно з ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартир та нежитлових приміщень у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до ч.15 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції чинної станом на момент виникнення спірних правовідносин) управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору;.

Отже, відповідно до встановлених судом обставин, позивач у цій справі є належним управителем багатоквартирного будинку № 76 по вулиці Магістральна у м. Запоріжжя та відповідно наділений правами та обов`язками, визначених у ст.25 вказаного Закону (в редакції чинної станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Положеннями ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг, зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обов`язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості.

Із зазначених положень закону випливає, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг.

У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг.

За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком).

Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача.

Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості.

Разом з тим, відповідач не надав суду доказів направлення відповідних претензій до позивача, як і не надав жодних доказів ненадання відповідних послуг позивачем, зокрема договорів, які би свідчили про надання таких послуг відповідачу іншими суб`єктами господарювання.

Оскільки послуги позивача надаються відповідачу не з утримання належного йому на праві власності нежитлового приміщення, а з управління багатоквартирним будинком в цілому, то відповідно відповідач в силу статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зобов`язаний пропорційно займаній площі відшкодовувати витрати позивача на ці послуги.

У постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що хоча у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте, відповідно до п. 1 ч. 1 ст.1 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За змістом норм Цивільного кодексу України, Закону України "Про житлово- комунальні послуги" укладання договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст.ст. 627, 630 Цивільного кодексу України, п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вказана позиція узгоджується з позицією, викладеною у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.04.2020 у справі №910/7968/19.

Предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, які було надано позивачем відповідачу.

Зі змісту ч.2 ст. 8 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" вбачається, що обсяг зобов`язань та відповідальності кожного співвласника за договором, який є обов`язковим для всіх співвласників, визначається пропорційно до його частки співвласника.

Відповідно до Картки фактичної собівартості управління багатоквартирним будинком за договором № К-503, загальна вартість робіт (послуг) ТзОВ КК "Мрія" за період з листопада 2017 по червень 2020 включно складає 500 708,45 грн.

Згідно розрахунку належних до стягнення платежів, які здійснено відповідно до періоду надання послуг та площі приміщення за тарифами, встановленими умовами договору, сума заборгованості за період з 01.11.2017 по 31.06.2020 становить 110 055,04 грн.

Оскільки ані умовами договору № К-503, ані чинним законодавством України, що регулює надання та отримання послуг з утримання багатоквартирним будинком, не передбачено підписання сторонами акту виконаних робіт, то відповідно колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Картка фактичної собівартості управління багатоквартирним будинком та рахунок на оплату є належними доказами користування житлово-комунальними послугами.

Крім того, загальною нормою щодо терміну сплати є п. 18 постанови КМУ №630 від 21.07.2005, в якому зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Враховуючи наведене, обов`язок відповідача здійснювати оплату не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим випливає з актів цивільного законодавства та умов типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який відповідач зобов`язаний укласти.

Слід зазначити, що належних та допустимих доказів оплати спірних послуг, матеріали справи не місять.

Таким чином, встановивши, що позивачем надавалися житлово-комунальні послуги та виставлялися відповідні рахунки на їх оплату, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідно правомірно задоволені місцевим господарським судом.

Твердження скаржника про порушення судом першої інстанції правил територіальної юрисдикції (підсудністю) є безпідставним, оскільки в силу ст.27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно даних ЄДРПОУ ТзОВ ТМ «Фаворит» (код 31524633) зареєстрований в м. Івано-Франківськ по вул. Промислова, 29.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі, суд вважає, що сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Приписами ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів.

Однак, апелянтом всупереч вищенаведеним нормам права, не подано доказів, які б спростували факти, викладені в позовній заяві, а доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

В свою чергу позивачем належним чином підтверджено свої доводи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Оскільки, апеляційна скарга до задоволення не підлягає, то відповідно понесені судові витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги залишається за скаржником.

Керуючись, ст.ст. 247, 252, 269, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу ТзОВ ТМ «Фаворит» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22.09.2020 у справі № 909/611/20 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

5. Справу повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

судді Г.Т. Кордюк

Б.Д. Плотніцький