ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2021 року, м. Херсон, cправа № 923/9/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В., розглянувши справу

за позовом: Приватного підприємства "Дукат-Агро", м. Херсон,

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дом "Зоря-Плюс", с.Кучерявоволодимирівка Чаплинського району Херсонської області,

про стягнення 158309,35грн

у с т а н о в и в:

Позиція та докази позивача

Правовими підставами позову Приватного підприємства "Дукат-Агро" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дом "Зоря-Плюс" (відповідач) про стягнення 158 309,35грн, з яких 116791,56грн основної заборгованості, 2102,23грн втрат від інфляції, 10849,49грн річних (25%), 5207,76грн пені, 23358,31грн штрафу, вказано ст.ст.193, 199, 231, 232, 265 Господарського та ст.ст.509, 525,546, 625, 627, 712 Цивільного кодексів України, а в якості обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги зазначено про невиконанням відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу від 02.07.2020 №43, а саме, про нездійснення відповідачем оплати товару позивача на умовах даного договору.

На підтвердження вказаних у позовній заяві обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, у позовній заяві зазначені та подані разом з нею суду: договір купівлі-продажу №43 від 02.07.2020, з додатком від 02.07.2020 № ДА-00000081; накладні від 09.07.2020, видаткову № 81 та товарно-транспортну № Р 81; рахунок на оплату від 02.07.2020 № 81; акти звірок взаєморозрахунків станом на 31.10.2020, 28.12.2020; адресована відповідачеві претензія від 02.11.2020 № 14 позивача з вимогою про сплату заборгованості за договором купівлі-продажу №43 від 02.07.2020, з доказами надсилання відповідачу претензії поштою.

Позиція та докази відповідача

Ухвалу суду від 05.01.2021 про відкриття провадження у справі надіслано рекомендованим листом, з повідомленням, за вказаною у позовній заяві та її матеріалах адресою відповідача, яка узгоджується з зареєстрованою адресою місцезнаходження відповідача за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно з відміткою у поштовому повідомленні листа з зазначеною ухвалою отримано 08.01.2021 особисто адресатом. За таких обставин відповідач є належним чином повідомленим судом про вказаний заявлений до відповідача позов та його судовий розгляд. Відповідач не проявив свого відношення до заявленого до нього позову: заяв по суті справи та клопотань процесуального характеру не подав.

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 05.01.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи, встановлено строк 26.01.2021 відповідачу для надання відзиву на позов. Ані у вказаний строк, 26.01.2021, ані дотепер відповідач не подав суду та позивачу відзиву на позов.

Позивачем дотримано вимоги ч.2 ст.80 Господарського процесуального кодексу України щодо подання доказів разом з поданням позовної заяви, а тому письмові докази, які подано разом з позовною заявою прийнято судом до розгляду.

Оскільки відповідач не надав відзиву на позовну заяву розгляд справи здійснено, у відповідності до ч.9 ст.165 цього ж Кодекс, за наявними матеріалами справи.

Обставини, які встановлено судом

Приватне підприємство "Дукат-Агро"(надалі - позивач), як продавець, та Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дом "Зоря-Плюс" (надалі - відповідач), як покупець, уклали між собою 02.07.2020 договір купівлі-продажу № 43, на умовах якого позивач зобов`язався передавати у власність відповідача товар, а саме, насіння сільськогосподарських культур, засоби захисту рослин, мінеральні добрива та мікродобрива, а відповідач, в свою чергу, зобов`язався прийняти цей товар та оплатити його в порядку та на умовах, визначених даним договором, зокрема, за найменуванням (асортиментом), одиницею виміру, ціною за одиницю товару, кількістю товару та у строки для оплати товару, які визначено у додатках або специфікаціях до договору.

Основними умовами договору, що впливають на взаємовідносини сторін в межах даного спору між ними, є наступні:

- датою поставки товару є дата, що вказана у видатковій накладній на передачу товару, з цієї дати до покупця переходить право власності на товар (п.п.2.9. та п.2.10.);

- сторони несуть відповідальність за невиконання та неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором у відповідності до чинного законодавства України (п.6.1.);

- у випадку порушення термінів оплати покупець зобов`язаний сплатити продавцю проценти на суму заборгованості в розмірі 25%, якщо інший розмір річних відсотків не встановлено відповідним додатком до договору, а також пеню від суми простроченого або неналежно здійсненого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (п.6.6.);

- у разі порушення строків оплати більше ніж на 30 календарних днів, покупець, окрім пені, що передбачена п.6.6. договору, зобов`язаний сплатити штраф в розмірі 20% від суми несвоєчасно оплаченого товару (п.6.9.);

- у випадку настання обставин непереборної сили, що знаходяться поза контролем сторін (форс-мажорні обставини), які сторонами не могли бути передбачені і враховані, як-то стихійні лиха, військові дії, страйки (крім персоналу сторін), сторона, що підпала під дію таких обставин, звільняється від відповідальності у вигляді штрафу та пені за невиконання зобов`язань по договору, при умові підтвердження факту існування форс-мажорних обставин довідкою територіального органу Торгово-Промислової Палати України та, якщо ці обставини стали прямою причиною неможливості виконання договірних зобов`язань (п.7.1.);

- договір набуває чинності з дати підписання та діє до 31.12.2020 (п.9.1.).

На виконання даного договору позивач 09.07.2020 передав відповідачу, який, в свою чергу, прийняв від позивача товар вартістю 116791,56грн (з урахуванням податку на додану вартість) за накладними від 09.07.2020, видатковою № 81 та товарно-транспортною № Р81 (строк оплати: до 15.08.2020, додаток від 02.07.2020 № ДА-00000081 до договору). На оплату вказаного товару позивач виставив відповідачеві рахунок від 02.07.2020 №81 на суму 116791,56грн. Вказаний рахунок відповідачем не сплачений ані повністю, ані частково.

У зв`язку з нездійсненням відповідачем розрахунків за товар позивача у строк, який встановлено у додатку від 02.07.2020 № ДА-00000081 до договору купівлі-продажу №43 від 02.07.2020, позивачем нараховані за період з 15.08.2020 по 28.12.2020 та заявлені до стягнення з відповідача 2102,23грн втрат від інфляції, 10849,49грн річних (25%), 5207,76грн пені, а також, додатково 23358,31грн штрафу за прострочення оплати товару понад 30-ть днів.

Правові норми, що підлягають застосуванню

Щодо підстав виникнення та порядку виконання зобов`язань

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі, боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінськогосподарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі, кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору.

Згідно з ч.2 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона зобов`язання повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони і забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч.7 ст.193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання умов договору не допускається.

Відповідно ж до ч.1 ст.203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ч.6 ст.265 Господарського кодексу України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.692 Цивільного кодексу України покупець після прийняття товару (або товаророзпорядчих документів на товар) зобов`язаний сплатити продавцю повну ціну переданого товару, якщо договором не встановлений інший строк оплати. Щодо наслідків прострочення виконання грошового зобов`язання

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також річні (3%) від простроченої суми, якщо інший розмір річних не встановлено договором.

Відповідно до ч.2 ст.193 Господарського кодексу України порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором, а за ч.1 та ч.2 ст.217 Господарського кодексу України такими санкціями є заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, серед яких - застосування штрафних санкцій.

Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Згідно з ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, при цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.4 ст.231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч.6 ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Оцінка судом встановлених обставин, з урахуванням положень правових норм, що підлягають застосуванню при вирішенні спору

Наявність укладеного між сторонами справи договору купівлі-продажу від 02.07.2020 № 43 свідчить на користь виникнення між позивачем та відповідачем майново-господарських зобов`язань, в силу яких, як-то встановлено приписами ст.ст.173-175 Господарського кодексу України, одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За результатами проведеного судом аналізу положень вказаного договору та характеру майново-господарських зобов`язань сторін за цим договором суд дійшов висновку про те, що за своєю правовою природою даний договір є, фактично, договором поставки: умовами договору чітко передбачено строки та місце передачі (базис поставки) товару.

На виконання даного договору позивач передав відповідачеві товар вартістю 116791,56грн, що підтверджується наявними у матеріалах даної судової справи видатковою та товарно-транспортною накладними. Вказаний товар прийнято відповідачем від позивача без будь-яких зауважень та заперечень: накладні підписано відповідачем без зауважень та заперечень, з скріпленням підпису печаткою відповідача. Докази іншого у справі відсутні.

Тобто, позивач виконав встановлений для нього законом (ст.265 Господарського кодексу України) та умовами договору купівлі-продажу від 02.07.2020 № 43, з додатком від 02.07.2020 № ДА-00000081 до нього, як для постачальника товару, обов`язок щодо продажу товару відповідачеві на умовах договору та додатку до цього договору.

Проте, відповідачем не виконано встановлений для нього законом (ст.265 Господарського та ст.692 Цивільного кодексів України) умовами договору купівлі-продажу від 02.07.2020 № 43, з додатком від 02.07.2020 № ДА-00000081 до нього, як для покупця товару позивача, обов`язок по оплаті вартості прийнятого від позивача товару, у встановлені цим договором відповідні строки.

Несплачена відповідачем за станом на теперішній час вартість товару позивача, який відповідач отримав від позивача на підставі договору купівлі-продажу від 02.07.2020 № 43 складає 116791,56грн та утворює прострочену заборгованість відповідача перед позивачем, оскільки встановлений у додатку від 02.07.2020 № ДА-00000081 до договору строк оплати товару сплив (пройшов).

Під час розгляду справи відповідач не надав доказів погашення, повного або часткового, вказаної в розмірі 116791,56грн заборгованості перед позивачем за договором купівлі-продажу від 02.07.2020 № 43.

Щодо нарахування та стягнення штрафу, пені, річних та інфляційних втрат

Неустойка (штраф, пеня) має безпосередню мету стимулювати боржника до виконання зобов`язання; за допомогою неустойки забезпечуються права кредитора шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання зобов`язання; неустойка стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобов`язання боржником, трансформуючись у такий спосіб у міру цивільно-правової відповідальності.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо іншій розмір процентів річних не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій, а є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідач не надав суду контррозрахунків заявлених до стягнення з нього 2102,23грн втрат від інфляції, 10849,49грн річних (25%), 5207,76грн пені та 23358,31грн штрафу. Виконані позивачем розрахунки цих 2102,23грн втрат від інфляції, 10849,49грн річних (25%), 5207,76грн пені та 23358,31грн штрафу (а.с.23) судом перевірено та встановлено, що ці розрахунки не містять арифметичних помилок, а також не є завищеними, оскільки виконані у відповідності до положень п.6.1., п.6.6., п.6.9. договору купівлі-продажу від 02.07.2020 № 43 та норм закону, а також з урахуванням фактичних обставин виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу від 02.07.2020 № 43. Розрахунок інфляційних втрат, при цьому, відповідає ще й додатково позиції щодо методології виконання такого розрахунку, яку містить постанова Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19 (за п.26.-п.29. цієї постанови).

Суд, також, зазначає про те, що у розрахунку інфляційних втрат позивачем помилково використаний неправильний за величиною (розміром) індекс інфляції за жовтень 2020 року, а саме, 100,3% замість правильного 101,3%. Разом з тим, застосування при розрахунку інфляційних втрат меншого за належний розміру індексу від інфляції за жовтень 2020 року об`єктивно не призвело та не могло призвести до порушення прав або ущемлення інтересів відповідача, оскільки результатом такого розрахунку є менша за розміром сума інфляційних втрат, ніж при розрахунку з використанням правильного за розміром індексу від інфляції за жовтень 2020 року.

Відповідач не надав доказів сплати, повністю або частково, на користь позивача 2102,23грн втрат від інфляції, 10849,49грн річних (25%), 5207,76грн пені, 23358,31грн штрафу.

В матеріалах даної судової справи відсутні докази того, що нездійснення відповідачем оплати 116791,56грн вартості товару позивача у строк, який встановлено договором купівлі-продажу від 02.07.2020 № 43, було наслідком впливу на господарську діяльність відповідача будь-яких форс-мажорних обставин. За відсутності таких доказів відсутні підстави для звільнення відповідача від сплати заявлених до стягнення з нього 5207,76грн пені та 23358,31грн штрафу.

Висновки суду

З урахуванням вказаних встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем щодо оплати товару позивача вартістю 116791,56грн у строк, що встановлено за укладеним між ними договором купівлі-продажу від 02.07.2020 № 43 позовні вимоги про стягнення з відповідача 116791,56грн основної заборгованості, 2102,23грн втрат від інфляції, 10849,49грн річних (25%), 5207,76грн пені та 23358,31грн штрафу підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у справі є витрати позивача на сплату судового збору за платіжним дорученням від 28.12.2020 № 2109 у сумі 2374,64грн, які у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, а саме "у спорах, що виникають при виконанні договорів... судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог", покладаються на відповідача, оскільки позов задоволений повністю.

Керуючись ст.ст.238, 240 Господарського процесуального кодексу України суд -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дом "Зоря-Плюс" (місцезнаходження: 75220, Херсонська обл., Чаплинський район, с.Кучерявоволодимирівка, вул. Космічна, буд.66-б; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 33172420) на користь Приватного підприємства "Дукат-Агро" (місцезнаходження: 73000, Херсонська обл., м. Херсон, смт Комишани, вул. Радянська, буд.95-а; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 34074426) 116791,56грн основної заборгованості, 2102,23грн втрат від інфляції, 10849,49грн річних, 5207,76грн пені, 23358,31грн штрафу та 2374,64грн компенсації по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 09.04.2021.

Суддя К.В. Соловйов