ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2021м. ДніпроСправа № 904/6612/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "ТЕТРА" (52210, м. Жовті Води Дніпропетровської області, вул. Франко, буд. 2; ідентифікаційний код 23077206)

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ"(01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" ДП "НАЕК "Енергоатом" (52204, м. Жовті Води Дніпропетровської області, вул. Гагаріна,4; ідентифікаційний код 39688675)

про стягнення 531 143 грн. 90 коп.

Без повідомлення (виклику) представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "НВП "ТЕТРА" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх. №5868/20 від 10.12.2020), в якій просить суд стягнути з відповідача - Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" ДП "НАЕК "Енергоатом" 531 143 грн. 90 коп., що складає: 483 570 грн. 00 коп. - сума основного боргу за продукцію, поставлену відповідно до умов Договору від 26.11.2019 №Т-02-018/53-142/01-19-01050, 8 982 грн. 48 коп. - 3% річних, 5 802 грн. 84 коп. - інфляційні збитки та 32 788 грн. 58 коп. - пені.

Також просить стягнути з відповідача на користь позивача 7 967 грн. 16 коп.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2020 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Через неможливість поштового відправлення у зв`язку з відсутністю фінансування ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2020 була направлена відповідачу на електронну адресу :.

Відповідач у відзиві (вх.№906/21 від 11.01.2021) на позовну заяву просить позовні вимоги задовольнити частково в частині основної суми боргу за договором у розмірі 425 919 грн. 29коп., зазначає, що: - перебіг строку по прострочці оплати для розрахунок слід здійснювати з моменту проходження вхідного контролю, тобто з 11.03.2020, а не з часу поставки; - нарахування пені повинно здійснюватися по закінченню 30 календарних днів від визначеного строку для оплати; - нарахування пені та процентів річних, відповідно, повинно здійснюватися з 15.05.2020 (10.03.2020 пройдено вхідний контроль продукції, 25 банківських днів з моменту вхідного контролю спливає 14.04.2020, прострочка оплати понад 30 календарних днів починається з 15.05.2020). Також відповідач надав докази часткової оплати суми основного боргу в розмірі 57 650 грн. 71 коп., що підтверджується платіжним дорученням №15256 від 25.11.2020.

При цьому, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Справа згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглядалася протягом розумного строку у зв`язку із вжитими в Україні карантинними заходами.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається 15.10.2019 між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "НВП "ТЕТРА", як постачальником, та відповідачем - Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" ДП "НАЕК "Енергоатом", як покупцем, було укладено договір №Т-02/018/53-142-01-19-01050 (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого, постачальник зобов`язується в прядку та на умовах, визначених в договорі, поставити покупцеві блоки детектування БДМН-100-03Т з (код ДК021:2015-38340000-0 (надалі - продукція), а покупець - прийняти і оплатити продукцію на умовах, визначених договором.

Згідно з пунктом 1.2 Договору найменування, одиниця виміру і загальна кількість продукції, її номенклатура, ціна визначені в специфікації, яка є невід`ємною частиною договору.

Ціна за одиницю продукції встановлена в національній валюті України та вказується у специфікації до договору, що є його невід`ємною частиною (пунктом 3.1 Договору).

Відповідно до пункту 3.2 Договору сума договору є твердою та становить 483 570 грн. 00 коп. у т.ч. ПДВ - 80 595 грн. 00 коп.

У специфікації від 26.11.2019 (додаток №1)(а.с.14) до договору сторони погодили поставку продукції на загальну суму 483 570 грн. 00 коп. з ПДВ.

В ціну продукції включені витрати, пов`язані з виготовленням продукції, тарою (упаковкою), маркуванням та доставкою покупцеві (пункт 3.3 Договору).

Розділом 4 Договору визначено порядок і строки поставки продукції.

За умовами пункту 4.1 Договору поставка продукції здійснюється у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торгових термінів "Інкотермс 2010" на умовах DDP-склад покупця (м. Жовті Води, Дніпропетровська область, вул. Гагаріна, 4).

Згідно з пунктом 4.2 Договору датою поставки продукції вважається дата підписання сторонами видаткової накладної або акту прийняття-передачі продукції та проходження вхідного контролю продукції за кількістю та якістю відповідно до нормативних документів покупця, та виставлення постачальником рахунку-фактури. Видаткова накладна або акт прийняття-передачі продукції складається та підписується сторонами у двох примірниках.

Відповідно до пункту 4.3 Договору строк поставки продукції з 02.01.2020 до 06.03.2020.

Разом з продукцією постачальник зобов`язаний надати покупцеві зокрема, наступні документи: - видаткову накладну або акт прийняття-передачі продукції (оригінал); -рахунок-фактуру (оригінал); - технічний паспорт або сертифікат відповідності (копія завірена печаткою постачальника, на вимогу надати переклад українською мовою), який передбачений на даний вид продукції або інший документ, який підтверджує якість продукції (пункт 4.5 Договору).

Умовами пункту 4.8 Договору визначено, що приймання продукції здійснюється безпосередньо покупцем на його складі у відповідності до супровідних документів.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання та скріплення печатками сторонами та реєстрації в ДП «НАЕК» Енергоатом» та діє до 21.12.2020, а в частині виконання зобов`язань до їх повного виконання (пункт 7.1 Договору).

На виконання умов Договору позивач поставив, а відповідач прийняв визначену у специфікації (додаток №1 до договору (а.с.14)) продукцію на суму 483 570 грн. 00 коп. що підтверджується видатковою накладною від 06.03.2020 №9, підписаною обома сторонами (арк. с. 17), та довіреністю ВП "Автоматика та машинобудування" ДП "НАЕК "Енергоатом" від 04.03.2020 №29, виданою інженеру з комплектації Соколу В.М.(а.с.18).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи; для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи; первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: - назву документа (форми); - дату складання; - назву підприємства, від імені якого складено документ; - зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; - посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; - особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг; неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо; інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку; права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку; підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку; відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи; копії первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку можуть бути вилучені у підприємства лише за рішенням відповідних органів, прийнятим у межах їх повноважень, передбачених законами; обов`язковим є складання реєстру документів, що вилучаються у порядку, встановленому законодавством; вилучення оригіналів таких документів та регістрів забороняється, крім випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством (стаття 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Отже, судом встановлено, що надані первинні документи на загальну суму 483 570 грн. 00 коп. складені між позивачем та відповідачем містять всі обов`язкові реквізити, передбачені статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", і в розумінні вказаного Закону є такими, що підтверджують здійснення господарської операції по постачанню позивачем відповідачу товару.

Згідно з пунктом 3.4 Договору розрахунок за продукцію здійснюється по узгодженим цінам в національній валюті України протягом 25 банківських днів з моменту поставки та проходження вхідного контролю продукції за кількістю та якістю відповідно до нормативних документів покупця, в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в договорі, згідно рахунку наданого постачальником.

Таким чином, оплату продукції відповідач повинен здійснити не пізніше 13.04.2020.

При цьому слід зазначити, що продукція за договором відповідачем отримана 06.03.2020, що підтверджується видатковою накладною №9 від 06.03.2020, та про що свідчить підпис представника відповідача на видатковій накладній з проставленою датою. В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують проходження вхідного контролю 10.03.2020, відповідачем таких доказів не надано. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем вірно визначено строк для здійснення оплати та період розрахунку заборгованості по оплаті.

Як вбачається відповідач за продукцію розрахувався частково у сумі 57 650 грн. 71 коп., про що свідчить платіжне доручення від 25.11.2020 №15256.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем становить 425 919 грн. 29 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Отже, строк оплати за отриманий товар є таким, що настав, і відповідач повинен був здійснити оплату за товар позивачу.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом договору передбачена відповідальність за порушення строків виконання своїх зобов`язань, а саме : у разі порушення Покупцем більш ніж на 30 календарних днів строку оплати продукції, Покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, за кожен день прострочення.

За розрахунком позивача пеня становить 32 788 грн. 58коп. за загальний період з 14.04.2020 по 25.11.2020.

Згідно з частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, неустойка (пеня) з урахуванням частини 6 статті 232 Господарського кодексу України становить 32 660 грн. 79 коп. (з 14.04.2020 по 13.10.2019 (183 дні)).

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача інфляційних збитків на суму 5 802 грн. 84 коп. за загальний період з травня 2020 по жовтень 2020 та 3% річних у розмірі 8 982 грн. 48 коп. за загальний період з 14.04.2020 по 25.11.2020.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних збитків судом встановлено, що він є арифметично не вірним. Після перерахунку інфляційні нарахування складають 5 794 грн. 40 коп., а річні - 8 957 грн. 94 коп.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 7 099 грн. 99 коп.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "ТЕТРА" (52210, м. Жовті Води Дніпропетровської області, вул. Франко, буд. 2; ідентифікаційний код 23077206) до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ"(01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" ДП "НАЕК "Енергоатом" (52204, м. Жовті Води Дніпропетровської області, вул. Гагаріна,4; ідентифікаційний код 39688675) про стягнення 531 143 грн. 90 коп. задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ"(01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" ДП "НАЕК "Енергоатом" (52204, м. Жовті Води Дніпропетровської області, вул. Гагаріна,4; ідентифікаційний код 39688675) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "ТЕТРА" (52210, м. Жовті Води Дніпропетровської області, вул. Франко, буд. 2; ідентифікаційний код 23077206) 425 919 (чотириста двадцять п`ять тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять) грн. 29 коп. - заборгованості, 32 660 (тридцять дві тисячі шістсот шістдесят) грн. 79 грн. пені, 5 794 (п`ять тисяч сімсот дев`яносто чотири) грн. 40 коп. інфляційних нарахувань, 8 957 (вісім тисяч дев`ятсот п`ятдеся сім) грн. 94 коп. - річних та 7 099 (сім тисяч дев`яносто дев`ять) грн. 99 коп. витрат по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

"09" квітня 2021 року