ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/19/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНБІКО", м.Харків 3-я, особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ГУД ВІН ХХІ", Харківська обл., смт. Васищеве
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Флас", м.Харків
про стягнення коштів 2 134 461,65 грн.
за участю представників:

позивача:не з`явився;

відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНБІКО" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариство з обмеженою відповідальністю "Флас" про стягнення на свою користь суми боргу за договором купівлі-продажу №21-11/01 від 21 листопада 2019 року у розмірі 1 671 067,50 грн, інфляційне збільшення боргу за період прострочення з 27 листопада 2019 року по 01 грудня 2020 року в сумі 68 455,80 грн., три проценти річних за період прострочення з 27 листопада 2019 року по 28 грудня 2020 року в сумі 38334,84 грн., пеня за період прострочення з 28 квітня 2020 року по 28 жовтня 2020 року в сумі 108 779,62 грн, штрафні санкції за прострочення платежу на строк більше 20 банківських днів в сумі 167 106,75 грн., штраф за неповернення продавцю підписаних оригіналів видаткових накладних - 83 553,37 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в порушення умов укаладеного Договору та п.п.3 Специфікацій №1, №2, №3 та №4 до Договору купівлі-продажу №21-11/01 від 21.11.2019 року, відповідач не перерахував позивачу передплату за проданий Товар та не розрахувався остаточно за куплений товар протягом 15 календарних днів з моменту купівлі Товару та виставлення продавцем відповідних видаткових накладних. Наголошує на умисне ухилення відповідача від підписання видаткових накладних.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.01.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНБІКО" залишено без руху, зобов`язано позивача протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали надати докази сплати (доплати) судового збору у розмірі 42,47 грн. на належні реквізити господарського суду Харківської області.

21.01.2011 позивачем усунено недоліки, які були підставою для винесення ухвали від 11.01.2021, разом заявою (вх.№1519).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.01.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 24.02.2021 об 11:00 год. Також, цією ухвалою залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ГУД ВІН ХХІ" (адреса: 62495, Харківська обл., Харківський р-н, смт Васищеве, вул. Овочева, буд. 1А, ). Встановлено третій особі строк для подання пояснень щодо позову, оформлених відповідно до ст. 168 ГПК України, - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

12.02.2021 відповідач до суду надав відзив на позовну заяву (вх.№3584). За змістом вказаного відзиву відповідач вважає позовні вимоги необгрунтованими, з огляду на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження факту поставки. Наголошує, що жодного товару за договором уповноважені особи відповідача не отримували, а отже вказані обставини унеможливили підписання видаткових накладних ,або вчинення дій щодо відмови від їх підписання. Про час та дату приймання-передачі Товару і відповідно підписання видаткових накладних відповідач жодним чином не був обізнаний, оскільки зазначений у Специфікаціях строк поставки Товару "протягом 14 днів з моменту зарахування грошових коштів" є неточним.

З метою надання сторонам можливості у повній мірі реалізувати власні процесуальні права, з метою виконання завдань підготовчого провадження, підготовче засідання по справі неодноразово відкладалося

Протокольною ухвалою від 10.03.2021 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів, яке було подане ним разом з позовною заявою. Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання суд виходив із того, що інформація по податковій звітності ТОВ "ФЛАС", яку позивач мав намір витребувати у Головного управління ДПС у Харківській області не замінює первинні документи, що підтверджують здійснення поставки по не підписаних видаткових накладних.

У підготовчому засіданні 10.03.2021 було постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 31.03.2021 р. о 10:30.

30.03.2021 року третя особа надала до суду письмові пояснення (вх.№7191), разом із клопотанням про поновлення строку на їх подання.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31.03.2021 в задоволенні клопотання ТОВ «ГУД ВІН ХХІ» про поновлення строку на подання письмових пояснень відмовлено.

Протокольною ухвалою від 31.03.2021 на підставі ч.2 ст.202 ГПК України відкладено розгляд справи по суті на 07.04.2021 о 10:00.

В призначене судове засідання по суті 07.04.2021 сторони своїх представників не направили, про причину неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Водночас, суд звертає увагу на те, що явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а брати участь у судових засіданнях є правом учасників справи, що встановлено ст. 42 ГПК України. Окрім того, за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНБІКО" (позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФЛАС" (відповідач, покупець) укладено Договір купівлі-продажу №21-11/01.(том.1 а.с.59-60)

Згідно із п.1.1 Продавець зобов`язався передати у власність Покупця блоки віконні та дверні із ПВХ, які надалі іменуються Товар, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити Товар на умовах, визначених цим Договором.

Найменування, кількість, ціна, порядок, строки і місце поставки Товару зазначаються Специфікаціях, які підписуються Сторонами і є невід`ємною частиною цього Договору. (п.1.2 Договору).

Відповідно до п.2.1 загальна вартість цього Договору складається з сум усіх Специфікацій до цього договору.

Порядок та строки оплати зазначаються у відповідній Специфікації.(п.2.3 Договору).

На виконання договору, а саме п.1.2 сторонами було укладено Специфікацію №1 від 21.11.2019 на загальну суму 419 847,48 грн.(том.1 а.с.61), Специфікацію №2 від 03.02.2020 на загальну суму 41 728,32 грн.(том.1, а.с.89), Специфікацію №3 від 11.03.2020 на загальну суму 127 663,20 грн.(том.1, а.с 106), Специфікацію №4 від 12.03.2020 на загальну суму 1 081 828,50 грн.

Пунктом 3 вищевказаних Специфікацій сторони обумовили порядок та строки оплати:

- передоплата в розмірі 50% загальної суми Специфікації протягом 3 (трьох) банківських (робочих) днів з моменту виставлення рахунку на оплату,

- оплата в розмірі 50% загальної суми Специфікації протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту підписання Сторонами видаткової накладної.

Згідно із п.4 Специфікації строк поставки - 14 робочих днів з моменту зарахування на поточний рахунок Продавця передоплати згідно п.3 Специфікації.

У Специфікаціях №1,2,3 місцем поставки товару визначено: 61098, Харківська обл., місто Харків, Полтавський шлях, будинок 146.

У Специфікації №4 місце поставки - 61166, Харківська обл., місто Харків, Шевченківський район, вулиця Серпова, будинок 4.

Відповідно до п.2.5 Договору датою оплати вважається день зарахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця.

Строк і місце поставки Товару зазначаються в Специфікаціях (п.3.2 Договору).

Відповідно до п.3.5 Договору право власності на Товар переходить до Покупця з моменту приймання Товару в місці поставки. Покупець зобов`язується забезпечити приймання Товару в місці поставки уповноваженою особою Покупця з обов`язковим підписанням накладної.

Відповідно до п.3.8 Датою поставки вважається дата підписання видаткової накладної уповноваженою особою Покупця.

Згідно з п.3.10 Покупець зобов`язується підписати видаткову накладну в день поставки Товару належної якості або у випадку наявності претензій щодо якості Товару протягом 5 (п`яти) робочих днів надати Продавцю письмову вмотивовану відмову від її підписання. У випадку невиконання Покупцем вимог цього пункту видаткова накладна вважається підписаною а Товар вважається прийнятим без зауважень.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін і діє до 30.12.2020 року, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Як зазначає позивач, за період дії Договору Постачальник поставив Покупцю товар на загальну суму 1 671 067,50 грн. Однак відповідач за поставлений товар так і не розрахувався, у зв`язку із чим, станом на момент подачі позову сума основного боргу за Договором склала 1 671 067,50 грн.

Враховуючи викладені обставини, позивач вважає, що був вимушений звернутися до суду з відповідним позовом, з метою захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Захист цивільних прав та інтересів судом здійснюється у спосіб встановлений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно із частиною другою статті 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Статтею 626 ЦК України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (п. 1. ст. 627 ЦК України)

Відповідно до п. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 663 ЦК України встановлено, що продавець зобовязаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Таким чином, двосторонній характер договору купівлі-продажу зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обовязків. Тобто, з укладенням такого договору продавець приймає на себе обовязок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобовязаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від продавця її передачі.

За твердженнями позивача, доказами поставки товару слугують податкові накладні та видаткові накладні, які з невідомих позивачу підстав не були відповідачем підписані, а отже за умовами п.3.10 є такими, що вважаються підписаними та прийнятими без зауважень.

Позивач вказує, що 25.05.2020, через приймальню покупця ТОВ "ФЛАС" нарочно подав лист-вимогу за вих.№25/5-20 від 25.05.2020 (том.1, а.с.128), в якому зазначено, що 06.04.2020 ТОВ "ФЛАС" було передано відповідні чотири видаткові накладні за договором №21-11/01 від 21.11.2019 та вимагав від останнього повернення підписаних з його боку видаткових накладних. При цьому на вказаному листі відсутні будь-які відмітки про прийняття його відповідачем, як і відсутні докази направлення на адресу відповідача.

28.08.2020 позивач на адресу відповідача направив лист-вимогу за вих. №28/8-20 від 28.08.2020 (том. а.с.129), в якому вимагав у строк до 07.09.2020 перерахувати на рахунок позивача 1 671 067,50 грн., а також повернути передані видаткові накладні. Вказана вимога була залишена відповідачем без задоволення.

22.09.2020 позивач на адресу відповідача направив лист-вимогу за вих.№21/9-20 від 21.09.2020 (том.1 а.с.131) в якому повторно вимагав повернути підписані видаткові накладні та рахунки на оплату. Вказаний лист був повернутий позивачу з відміткою про причини невручення - "за закінченням терміну зберігання".

Суд звертає увагу, що згідно п. 3.8 Договору сторони, шляхом вільного волевиявлення чітко передбачили, що датою поставки вважається дата підписання видаткової накладної уповноваженою особою Покупця. Також, п.3.10 Договору сторони встановили обов`язок Покупця підисати видаткову накладну в день поставки Товару належної якості або у випадку наявності претензій щодо якості Товару протягом 5 робочих днів надати Продавцю письмову вмотивовану відмову від її підписання.

Таким чином, п.3.10 Договору жодним чином не регламентує дій відповідача у випадку одержання ним поштою видаткової накладної, а застосовується виключно у день поставки товару належної якості та у випадку відсутності претензій щодо якості Товару.

Більш того, пунктом 3.5 Договору визначено, що право власності на Товар переходить до Покупця з моменту приймання Товару в місці поставки.

Суд зазначає, що у видаткових накладних №1 (том.1 а.с. 84), №2 (том.1 а.с. 95), №3 (том.1 а.с. 112), №4 (а.с. 126) відсутня печатка Покупця та підпис уповноваженої особи на отримання Товару, а тому ці видаткові накладні не можна вважати доказами поставки Товару за Договором.

Суд не приймає посилання позивача на зареєстровані ним податкові накладні №1/- , №2/-, №3/-, №4/- від 06.04.2020 року, як на доказ поставки Товару відповідачу за Договором №21-11/01., з огляду на наступне.

Згідно п. 201.7, 201.10 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Тобто, податкова накладна складається лише за фактом здійснення господарських операцій, що мають бути підтверджені документально.

В матеріалах справи відсутні докази, які дозволяють суду пересвідчитись у фактичному повному або частковому постачанні товарів відповідачу, саме лише складення та реєстрації податкових накладних позивачем не є доказом поставки товарів, як це стверджує позивач.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів неможливості підписання видаткових накладених в момент поставки Товару, а також доказів обізнаності відповідача про день та час поставки товару на адресу, зазначеної в Специфікаціях до Договору купівлі-продажу №21-11/01 від 21.11.2019.

Разом з цим, позивачем у позовній заяві неодноразово наголошено, що поставка Товару за Специфікацією №1, №2, №3 відбувалась не за адресою визначеною у п.5 Специфікації - м.Харків, вул. Полтавський щлях, 146, а за місцем будівництва новобудови - м.Харків, вул. Полтавський шлях, 144.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем належними та допустимими доказами факту поставки товарів відповідачу, що зумовлює висновок суду про необґрунтованість позову про стягнення заборгованості за поставлений товар.

Враховуючи, що стягнення штрафу, пені, 3%річних та інфляційних втрат є похідними вимогами від стягнення основної заборгованості у їх задоволенні також слід відмовити.

Інші наявні у матеріалах справи докази та пояснення позивача вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є змагальність сторін.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Понесені позивачем судові витрати відповідно до статей 129 ГПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позову покладаються на позивача.

На підставі матеріалів справи та керуючись статтями 129,232-233,237-238,240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення буде розміщено за адресою в мережі Інтернет: www.court.gov.ua.

Повне рішення складено "14" квітня 2021 р.

Суддя С.Ч. Жельне