СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2021 р. Справа № 922/3561/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя Дучал Н.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу відповідача за вх. №274 Х/1 на рішення Господарського суду Харківської області від "14" грудня 2020 р. (повний текст складено 21.12.20, суддя Лаврова Л.С.) у справі № 922/3561/20

за позовом Харківської міської ради, м.Харків,

до Фізичної особи - підприємця Ходирєва Станіслава Віталійовича, с.Циркуни, Харківський район, Харківська область,

про стягнення 175 281, 35 грн.

ВСТАНОВИЛА

Рішенням Господарського суду Харківської області від 14.12.2020 у справі №922/3561/20 позовні вимоги задоволені.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Ходирєва Станіслава Віталійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код особи НОМЕР_1 ) на користь ХАРКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (Україна, 61003, Харківська обл., місто Харків, МАЙДАН КОНСТИТУЦІЇ, будинок 7, ідентифікаційний код особи 04059243) 175281, 35 грн. заборгованості зі сплати орендної плати з користування земельною ділянкою по вул.Колективній, 2 у м. Харкові площею 0,1065 га, відповідно до договору оренди землі від 03.11.2004 №8599/04 за період з 01.12.2018 по 31.07.2020 та 2629,22 грн. судового збору.

Відповідач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржене судове рішення повністю та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, зокрема, на те, що позивач при розрахунку суми заборгованості відповідача за цим позовом, неправомірно застосував щорічні коефіцієнти інфляції за 2015-2018 роки, а також п.13 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1996 за №786, та з чим в свою чергу помилково погодився суд першої інстанції.

Крім того скаржник посилається на те, що згідно з листом ГУ ДПС у Харківській області від 20.08.2020 за №17013/9/20-40-58-06-15 ФОП Ходирєвим С. В. було сплачено орендну плату за грудень 2018 року, 2019 рік та січень-липень 2020 року у розмірі 160904,10 грн.

Апелянт переконаний, що при розрахунку орендної плати, яку мав сплатити відповідач, з грудня 2018 року по липень 2020 року, треба виходити з щомісячного розміру орендної плати (8342,32 грн.) та індексу інфляції щодо окремого місяця.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової судової справи між суддями від 19.01.2021 справу було передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Дучал Н.М., суддя Гетьман Р.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 апеляційна скарга відповідача залишена без руху з підстав висвітлених у вказаній ухвалі.

До канцелярії Східного апеляційного господарського суду надійшли клопотання стосовно приєднання додаткових документів на виконання вимог попередньої ухвали, якими були усунуті встановлені раніше недоліки.

Розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, відповідно до статті 262 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія дійшла висновку про відкриття апеляційного провадження у справі.

Заперечень проти відкриття апеляційного провадження на час постановлення ухвали від учасників справи не надійшло.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 відкрите апеляційне провадження у справі № 922/3561/20. Запропоновано учасникам справи подати до суду відзив на апеляційну скаргу. Ухвалено розглядати справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Позивачем у встановлений судом процесуальний строк було надано відзив на апеляційну скаргу.

З посиланням на п.13 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1996 №786, позивач зазначає, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Така формула розрахунку відповідає правовій природі інфляційних нарахувань, яка полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів.

При цьому, позивач вважає безпідставними та такими, що суперечать п.10 спірного договору, посилання апелянта на відсутність підстав для нарахування Харківською міською радою орендної плати за вказані періоди із застосуванням коефіцієнтів інфляції у зв`язку з ненаданням доказів внесення сторонами змін до договору оренди, в частині розміру орендної плати з урахуванням щорічних індексів інфляції.

Відтак, ухвалене судом першої інстанції рішення позивач вважає законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу відповідача немотивованою та такою, що суперечить нормам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 270 ГПК України встановлює, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог ст.282 Господарського процесуального кодексу України, зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.11.2004 між Харківською міською радою та ФОП Ходирєвим С.В. укладено договір оренди землі, зареєстрований за №8599/04.

Відповідно до умов договору, в оренду було надано земельну ділянку загальною площею 0,1065 га по вул. Колективна, 2, у м. Харкові строком до 01.04.2054.

Пунктом 5 цього договору встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на період експлуатації становить 794302 грн.

Згідно з п. 9 договору розмір орендної плати за земельну ділянку на період експлуатації становить: в рік 19857,60 грн.; в місяць 1654,80 грн.

Пунктом 10 договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Згідно з п. 13 Договору, розмір орендної плати переглядається у разі: а) зміни умов господарювання, передбачених договором; б) зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів; в) внаслідок інфляції - щорічно; г) погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами; е) в інших випадках, передбачених законом.

Земельна ділянка передається в оренду для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі (магазину та складських приміщень). Цільове призначення земельної ділянки землі житлової та громадської забудови (п.п.15,16 договору).

Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 за № 1209/13 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 та базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18 грн., яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01.01.2013 та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України (п.1.1 рішення).

Пунктом 2 цього рішення передбачено, що це рішення вводиться в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013 застосовується з 01 січня 2014 року.

Рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 № 1269/13 «Про затвердження «Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станам на 01.01.2013» встановлено, що плата за землю на підставі даних «Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013» вводиться в дію з 01.01.2014. Зміни до договорів оренди землі, пов`язані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі згідно з Порядком оформлення договорів оренди землі у місті Харкові (п.п. 2, 3 рішення).

Рішенням Господарського суду Харківської області від 02.02.2015 у справі №922/5927/14 за позовом Харківської міської ради до ФОП Ходирєва С. В. про внесення змін до договору, внесено зміни до договору оренди землі від 03.11.2004 №8599/04 у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки, зокрема, в частині зміни розміру орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Колективній, 2 у м. Харкові площею 0,1065 га. Рішення набрало законної сили 17.02.2015.

Відповідно до вказаного рішення розмір орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою по вул. Колективній, 2 у м. Харкові площею 0,1065 га згідно з розрахунком від 11.11.2013 за № 536/14 на рік становить 4,8% від її нормативної грошової оцінки і складає 100107,79 грн., або в місяць - 8342,32 грн.

Враховуючи викладене, Харківська міська рада вважає, що ФОП Ходирєв С.В. починаючи з 17.02.2015 (з дати набуття законної сили рішення суду, яким внесено зміни до договору) повинен був сплачувати оновлений розмір орендної плати визначений в цьому рішенні суду з урахуванням індексу інфляції.

У зв`язку із невиконанням відповідачем вказаного обов`язку, позивач звернувся до господарського суду із позовом про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування ФОП Ходирєвим С.В. земельною ділянкою по вул.Колективній, 2 у м. Харкові площею 0,1065 га відповідно до договору оренди землі від 03.11.2004 № 8599/04 та додатковою угодою, визнаною укладеною рішенням Господарського суду Харківської області від 02.02.2015 у справі №922/5927/14 з урахуванням нової нормативної грошової оцінки земель міста Харкова та індексом інфляції, за період з 07.07.2017 по 31.03.2018.

Позивач при розгляді справи посилався зокрема на п. 13 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1996 № 786, якою встановлено, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Розмір базової орендної плати за договором оренди землі від 03.11.2004 №8599/04 з урахуванням додаткової угоди складає 100107,79 грн. в рік, або в місяць - 8342,32 грн. Базовим місяцем для розрахунку розміру орендної плати за договором оренди землі від 03.11.2004 №8599/04 (з урахуванням додаткової угоди, укладеної на підставі рішення суду) є лютий 2015 року. Починаючи з березня 2015 року орендна плата повинна сплачуватися вже з урахуванням індексу інфляції.

Розмір орендної плати, яку повинен був сплатити ФОП Ходирєв С. В. за спірний період з 01.12.2018 по 31.07.2020, що складається із грудня 2018 року, повного 2019 року та 8-ми місяців 2020 року складає: 01.12.2018-31.12.2018 - 16 129,65 грн; за 2019 рік - 200 595,35 грн; 01.01.2020-31.07.2020 - 119460,45 грн.

Згідно із листа ГУ ДПС у Харківській області від 20.08.2020 № 17013/9/20-40-58-06-15 ФОП Ходирєвим С.В. сплачено орендну плату у такому розмірі: за 2018 рік - 48 925,24 грн; за 2019 рік - 60 827,00 грн; за 2020 рік (станом на 31.07.2020) - 96 000,00 грн.

Різниця сплаченої ФОП Ходирєвим С.В. орендної плати за період з 01.12.2018 по 31.07.2020, що складається із грудня 2018 року, повного 2019 року та 8-ми місяців 2020 року складає 175281,35 грн.

Таким чином, на думку позивача заборгованість зі сплати орендної плати за користування ФОП Ходирєвим С.В. земельною ділянкою по вул. Колективній, 2 у м.Харкові площею 0,1065 га, відповідно до договору оренди землі від 03.11.2004 №8599/04 з урахуванням-рішення суду від 02.02.2015 у справі №922/5927/14 за період з 01.12.2018 по 31.07.2020 складає 175 281, 35 грн. та з чим погодився господарський суд.

Враховуючи наведене колегія суддів погоджується з висновками господарського суду з огляду на наступне.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

За приписами ст.ст. 11 ЦК України, ст.174 ГК України, зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).

За змістом статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.792 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

За положеннями ст. 2 Закону України "Про оренду землі", відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Право оренди земельної ділянки, в силу ст.93 Земельного кодексу України, це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

За положеннями ст. 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 цього Закону також передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (стаття 206 Земельного кодексу України).

Податковим кодексом України встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (п. п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14), а орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14).

Відповідно до абз. 1 п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Пунктом 10 Договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Як вже було встановлено господарським судом, між сторонами існують договірні відносини, які виникли на підставі договору оренди землі від 03.11.2004 щодо оренди земельної ділянки загальною площею 0,1065 га по вул. Колективна, 2, у м. Харкові.

Відповідно до рішення Господарського суду Харківської області від 02.02.2015 у справі № 922/5927/14 за позовом Харківської міської ради до ФОП Ходирєва С.В. про внесення змін до договору, внесено зміни до договору оренди землі від 03.11.2004 № 8599/04 у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки, зокрема, в частині зміни розміру орендної плати за користування земельною ділянкою по вул.Колективній, 2 у м. Харкові площею 0,1065 га.

Відповідно до вказаного рішення розмір орендної плати за користування Відповідачем земельною ділянкою по вул. Колективній, 2 у м. Харкові площею 0,1065 га згідно з розрахунком від 11.11.2013 № 536/14 на рік становить 4,8% від її нормативної грошової оцінки і складає 100107,79 грн., або в місяць - 8342,32 грн.

Згідно п.13 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1996 за № 786, встановлено, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Зазначений порядок розрахунку відповідає правовій природі інфляційних нарахувань, яка полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів.

Крім того, такий порядок нарахування інфляційних, співпадає з загальним поняттям інфляції, визначеним Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Судовою колегією також враховано, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 26.06.2020р. у справі №905/21/19, при розрахунку інфляційних, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та положення Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003.

Порядок індексації грошових коштів визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 Постанови КМУ №1078).

Отже, при обчисленні інфляційних за наступний період, до початкової суми включається вартість грошей (боргу), яка визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній період.

Враховуючи викладене, а також відомості, що містяться в листі ГУ ДПС у Харківській області від 20.08.2020 № 17013/9/20-40-58-06-15 позивачем було здійснено розрахунок орендної плати за період з 01.12.2018 по 31.07.2020, який не було сплачено відповідачем.

Враховуючи наведене, судова колегія не погоджується з доводами апелянта про те, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення було не вірно застосовано індекси інфляції, які не є складовою орендної плати, та у зв`язку з цим, неправильно розраховано суму заборгованості з орендної плати, що підлягає стягненню.

Втім перевіривши розрахунок позивача, судова колегія вважає його обґрунтованим лише частково з огляду на наступне.

До стягнення суми боргу позивачем заявлена сума різниці, яка була сплачена ФОП Ходирєвим С. В. в рахунок орендної плати за період з 01.12.2018 по 31.07.2020, що складається із грудня 2018 року, повного 2019 року та 8-ми місяців 2020 року та складає 175 281, 35 грн.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020, внесені зміни зокрема у Податковий кодекс України.

Відповідно до положень п.52-4 підрозділу 10 Податкового кодексу України, не нараховується та не сплачується за період з 1 березня по 31 березня 2020 року плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності.

Крім того, установлено, що платники плати за землю (земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності), які визначають податкові зобов`язання із плати за землю на підставі податкових декларацій, сплачують податкове зобов`язання зі сплати плати за землю за податковий період квітень 2020 року у повному обсязі за місцезнаходженням земельної ділянки у строк до 30 червня 2020 року без нарахування пені та штрафних санкцій, передбачених цим Кодексом за порушення термінів сплати податкових зобов`язань щодо загальних термінів сплати податкового зобов`язання за такий період.

Відповідно до ч. 2 статті 277 ГПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже враховуючи наведені положення, апеляційний суд вважає, що позивач безпідставно врахував до розрахунку боргу відповідача суми щомісячної орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Колективній, 2 у м. Харкові площею 0,1065 га, відповідно до договору оренди землі від 03.11.2004 №8599/04 за період березня 2020 року у сумі 8342, 32 грн. та відповідно інфляційних нарахувань за період квітня 2020 року у розмірі 834, 00 грн. (разом 9176, 32 грн.), а тому оскаржене рішення підлягає скасуванню в цій частині з підстав, викладених у цій постанові.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Названий Суд також зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином колегія суддів вважає, що твердження скаржника, викладені в апеляційній скарзі ґрунтуються на припущеннях, не доведених належними доказами у зв`язку з чим підстав задоволення апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.

Втім з підстав викладених у цій постанові, рішення Господарського суду Харківської області від 14.12.2020 у справі №922/3561/20 підлягає скасуванню в частині стягнення з відповідача суми щомісячної орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Колективній, 2 у м. Харкові площею 0,1065 га, відповідно до договору оренди землі від 03.11.2004 №8599/04 за період березня 2020 року у сумі 8342, 32 грн. та відповідно інфляційних нарахувань за період квітня 2020 року у розмірі 834, 00 грн. (разом 9176, 32 грн.), відповідно, на підставі положень ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України через неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи.

За приписами ст.129 ГПК України судові витрати покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Ходирєва Станіслава Віталійовича, с.Циркуни, Харківський район, Харківська область, на рішення Господарського суду Харківської області від 14.12.2020 у справі №922/3561/20 - залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Харківської області від 14.12.2020 у справі №922/3561/20 - скасувати в частині стягнення з Фізичної особи - підприємця Ходирєва Станіслава Віталійовича, с.Циркуни, Харківський район, Харківська область, 9176,32 грн. заборгованості зі сплати орендної плати з користування земельною ділянкою по вул. Колективній, 2 у м. Харкові площею 0,1065 га, відповідно до договору оренди землі від 03.11.2004 №8599/04 за період з 01.12.2018 по 31.07.2020.

В цій частині прийняти нове рішення у справі.

Відмовити Харківській міській раді, м.Харків, у стягненні з Фізичної особи - підприємця Ходирєва Станіслава Віталійовича, с.Циркуни, Харківський район, Харківська область, 9176,32 грн. заборгованості зі сплати орендної плати з користування земельною ділянкою по вул. Колективній, 2 у м. Харкові площею 0,1065 га, відповідно до договору оренди землі від 03.11.2004 №8599/04 за період з 01.12.2018 по 31.07.2020.

В іншій частині рішення по справі залишити без змін.

3.Доручити Господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя Н.М. Дучал