РІШЕННЯ

Іменем України

05 квітня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/1182/20

Господарський суд Чернігівської області у складі головуючого судді Фесюри М.В., секретар судового засідання Скороход А.О., розглянувши матеріали справи

за позовом: Приватного підприємства «Львівметалпласт»,

вул. Шевченка, 321, м. Львів, 79069,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компаунд Груп»,

вул. Івана Мазепи, буд. 66, м. Чернігів, 14017,

про стягнення 1 745 706,18 грн

За участю представників:

позивача: Гаврилюк О.Р.,

відповідача: не з`явився

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

11.12.2020 до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Приватного підприємства «Львівметалпласт» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компаунд Груп» про стягнення 1 745 706,18 грн заборгованості.

Позовна заява обґрунтована неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором №36-к поставки від 23.07.2018 в частині оплати поставленого позивачем товару.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2020 справа № 927/1182/20 передана на розгляд судді Фесюрі М.В.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження; встановлено строки подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення тощо, підготовче засідання призначено на 11.01.2021 на 11:00 год.

Ухвалою суду від 21.12.2020 задоволено клопотання позивача про участь у підготовчому засіданні у режимі відеоконференції.

Ухвала про відкриття провадження у справі та ухвала про призначення судового засідання в режимі відеоконференції, направлені на адресу відповідача (а.с. 56-59), зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (вул. Івана Мазепи, буд. 66, м. Чернігів, 14017, витяг станом на 11.01.2021 а.с. 60) повернуто відправнику без вручення адресату поштовим відділенням зв`язку із відмітками «за закінченням терміну зберігання».

В підготовчому засіданні 11.01.2021 судом постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 01.02.2021 на 12:30 год.

Ухвалою суду від 25.01.2021 задоволено клопотання позивача про участь у підготовчому засіданні у режимі відеоконференції.

Ухвалу-повідомлення про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, та відкладення підготовчого засідання на 01.02.2021 на 12:30 год., направлену на адресу відповідача повернуто в суд без вручення адресату поштовим відділенням зв`язку із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.64).

01.02.2021 підготовче засідання відкладено на 23.02.2021; 23.02.2021 підготовче засідання відкладено на 15.03.2021.

Ухвалою суду від 11.03.2021 задоволено клопотання позивача про участь у підготовчому засіданні у режимі відеоконференції.

Ухвала-повідомлення про відкладення підготовчого засідання на 15.03.2021 на 11:00 год., направлена на адресу відповідача, повернута в суд без вручення адресату поштовим відділенням зв`язку із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.90).

За результатами розгляду справи у підготовчому засіданні 15.03.2021 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті на 05.04.2021 на 11:00 год.

Ухвала-повідомлення про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті, направлена на адресу відповідача, повернута в суд без вручення адресату поштовим відділенням зв`язку із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.106).

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

Сам лише факт неотримання стороною справи кореспонденції, яку суд з дотриманням вимог процесуального закону надсилав за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися неналежним повідомленням сторони про час та місце розгляду справи, оскільки такі обставини зумовлені не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.04.2018 у справі № 916/3188/16, від 23.11.2018 у справі №10/17-3639-2011, від 22.08.2019 у справі № 922/85/18.

В судовому засіданні 05.04.2021 представник позивача заявлені вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив:

Відповідно до ст. 509. Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу, зокрема з договорів та правочинів.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін.

Правовий аналіз наведених положень Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку про те, що договір поставки є двостороннім правочином, за яким обов`язку продавця (постачальника) з поставки товару кореспондує обов`язок покупця з його оплати.

23.07.2018 між Приватним підприємством «Львівметалпласт» (як постачальником, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компаунд Груп» (як покупцем, відповідач у справі) укладено Договір № 36-к поставки, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю товар, а покупець - прийняти і оплатити його на умовах цього Договору. Товаром за цим Договором є смола ПВХ, ДОФ та інші товари. Ціна товару, його найменування, одиниці виміру та загальна кількість продукції, що підлягає поставці за цим Договором, визначаються Специфікацією, що є невід`ємним додатком до даного Договору. Специфікація складається на перше число кожного місяця та/або на кожну партію Товару. Загальна сума цього Договору визначається сумою всіх накладних на відвантаження Товару або Специфікацій .на поставки за цим Договором. Якість Товару, що поставляється Постачальником, повинна відповідати сертифікату якості підприємства- виробника. (п.1.Договору).

Пунктом 3 Договору сторони погодили умови поставки товару. Так, поставка товару має здійснюється протягом 5 робочих днів з дня підтвердження постачальником заявки покупця (усної або письмової, в тому числі по факсу, електронній пошті) на поставку товару. Підтвердження направляється покупцю факсом, електронною поштою, або іншим способом, який є прийнятним для сторін Договору. Місцем поставки товару є склад постачальника. Доставка товару здійснюється покупцем зі складу постачальника. 3а окремою домовленістю сторін доставка товару може здійснюватися постачальником. У випадку доставки товару постачальником, транспортні витрати постачальника додаються до ціни товару. покупець зобов`язаний прийняти Товар по кількості та якості в терміни та в порядку, передбачені діючим законодавством. При виявленні Покупцем невідповідності товару по якості та кількості, виклик представника Постачальника телеграмою та/або листом з використанням факсимільного (факсового) зв`язку в день приймання Товару для складання 2-х стороннього акту обов`язковий. Якщо покупець не виставив претензію про недоліки або недостачу товару протягом 30 календарних днів з дня отримання товару, сторони вважають, що він прийняв товар без претензій до якості та кількості. Якщо якість товару не відповідає вищевказаним вимогам, постачальник за власний рахунок гарантує заміну товару в терміни, що будуть обумовлені сторонами, але не більше, ніж 30 календарних днів. Право власності на Товар переходить до покупця в момент передачі йому товару. Моментом передачі Товару вважається дата вручення товару покупцю або перевізнику. Ризик втрати, знищення чи пошкодження товару переходить до покупця з моменту передачі товару, згідно п. 3.8 даного Договору.

На виконання умов договору за видатковими накладними: № 379 від 15.04.2019 на суму 803 855,03 грн; № 563 від 29.05.2019 на суму 488 299,94 грн № 567 від 30.05.2019 на суму 578 024,95 грн, позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 1 870 179,92 грн.

Пунктом 2 Договору сторони визначили порядок проведення розрахунків. Покупець за цим Договором здійснює 100% попередню оплату Товару на поточний рахунок Постачальника на підставі виставленого Постачальником Рахунку. За згодою сторін, Покупець може оплачувати Товар у інші узгоджені з Постачальником строки, які вказуються у Специфікації.

Згідно із Специфікацією № 6 від 15.04.2019 термін оплати поставленого товару за видатковою накладною № 379 від 15.04.2019 встановлено - до 24.04.2019.

Згідно із Специфікацією № 6/1 від 29.05.2019 терміном оплати поставленого товару по видатковій накладній № 563 від 29.05.2019 визначено - до 10.06.2019.

Згідно із Специфікацією № 7 від 30.05.2019 терміном оплати поставленого Товару по видатковій накладні № 567 від 30.05.2019 визначено термін до 10.06.2019.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач, взяті на себе зобов`язання з оплати отриманого товару виконав не своєчасно та не у повному обсязі, сплативши позивачу 124 473,74 грн, в результаті чого загальна сума заборгованості за отриманий товар склала 1 745 706,18? грн.

19.08.2019 позивачем направлено відповідачу Претензію № 472 з вимогою погасити заборгованість за поставлену продукцію. Відповіді на претензію матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (стаття 79 Господарського процесуального кодексу України)

Доказів підтверджуючих оплату товару у повному обсязі, повернення товару, погодження і встановлення іншого строку оплати поставленого товару тощо, суду в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 1 745 706,18? грн за отриманий товар є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином 26 185,60 грн судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви до суду підлягають стягненню на його користь з відповідача

Керуючись ст. ст. 42, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компаунд Груп» (вул. Івана Мазепи, буд. 66, м. Чернігів, 14017, ) на користь Приватного підприємства «Львівметалпласт» (вул. Шевченка, 321, м. Львів, 79069, ) 1 745 706,18 грн боргу та 26 185,60 грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 14.04.2021.

Суддя М.В. Фесюра

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/