ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про перехід до розгляду справи

за правилами загального позовного провадження

09.04.2021м. ДніпроСправа № 904/814/21

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Комарова, 13", Дніпропетровська область, м. Павлоград

до Приватного підприємства Універсам "Ізюмінка", Дніпропетровська область, м. Павлоград

про стягнення 92 489,36 грн.

Суддя Мілєва І.В.

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Комарова, 13" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Приватного підприємства Універсам "Ізюмінка" про стягнення 92 489,36 грн., з яких: 70 835,10 грн. основний борг, 2 585,48 грн. пеня, 6 375,15 грн. 3% річних, 12 693,63 грн. інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01.09.2012 в частині оплати наданих послуг.

Ухвалою суду від 10.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні (ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України).

Виходячи із вказаних вище положень Господарського процесуального кодексу України та беручи до уваги ціну позову, суд дійшов висновку, що розгляд поданої позовної заяви у повинен здійснюватись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

16.03.2021 відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що згідно з п. 3 цього договору від 01.09.2012 розмір щомісячної плати за надані послуги на дату укладання цього договору становить 724,44 грн. Відповідно до підпункту 2 п. 13 договору від 01.09.2012 виконавець зобов`язаний надавати споживачеві в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік послуг, структуру тарифу, загальну суму місячного платежу, норми споживання, режим надання послуг, їх споживчі властивості тощо. Підпунктом 5 п. 12 договору від 01.09.2012 виконавцю надано право вносити за погодженням із споживачем у договір зміни, що впливають на розмір плати за послуги. Оскільки розмір щомісячної плати за надані послуги п. 3 договору встановлено у розмірі 724,00 грн., то саме умови цього пункту впливають та визначають розмір плати за послуги. При цьому будь-яких змін до Договору від 01.09.2012 до теперішнього часу не вносилось. У відповідача не існувало правових підстав для сплати позивачу послуг з утримання будинку та прибудинкової території більше ніж це передбачено умовами договору від 01.09.2012. За доданим позивачем до позову Протоколом № 1 зборів співвласників багатоквартирного будинку від 18.06.2017 загальна кількість співвласників багатоповерхового будинку 78 осіб. Отже 2/3 від усіх співвласників становить 52 особи. За питання № 4: «підняти тариф за квартплату до 2,00 грн. за 1 кв.м. з 01.08.2017 проголосували 46 осіб. Статутом та Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що рішення про визначення переліку та розмірів внесків та платежів співвласників вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини усіх співвласників, а не усіх голосів співвласників. Тобто рішення за питанням № 4 Протоколу № 1 від 18.06.2017, за яке проголосувало 46 осіб (менше ніж 2/3 від усіх співвласників) вважається не прийнятим. Крім того, це питання стосується тарифу за квартплату, а не послуг і платежів з утримання будинку та прибудинкової території. Жодного рішення про визначення переліку та розміру внесків і платежів співвласників у справі не має. Таким чином, у відповідача не існувало правових підстав для сплати позивачу послуг з утримання будинку та прибудинкової території більше ніж це передбачено умовами договору від 01.09.2012. В межах строку позовної давності: з січня 2018 р. по вересень 2020 р. (33 місяця) згідно з умовами договору від 01.09.2012 позивач мав право нарахувати плату за послуги лише у сумі 23 906,52 грн. (724,44 х 33 місяці). Зазначив, що позов було подано до господарського суду 09.02.2021. Отже позовна давність у три роки охоплює вимоги, які виникли після 08.02.2018. Так строк оплати послуг за січень 2018 р. сплив 15.02.2018, а за всіма попередніми періодами оплати перебіг позовної давності почався за її межами та остаточно сплив 16.01.2021 (три роки з дня прострочки оплати послуг за грудень 2017 р. зі строком оплати до 15.01.2018). До того ж жодним актом цивільного законодавства не встановлено розмір пені за правовідносинами, що є предметом позову. Як зазначено вище не встановлено розмір пені договором від 01.09.2012. Отже для стягнення пені відсутні будь-які правові підстави та ця позовна вимога задоволенню не підлягає. У зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Разом із відзивом на позов, відповідач подав до суду заяву про застосування позовної давності, в якій зазначив, що предметом позову є вимоги позивача за щомісячними сумами нарахувань послуг, які нараховані позивачем з 2016 року по жовтень 2020 року. Пунктом 5 договору від 01.09.2012 встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць і у разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше ніж до 15 числа місяця, що настає за розрахунковим. В позові заявлені вимоги саме за щомісячною системою оплати послуг. Позов було подано до господарського суду 09.02.2021. Отже позовна давність у три роки охоплює вимоги які виникли після 08.02.2018. Так строк оплати послуг за січень 2018 р. сплив 15.02.2018, а за всіма попередніми періодами оплати перебіг позовної давності почався за її межами та остаточно сплив 16.01.2021 (три роки з дня прострочки оплати послуг за грудень 2017 р. зі строком оплати до 15.01.2018). Вимоги про стягнення 3% річних, пені та компенсації на індекс інфляції за сумами нарахувань послуг до січня 2018 року є додатковими вимогами, за якими спливла позовна давність. З огляду на викладене, відповідач просить суд застосувати позовну давність та відмовити на цій підставі у позові за вимогами про стягнення сум нарахованих послуг до грудня 2017 року, включно, в сумі 14 003,52 грн., а також додаткових вимог за ними, а саме про стягнення нарахованих на них 3% річних, пені та компенсації на індекс інфляції.

Наявний в матеріалах справи розрахунок 3% річних, виконаний позивачем, виглядає наступним чином: « 3% річних за 3 останні роки складає 9%. 9% річних від 70 835,10 грн. складає 6 375,15 грн.».

Договором не передбачено можливості нарахування 9% річних за порушення грошового зобов`язання.

Господарський суд зазначає, що розрахунок 3 % річних (ст. 625 Цивільного кодексу України) виконується за наступною формулою:

Сума санкції = С х 3 х Д / 365 / 100, де

С сума заборгованості;

Д кількість днів прострочення.

Для визначення кількості днів прострочення необхідно зазначити чіткий період нарахування (початкову та кінцеву дату періоду нарахування).

З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що позивач нараховує 3% річних шляхом виокремлення 9% (які позивач отримав шляхом множення 3% на 3 роки, тобто по 3% за кожен рік 3% х 3 = 9%) від суми заборгованості 70 835,10 грн. (70 835,10 грн. х 9%).

Таким чином, позивачем здійснено нарахування 3% річних способом, який не відповідає вимогам чинного законодавства України.

До того ж, розрахунок позивача не містить чіткого періоду нарахування (із зазначенням початкової та кінцевої дати періоду нарахування).

Договором передбачена щомісячна оплата наданих послуг, а загальна заборгованість виникла шляхом збільшення вартості наданих послуг у січні 2016 року (724,44 грн.) на вартість послуг за кожен наступний місяць надання послуг по вересень 2020 року включно, з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат.

Господарський суд зазначає, що з позовної заяви вбачається, що позивач нараховує інфляційні втрати наступним чином: «Сукупний індекс інфляції в Україні за період з жовтня 2017 року по жовтень 2020 року складав 117,92%, що від суми заборгованості складає 12 693,63 грн.».

З наявного в матеріалах справи розрахунку не можливо встановити: на яку суму позивач здійснює нарахування інфляційних втрат.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив необхідність заслуховування пояснень представників сторін та надання можливості сторонами подати до суду докази на підтвердження своїх доводів.

Відповідно до ч. 6 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає за необхідне за власною ініціативою перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/814/21 за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче засідання.

Керуючись статтями 12, 176, 177, 234, 250 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/814/21 за правилами загального позовного провадження.

2. Призначити підготовче судове засідання, яке відбудеться 11.05.2021 року о 09:30 год. у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області в залі судового засідання (кабінеті) № 1-201 за адресою: 49600, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1.

3. Повідомити сторін про час та місце розгляду справи у встановлений законом спосіб.

4. Запропонувати учасникам справи подати до суду:

відповідачу:

- заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень за правилами, встановленими ч. 3 - 6 статті 165 та ст. 167 Господарського процесуального кодексу України;

позивачу:

- обґрунтований, детальний розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, із зазначенням періодів нарахування та з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат;

-договір на надання юридичних послуг від 01.10.2020

- відповідь на відзив на позовну заяву за правилами, встановленими ч. 3 - 6 ст. 165 та ст. 166 Господарського процесуального кодексу України;

сторонам:

- належним чином засвідчені копії документів на підтвердження процесуальних повноважень їх представників відповідно до вимог, передбачених статтею 60 Господарського процесуального кодексу України (оригінали надати для огляду в судове засідання).

5. Повідомити сторін про час та місце розгляду справи у встановлений законом спосіб.

6. Звернути увагу учасників справи, що заяви, клопотання і заперечення при розгляді справи судом подаються за правилами, встановленими статями 169, 170 Господарського процесуального кодексу України.

7. Попередити учасників справи про те, що відповідно до статті 135 Господарського процесуального кодексу України за ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

8. Попередити учасників справи, що за приписами частини 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Відповідно до частини 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Інформацію про дату та час розгляду справи можна отримати за електронною адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/

Суддя І.В. Мілєва