ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2021 р. Справа№ 911/1459/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Козир Т.П.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 18.03.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ.АЙ.КЕЙ.", ОСОБА_1 , ОСОБА_2

на рішення Господарського суду Київської області

від 30.11.2020 (повний текст рішення виготовлений та підписаний 10.12.2020)

у справі №911/1459/20 (суддя Бабкіної В.М.)

за позовом Акціонерного товариства "ПроКредит Банк"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Ем.Ай.Кей"

2) ОСОБА_1

3) ОСОБА_2

про солідарне стягнення 232059,18 грн заборгованості за договором про надання траншу № 115.45651/FW105.653 від 17.09.2015, 7135,09 доларів США та 3191,68 грн заборгованості за кредитним договором №115.46803/FW105.653 від 03.05.2017,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "ПроКредит Банк" (далі - АТ "ПроКредит Банк", позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ем.Ай.Кей" (далі - ТОВ "Ем.Ай.Кей", відповідач 1), ОСОБА_1 (далі - відповідач 2) та ОСОБА_2 (далі - відповідач 3) про солідарне стягнення з відповідачів за договором про надання траншу № 115.45651/FW105.653 від 17.09.2015 р. 223808,93 грн. основного боргу, 5833,23 грн. процентів, 1291,49 грн. процентів за неправомірне користування кредитом, 1125,53 грн. пені; за кредитним договором № 115.46803/FW105.653 від 03.05.2017 р. - 7037,42 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату позовної заяви становить 187752,74 грн. основного боргу, 62,97 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату позовної заяви становить 1679,99 грн. процентів, 34,7 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату позовної заяви становить 925,77 грн. процентів за неправомірне користування кредитом, 3191,68 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем 1 своїх зобов`язань за укладеними відповідно до Рамкової угоди № FW105.653 від 03.08.2012 р. (із змінами від 03.05.2017 р.) договором про надання траншу № 115.45651/FW105.653 від 17.09.2015 р. та кредитним договором № 115.46803/FW105.653 від 03.05.2017 р. щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків, та невиконанням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як поручителями Товариства з обмеженою відповідальністю "Ем.Ай.Кей" зобов`язань за договором про надання траншу № 115.45651/FW105.653 від 17.09.2015 р. та кредитним договором № 115.46803/FW105.653 від 03.05.2017 р., забезпечених договорами поруки № 182732-ДП4 та № 182734-ДП4 від 03.08.2012 р.

У відзиві на позов відповідачі проти позову заперечували, просили у задоволенні позову відмовити, вказуючи про те, що ТОВ "Ем.Ай.Кей" до початку дії карантину здійснювало платежі вчасно згідно додатків № 1 до договорів № 115.45651/FW105.653 від 17.09.2015 р. та № 115.46803/FW105.653 від 03.05.2017 р. "Графік повернення кредиту та сплати процентів", а також здійснювало часткове погашення боргу вже після введення на території України карантинних заходів. З огляду на викладене, відповідачі вважають, що рекомендації Національного банку України щодо реструктуризації кредитів, що обслуговувались станом на 01.03.2020 р., стосуються кредитів, наданих за вказаними кредитними договорами. Окрім того, відповідачі вказують, що у зв`язку з введенням карантину в Україні, наказом від 16.03.2020 р. № Д-1603/01 ТОВ "Ем.Ай.Кей" частково призупинило свою діяльність, роботу структурних підрозділів на час дії обмежувальних заходів, а отже, товариству необхідний додатковий час для акумулювання коштів та здійснення чергових платежів у розмірі 24567,59 грн. та 7100,39 доларів США. З огляду на наведене, відповідачі наголошують, що унеможливлення виконання ТОВ "Ем.Ай.Кей" зобов`язань в термін, встановлений умовами договору про надання траншу № 115.45651/FW105.653 від 17.09.2015 р. та кредитного договору № 115.46803/FW105.653 від 03.05.2017 р., спричинено зміною обставин (настанням обставин непереборної сили), за які сторони не відповідають, а саме - запровадженням карантину. Також, як стверджують відповідачі, вказана обставина має об`єктивний невідворотний характер, який в даних умовах не залежить від волі відповідача 1 та має прямий причинно-наслідковий зв`язок з фактом унеможливлення виконання ним своїх зобов`язань за вказаними договорами, та, на думку відповідачів, існують підстави для звільнення сторін від відповідальності за порушення умов договору на час дії обмежувальних заходів. Водночас відповідачі вважають, що вказана зміна обставин за законодавством України, зокрема, за статтею 652 Цивільного кодексу України, надає можливість сторонам за договорами переглянути їх умови та внести зміни до Графіку повернення кредиту і сплати процентів.

У відповіді на відзив позивач вказував про відсутність підстав для реструктуризації кредитів ТОВ "Ем.Ай.Кей" згідно постанови Національного банку України № 39 від 26.03.2020 р., оскільки вказана постанова не зобов`язує, а лише дозволяє банкам не застосовувати до позичальників окремих ознак дефолту за одночасного дотримання ряду умов. Однак, у даному випадку, як вважає позивач, наявності всіх необхідних умов немає. Окрім того, банк зазначає, що у відповідачів існує кредитна заборгованість також за іншими договорами про відкриття кредитної лінії № 115.48539/FW105.653 від 15.01.2019 р. та № 115.48540/FW105.653 від 15.01.2019 р.

19.10.2020 р. до Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява б/н від 18.10.2020 р. (вх. № 22564/20 від 19.10.2020 р.), в якій він просив зменшити розмір позовних вимог за кредитним договором № 115.45651/FW105.653 від 17.09.2015 р. щодо стягнення боргу по пені з 1125,53 грн. до 26,34 грн. та щодо стягнення боргу по донарахованим процентам з 1291,49 грн. до 1231,68 грн., а також зменшити розмір позовних вимог за кредитним договором № 115.46803/FW105.653 від 03.05.2017 р. щодо стягнення боргу по пені з 3191,68 грн. до 761,62 грн.

Судом першої інстанції прийнято дану заяву, у зв`язку з чим у даній справі розглядались позовні вимоги АТ "ПроКредит Банк" про стягнення за договором про надання траншу № 115.45651/FW105.653 від 17.09.2015 р. 223808,93 основного боргу, 5833,23 грн. процентів, 1231,68 грн. процентів за неправомірне користування кредитом, 26,34 грн. пені; за кредитним договором № 115.46803/FW105.653 від 03.05.2017 р. - 7037,42 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату позовної заяви становить 187752,74 грн. основного боргу, 62,97 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату позовної заяви становить 1679,99 грн. процентів, 34,7 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату позовної заяви становить 925,77 грн. процентів за неправомірне користування кредитом, 761,62 грн. пені.

Рішенням Господарського суду Київської області від 30.11.2020 у справі №911/1459/20 (з урахуванням ухвали суду від 10.12.2020 про виправлення описки) позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ем.Ай.Кей" (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Машинобудівників, буд. 17, код 31204695), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" (03115, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 107-А, код 21677333) за договором про надання траншу № 115.45651/FW105.653 від 17.09.2015 - 223808 (двісті двадцять три тисячі вісімсот вісім) грн. 93 коп. основного боргу, 5833 (п`ять тисяч вісімсот тридцять три) грн. 23 коп. процентів, 1231 (одну тисячу двісті тридцять одну) грн. 68 коп. процентів за неправомірне користування кредитом, 26 (двадцять шість) грн. 34 коп. пені; за кредитним договором № 115.46803/FW105.653 від 03.05.2017 - 7037,42 доларів США основного боргу, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату позовної заяви та розрахунку становить 187752 (сто вісімдесят сім тисяч сімсот п`ятдесят дві) грн. 74 коп., 62,97 долари США процентів, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату позовної заяви та розрахунку становить 1679 (одну тисячу шістсот сімдесят дев`ять) грн. 99 коп., 34,7 долари США процентів за неправомірне користування кредитом, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату позовної заяви та розрахунку становить 925 (дев`ятсот двадцять п`ять) грн. 77 коп., 761 (сімсот шістдесят одну) грн. 62 коп. пені.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ем.Ай.Кей" (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Машинобудівників, буд. 17, код 31204695) на користь Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" (03115, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 107-А, код 21677333) 2110 (дві тисячі сто десять) грн 10 коп. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" (03115, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 107-А, код 21677333) 2110 (дві тисячі сто десять) грн 10 коп. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" (03115, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 107-А, код 21677333) 2110 (дві тисячі сто десять) грн 10 коп. судового збору.

Рішення суду мотивоване встановленням обставин щодо невиконання відповідачем 1 зобов`язань за укладеними відповідно до Рамкової угоди № FW105.653 від 03.08.2012 р. (із змінами від 03.05.2017 р.) договором про надання траншу № 115.45651/FW105.653 від 17.09.2015 р. та кредитним договором № 115.46803/FW105.653 від 03.05.2017 р. щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків, та невиконання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як поручителями Товариства з обмеженою відповідальністю "Ем.Ай.Кей" зобов`язань за договором про надання траншу № 115.45651/FW105.653 від 17.09.2015 р. та кредитним договором № 115.46803/FW105.653 від 03.05.2017 р., забезпечених договорами поруки № 182732-ДП4 та № 182734-ДП4 від 03.08.2012 р.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕМ.АЙ.КЕЙ.", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просять змінити рішення Господарського суду Київської області від 30.11.2020 у справі №911/1459/20 шляхом викладення резолютивної частини рішення наступного змісту:

"Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ.АЙ.КЕЙ.", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" за договором про надання траншу №115.45651/FW105.653 від 17.09.2015 - 223808 (двісті двадцять три тисячі вісімсот вісім) грн. 93 коп. основного боргу, за кредитним договором № 115.46803/FW105.653 від 03.05.2017- 7037,42 доларів США основного боргу, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату позовної заяви та розрахунку становить 187752 (сто вісімдесят сім тисяч сімсот п`ятдесят дві) грн. 74 коп.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ.АЙ.КЕЙ." 9495,45 грн судового збору за подання апеляційної скарги.".

Підставою для зміни рішення суду скаржники зазначили неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм процесуального та матеріального права. Відповідачі стверджують, що зважаючи на пред`явлення банком до позичальника вимоги про повне виконання зобов`язань за договором, про що свідчить зміст вимоги про усунення порушень від 05.05.2020, право позивача на нарахування передбачених договором процентів за кредитом припинилось після пред`явлення до позичальника вимоги у відповідності до ч.2 ст. 1050 ЦК України; оскільки право позивача нараховувати проценти припинилося після пред`явлення до позичальника вимоги у відповідності до ч.2 ст. 1050 ЦК України, то необґрунтованою є вимога позивача про стягнення нарахованої пені. Відповідачі вважають, що позивачем подано позов про стягнення кредитних коштів передчасно, посилаючись на порушення банком строків подачі вимоги про повне погашення кредиту, що зумовлено тим, що у вимозі про повне дострокове погашення кредиту від 05.05.2020 вих.№1-2/20/2280 визначено строк повного дострокового погашення кредиту протягом п`яти банківських днів з моменту відправлення даної вимоги, але не пізніше як до 31.03.2020. Також відповідачі зазначають, що судом першої інстанції не враховано встановлені обставини щодо унеможливлення виконання зобов`язань у строк, встановлений умовами кредитних договорів, що спричинено зміною обставин (обставини непереборної сили), за які сторони не відповідають, а саме - запровадженням карантину, про що також зазначено у висновках Київської обласної Торгово-економічної палати від 08.06.2020 №123/03.23 та від 28.05.2020 за №120/03.23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ.АЙ.КЕЙ.", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Київської області від 30.11.2020 у справі №911/1459/20; призначено до розгляду апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо зміни рішення суду є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду постановлено у відповідності до вимог чинного законодавства.

В судове засідання апеляційної інстанції 18.03.2021 представники сторін не з`явились.

05.03.2021 через канцелярію суду від Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" надійшло клопотання про проведення судового засідання, яке призначене на 18.03.2021 за відсутності представника позивача.

18.03.2021 через канцелярію суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ.АЙ.КЕЙ." (ОСОБА_1.) надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що ОСОБА_1 нещодавно вступив на посаду генерального директора ТОВ "ЕМ.АЙ.КЕЙ." і потребує часу для ознайомлення з документами стосовно справи та підготовкою до судового засідання.

18.03.2021 через канцелярію суду від ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що він знаходиться у відрядженні з 18.03.2021 по 19.03.2021.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу. Однією з таких підстав, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України, визначено першу неявку в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час та місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Колегія суддів вважає, що зазначені у клопотанні Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ.АЙ.КЕЙ." обставини не можуть бути належною підставою для відкладення розгляду справи, враховуючи, що ОСОБА_1 , який з 27.01.2021 займає посаду генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ.АЙ.КЕЙ.", є відповідачем (одним із апелянтів) у даній справі, а тому обізнаний із суттю спору. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що з 27.01.2021 і до 18.03.2021 генеральний директор Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ.АЙ.КЕЙ." ОСОБА_1 мав достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ.АЙ.КЕЙ." про відкладення розгляду справи.

Також з огляду на не підтвердження належними доказами викладених у клопотанні ОСОБА_2 обставин (перебування ОСОБА_2 у відрядженні з 18.03.2021 по 19.03.2021), колегія суддів дійшла висновку про відхилення клопотання відповідача-3 про відкладення розгляду справи.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що явка представників учасників справи в судове засідання не була визнана обов`язковою, судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі за відсутності представників сторін.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з наступного.

03.08.2012 р. між Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (на даний час - Акціонерне товариство "ПроКредит Банк") (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ем.Ай.Кей" (позичальник) було укладено Рамкову угоду № FW105.653 (далі - рамкова угода), відповідно до п. 2.1 якої кредитор, на підставі даної угоди, зобов`язується здійснювати кредитування позичальника в межах лімітів умов кредитування у порядку і на умовах, визначених угодою та кредитними договорами, а позичальник зобов`язується належно виконати всі умови, необхідні для отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов`язань, а також належно виконувати всі інші зобов`язання, передбачені угодою та кредитними договорами.

У відповідності з п. 4.4 рамкової угоди у випадку прострочення погашення кредиту, позичальник сплачує проценти за неправомірне користування кредитом у розмірі, що дорівнює визначеним відповідними кредитними договорами процентами за користування даним кредитом за кожен календарний день прострочення, які обчислюються за методом "факт/360" від суми залишку кредиту, строк погашення якого настав, з дати виникнення заборгованості до дати повного її погашення.

Відповідно до п. 5 рамкової угоди, за користування кредитними послугами позичальник зобов`язаний сплатити банку проценти у розмірі та порядку, визначених рамковою угодою та кредитним договором у межах максимального розміру процентів, встановлених рамковою угодою. Проценти обчислюються у валюті кредиту за процентною ставкою, встановленою відповідним кредитним договором, від суми залишку кредиту за кожен календарний день користування залишком кредиту, виходячи із 360 календарних днів у році, з моменту видачі кредиту до моменту повного погашення кредиту.

Проценти за користування кредитом встановлюються відповідним кредитним договором та не можуть перевищувати максимальний розмір, встановлений цією угодою. Проценти за користування кредитом обчислюються від суми кредиту, яка не є повернутою банку за кожен календарний день користування кредитом до моменту його повного погашення та нараховуються щодо чергових платежів у строки, що зазначені в графіку як дні платежу (п. 5.2 рамкової угоди).

03.05.2017 р. між ПАТ "ПроКредит Банк" та ТОВ "Ем.Ай.Кей" було укладено договір № 2 про внесення змін до Рамкової угоди № FW105.653, відповідно до розділу 1 якого банк встановлює для позичальника наступні рамкові кредитні умови: максимальна сума - 20000000,00 грн., максимальний строк - 156 місяців, максимальний розмір процентів - 40% річних. Ця рамкова кредитна угода застосовується до таких кредитних послуг, які позичальник може одержати від банку згідно з умовами та положеннями, визначеними в цій угоді: овердрафт, строковий кредит, відновлювальна кредитна лінія, гарантії, акредитиви (документарні операції), кредитні картки.

Згідно з п. 3 рамкової угоди, позичальник може отримувати кошти від банку в рамках кредитної послуги лише після набрання чинності відповідним кредитним договором і виконання позичальником своїх договірних зобов`язань перед банком, необхідних для отримання коштів.

Кошти за кредитною послугою видаються згідно з кредитним договором (п. 4 рамкової угоди).

Пунктом 5.5 рамкової угоди передбачено, що у випадку порушення строків сплати будь-яких платежів позичальника відповідно до цієї угоди та укладених на її підставі кредитних договорів позичальник зобов`язаний сплатити штрафну пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент нарахування пені від суми непогашеної заборгованості в гривневому еквіваленті валюти кредиту за кожний календарний день прострочення до дати повної фактичної оплати заборгованості. До стягнення пені застосовується позовна давність тривалістю три роки.

Згідно з п. 10 рамкової угоди, усі платежі позичальника на користь банку здійснюються позичальником самостійно у день настання дати їх оплати без відрахування будь-яких витрат, комісій чи податків і без необхідності пред`явлення банком вимоги до позичальника. Зобов`язання щодо платежів вважаються виконаними з моменту зарахування коштів у розмірі цих зобов`язань та у встановленій угодою черговості на відповідний рахунок банку.

Пунктом 16 рамкової угоди встановлено, що банк може вимагати дострокового погашення кредиту по будь-якому з кредитних договорів з важливої причини й оголосити кредитну послугу належною до сплати, а також вимагати негайного повного погашення кредиту з врахуванням усіх процентів та інших нарахувань. Важлива причина включає настання однієї або кількох нижчезазначених подій, зокрема, якщо позичальник прострочив належні до сплати платежі більше, ніж на 30 календарних днів. Вимога банку про дострокове погашення кредиту здійснюється у письмовій формі та на вибір банку вручається або передається позичальникові у порядку, встановленому п. 21 угоди. Позичальник зобов`язаний достроково погасити весь залишок кредиту протягом п`яти банківських днів з дня відправлення (вручення, якщо банк вручив вимогу) позичальнику чи поручителям вимоги, якщо інша сума чи строк дострокового погашення не будуть вказані у такій вимозі.

Пунктом 21 рамкової угоди визначено, що якщо інше не буде встановлено сторонами, усі повідомлення один одному, які передбачено умовами цієї угоди та кредитними договорами здійснюються у письмовій або електронній формі. Усі повідомлення один одному вважатимуться отриманими адресатом, якщо вони були відправлені на вказану в цій угоді адресу, або іншу адресу, про яку відправник був попередньо повідомлений і якщо з моменту відправлення минуло 5 календарних днів.

Згідно з п. 23 рамкової угоди, усі спори, які виникають у зв`язку з виконанням усіх договорів, укладених між сторонами, вирішуються відповідно до законодавства України.

В межах вказаної рамкової угоди, 17.09.2015 р. між Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ем.Ай.Кей" (позичальник) було укладено договір про надання траншу № 115.45651/FW105.653, відповідно до п. 1 якого кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується виконати всі умови, необхідні для його отримання, належно здійснювати погашення грошових зобов`язань та виконання всіх інших зобов`язань, передбачених рамковою угодою та цим договором.

Умови, на яких видається кредит: розмір кредиту - 420000,00 грн.; строк користування - 84 місяці, від дати видачі кредиту включно; тип процентної ставки - змінювана, розмір процентів - 25% річних, виходячи з 360 календарних днів у році; цільове призначення кредиту - придбання основних засобів; комісія за видачу кредиту - 1,5% від розміру кредиту; спосіб видачі кредиту - зарахування коштів на рахунок позичальника у кредитора (п. 2 договору).

Пунктом 3 договору передбачено, що кредит видається в дату, вказану у графіку повернення кредиту і сплати процентів (далі - графік), що є додатком № 1 до цього договору за умови сплати комісії за видачу кредиту. Дата підписання графіку та дата видачі кредиту не можуть виходити за межі 10 банківських днів після набуття чинності цим договором.

Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється періодичними платежами, сума і строк сплати яких визначені графіком в черговості, встановленій рамковою угодою (п. 4 договору).

Згідно додатку № 1 (Графік повернення кредиту та сплати процентів) до договору про надання траншу № 115.45651/FW105.653 від 17.09.2015 р., позичальник зобов`язаний сплачувати відповідні внески (капітал та проценти), починаючи з 19.10.2015 р. до 19.09.2022 р., де річний процент - 25%.

ПАТ "ПроКредит Банк" та ТОВ "Ем.Ай.Кей" було підписано додаток № 1 (Графік повернення кредиту та сплати процентів) до договору траншу № 115.45651/FW105.653 від 17.09.2015 р. в новій редакції від 26.11.2019 р., де було затверджено нові процентні ставки.

Банк свої зобов`язання за договором про надання траншу № 115.45651/FW105.653 від 17.09.2015 р. виконав належним чином та надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 420000,00 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку АТ "ПроКредит Банк" по контрагенту ТОВ "Ем.Ай.Кей" за 17.09.2015 р.

У свою чергу, позичальник свої зобов`язання за договором про надання траншу № 115.45651/FW105.653 від 17.09.2015 р. в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконував, що підтверджується долученими до матеріалів справи банківськими виписками за період з 17.09.2015 р. по 15.05.2020 р., у зв`язку з чим банк направив позичальнику вимогу про повне дострокове погашення кредиту № 1-2/20/2279 від 05.05.2020 р., в якій просив позичальника протягом 5 банківських днів з моменту відправлення даної вимоги, погасити існуючу заборгованість в загальній сумі 229789,24 грн. Водночас, банк відзначав, що у разі тривалості прострочення понад 30 календарних днів банк вправі розпочати процедуру примусового стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на належне позичальнику майно, а також на предмет застави та майно поручителів.

Відповідь на повідомлення банком отримано не було, заборгованість не сплачено.

Окрім того, 03.05.2017 р., в межах вказаної вище рамкової угоди, між Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ем.Ай.Кей" (позичальник) було укладено кредитний договір № 115.46803/FW105.653, відповідно до п. 1 якого банк зобов`язується надати позичальнику строковий кредит, загальна сума якого складає 85000,00 доларів США, строком на 36 місяців від дати видачі кредиту включно (п. 1 договору).

Кредит використовується для поповнення обігових коштів (п. 2 договору).

Кредит видається у дату, вказану в графіку повернення кредиту і сплати процентів, що є додатком № 1 до цього договору шляхом зарахування коштів на рахунок позичальника у кредитора (п. 3 договору).

На непогашену частину основної суми кредиту нараховуються відсотки за наступною ставкою: тип процентної ставки - змінювана, розмір процентів - 6% річних, виходячи з 360 календарних днів у році. Проценти діють з моменту укладення цього договору і до моменту їх зміни відповідно до правил, вказаних у даному пункті (п. 4 договору).

Погашення кредиту здійснюється у порядку, встановленому у графіку (п. 5 договору).

Згідно додатку № 1 до кредитного договору 1 (Графік повернення кредиту та сплати процентів) позичальник зобов`язаний сплачувати відповідні внески (капітал та проценти), починаючи з 05.06.2017 р. до 04.05.2020 р.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором № 115.46803/FW105.653 від 03.05.2017 р. виконав належним чином та надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 85000,00 доларів США, що підтверджується випискою з банківського рахунку АТ "ПроКредит Банк" по контрагенту ТОВ "Ем.Ай.Кей" за 03.05.2017 р.

У свою чергу, позичальник свої зобов`язання за кредитним договором № 115.46803/FW105.653 від 03.05.2017 р. в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконував, що підтверджується долученими до матеріалів справи банківськими виписками за період з 03.05.2017 р. по 15.05.2020 р., у зв`язку з чим банк направив позичальнику вимогу про повне дострокове погашення кредиту № 1-2/20/2280 від 05.05.2020 р., в якій просив позичальника протягом 5 банківських днів з моменту відправлення даної вимоги, але не пізніше як до 31.03.2020 р. погасити існуючу заборгованість та здійснити повне погашення кредиту, в загальній сумі 7119,65 доларів США та 1695,91 грн. Водночас, банк відзначав, що у разі тривалості прострочення понад 30 календарних днів банк вправі розпочати процедуру примусового стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на належне позичальнику майно, а також на предмет застави та майно поручителів.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач повідомив, що зазначення у вимозі про дострокове погашення кредиту дати 31 березня 2020 р. є опискою, яку допустив працівник банку, вірною датою оголошення вимоги про дострокове погашення кредиту просив вважати 05 травня 2020 р.

Колегія суддів вважає, що зазначена у вимозі про повне дострокове погашення кредиту № 1-2/20/2280 від 05.05.2020 р. дата 31 березня 2020 р. є опискою, з огляду на дату складання даної вимоги, а також з огляду на те, що дана вимога була надіслана відповідачу-1 06.05.2020, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями фіскального чека АТ "Укрпошта" від 06.05.2020, списку поштових відправлень листів рекомендованих.

Відповідь на повідомлення банком отримано не було, заборгованість не сплачено.

Внаслідок порушення відповідачем-1 умов договору про надання траншу № 115.45651/FW105.653 від 17.09.2015 р., умов кредитного договору № 115.46803/FW105.653 від 03.05.2017 р. та вимоги законодавства, що зумовлено не забезпеченням своєчасного погашення кредиту та відсотків, у відповідача-1 утворилась кредитна заборгованість, у зв`язку з чим за договором про надання траншу № 115.45651/FW105.653 від 17.09.2015 р. позивачем заявлено до стягнення (з урахуванням зменшення позовних вимог) 223808,93 основного боргу, 5833,23 грн. процентів, 1231,68 грн. процентів за неправомірне користування кредитом, 26,34 грн. пені, а за кредитним договором № 115.46803/FW105.653 від 03.05.2017 р. - 7037,42 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату позовної заяви становить 187752,74 грн. основного боргу, 62,97 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату позовної заяви становить 1679,99 грн. процентів, 34,7 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату позовної заяви становить 925,77 грн. процентів за неправомірне користування кредитом, 761,62 грн. пені.

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань.

Аналогічні положення містяться у статтях 525, 526 ЦК України.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено у ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами п. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Пунктом 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Заперечуючи проти позову, відповідач-1 зазначав, що невиконання ТОВ "Ем.Ай.Кей" зобов`язань в термін, встановлений умовами договору про надання траншу № 115.45651/FW105.653 від 17.09.2015 р. та кредитного договору № 115.46803/FW105.653 від 03.05.2017 р., спричинено зміною обставин (настанням обставин непереборної сили), за які сторони не відповідають, а саме - запровадженням карантину, в підтвердження чого надав суду копію висновків Торгово-промислової палати № 123/03.23 від 08.06.2020 р. та № 120/03.23 від 28.05.2020 р.

У відповідності до висновків Київської обласної Торгово-промислової палати щодо унеможливлення виконання зобов`язань за договором про надання траншу № 115.45651/FW105.653 від 17.09.2015 р. та кредитним договором № 115.46803/FW105.653 від 03.05.2017 р., унеможливлення виконання зобов`язань в термін, встановлений умовами договору про надання траншу № 115.45651/FW105.653 від 17.09.2015 р. та кредитного договору № 115.46803/FW105.653 від 03.05.2017 р., спричинено зміною обставин (обставини непереборної сили), за які сторони не відповідають, зокрема, карантин в Україні; ця обставина має об`єктивний невідворотний характер, який в даних умовах не залежить від волі, бажань і дій ТОВ "Ем.Ай.Кей." та має прямий причинно-наслідковий зв`язок з фактом унеможливлення виконання ним своїх зобов`язань за кредитними договорами, і має підстави для звільнення сторін від відповідальності за порушення умов договору на час дії обмежувальних заходів до їх закінчення; вказані зміни обставин за законодавством України, а саме - стаття 652 Цивільного Кодексу України, надає можливість сторонам за договором на перегляд та внесення змін до Графіку повернення кредиту і сплати процентів, сплати кредитних платежів, що є додатками до кредитних договорів.

Суд відзначає, що до матеріалів справи не надано доказів внесення сторонами змін до договорів в частині перегляду Графіків повернення кредиту у зв`язку із запровадженням карантину.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що Законом України "Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19" № 691-ІХ від 16.06.2020 р., який набрав чинності 04.07.2020 р., внесено зміни до Прикінцевих положень Господарського кодексу України та до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України.

Так, згідно з п. 8 Розділу ІХ "Прикінцеві положення" Господарського кодексу України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Також і згідно з пунктом 15 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

В силу норм ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 р. "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19", на всій території України встановлено карантин з 12.03.2020 р.

Відтак, починаючи з 12.03.2020 р. позичальники звільняються від відповідальності щодо сплати неустойки, штрафу, пені за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором.

Поряд з цим, суд відзначає, що згідно з ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Тобто, встановлення наявності обставин непереборної сили є підставою для звільнення відповідальності за невиконання зобов`язань, однак не від виконання останнього.

Таким чином, як вірно зазначив суд першої інстанції, зазначені вище висновки Торгово-промислової палати не звільняють сторону від виконання основного зобов`язання (сплата кредиту та відсотків), а лише підтверджують наявність підстав для звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язань (сплата штрафів, пені) у зв`язку із введенням карантину.

З огляду на викладене, враховуючи, що матеріалами справи в сукупності підтверджено наявність простроченої заборгованості відповідача-1 за договором про надання траншу № 115.45651/FW105.653 від 17.09.2015 р. та кредитним договором № 115.46803/FW105.653 від 03.05.2017 р. щодо капіталу кредиту, факт прострочення сплати капіталу кредиту відповідачем 1 протягом розгляду справи не спростований, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позовна вимога щодо стягнення з позичальника заборгованості за капіталом кредиту в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України підлягає задоволенню повністю у сумах: 223808,93 грн. за договором про надання траншу № 115.45651/FW105.653 від 17.09.2015 р. та 187752,74 грн. (7037,42 долари США) за кредитним договором № 115.46803/FW105.653 від 03.05.2017 р.

Статтею 536 Цивільного кодексу України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Перевіривши надані позивачем розрахунки заявлених до стягнення за договором про надання траншу № 115.45651/FW105.653 від 17.09.2015 р. 5833,23 грн. процентів та 1231,68 грн. процентів за неправомірне користування кредитом, а за кредитним договором № 115.46803/FW105.653 від 03.05.2017 р. 1679,99 грн. процентів та 925,77 грн. процентів за неправомірне користування кредитом, судом апеляційної інстанції встановлено, що розмір процентів за користування кредитом та процентів за неправомірне користування кредитом, є обґрунтованим, отже наведена позовна вимога про стягнення з позичальника процентів підлягає задоволенню у повному обсязі.

Також позивачем заявлено до стягнення пеню у сумі 26,34 грн. за договором про надання траншу № 115.45651/FW105.653 від 17.09.2015 р. та у сумі 761,62 грн. за кредитним договором № 115.46803/FW105.653 від 03.05.2017 р.

Згідно частини першої ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 1 ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 того ж Закону встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як зазначалось вище, пунктом 5.5 рамкової угоди передбачено, що у випадку порушення строків сплати будь-яких платежів позичальника відповідно до цієї Угоди та укладених на її підставі кредитних договорів позичальник зобов`язаний сплатити штрафну пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент нарахування пені від суми непогашеної заборгованості в гривневому еквіваленті валюти кредиту за кожний календарний день прострочення до дати повної фактичної оплати заборгованості. До стягнення пені застосовується позовна давність тривалістю три роки.

З наданого позивачем розрахунку пені (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) вбачається, що фактично заявлена пеня у сумі 26,34 грн. за договором про надання траншу № 115.45651/FW105.653 від 17.09.2015 р. нарахована за період з 18.04.2017 р. до 20.01.2020 р., в сумі 761,62 грн. за кредитним договором № 115.46803/FW105.653 від 03.05.2017 р. нарахована за період з 06.06.2017 р. до 04.02.2020 р. на залишок капіталу кредиту.

Розрахунок заявленої позивачем до стягнення пені є арифметично вірним та обґрунтованим, узгоджується з наведеними вище приписами п. 8 Розділу ІХ "Прикінцеві положення" Господарського кодексу України та п. 15 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим пеня підлягає стягненню з відповідача-1 в заявленому позивачем розмірі.

При цьому, колегією суддів встановлено, 03.08.2012 р. між ПАТ "ПроКредит Банк" та ОСОБА_1 (відповідач 2, поручитель) було укладено договір поруки № 182732-ДП4, відповідно до п. 2.1 якого поручитель поручається перед кредитором за виконання усіх зобов`язань позичальника у їх повному обсязі як солідарний із позичальником боржник відповідно до рамкової угоди № FW105.653 від 03.08.2012 р. з усіма діючими та такими, що можуть бути внесені у майбутньому, змінами та доповненнями до неї.

Відповідно до п. 2.2 договору поруки, розмір зобов`язань позичальника визначається відповідно до кредитних договорів. При цьому розмір зобов`язань, які виникають з рамкової угоди і укладених на її підставі кредитних договорів, визначається, з урахуванням усіх існуючих та майбутніх кредитів, виданих в межах лімітів умов кредитування, що на момент укладення договору становлять: ліміт суми кредитування - 5000000,00 грн., ліміт строку кредитування - до 03.08.2022 р., максимальний розмір процентів - 40% річних.

Порука у повному обсязі поширюється на зобов`язання позичальника із врахуванням усіх кредитних договорів, а також змін та/або доповнень до кредитних договорів з моменту набрання ними чинності (п. 2.3 договору поруки).

Згідно п. 4.1 договору поруки, порука діє з моменту укладення договору протягом усього часу дії, встановленого рамковою угодою ліміту строку кредитування, та до моменту, що наступить пізніше: припинення строку дії рамкової угоди чи належне виконання усіх вимог кредитора. Припинення окремих кредитних договорів чи погашення заборгованості позичальника до моменту припинення строку дії рамкової угоди, а також непред`явлення кредитором вимоги про погашення поручителем заборгованості позичальника не тягне за собою припинення поруки.

Пунктом 4.2 договору поруки встановлено, що договір вступає в силу з моменту його укладення, діє протягом усього часу дії, встановленого рамковою угодою ліміту строку кредитування, та до моменту, що наступить пізніше: припинення строку дії рамкової угоди, належного виконання усіх зобов`язань позичальника за кредитними договорами та поручителя за договором.

Аналогічний за змістом договір поруки № 182734-ДП4 від 03.08.2012 р. було укладено між ПАТ "ПроКредит Банк" та ОСОБА_2 (відповідач 3, поручитель).

Крім цього судом встановлено, що договір № 2 від 03.05.2017 р. про внесення змін до рамкової угоди, підписано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як поручителями згідно договорів поруки № 182732-ДП4, № 182734-ДП4 від 03.08.2012 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою та порукою.

Згідно зі ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником; порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У відповідності до приписів ст. 555 ЦК України, у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це боржника, а в разі пред`явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі; якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов`язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора.

Як визначено відповідною нормою, поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов`язані з особою боржника; поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг.

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов договору про надання траншу № 115.45651/FW105.653 від 17.09.2015 р. та кредитного договору № 115.46803/FW105.653 від 03.05.2017 р., банк направив поручителям вимоги від 05.05.2020 р. № 1-2/20/2282 та № 1-2/20/2283 про виконання зобов`язань за договором поруки, в яких просив поручителів погасити існуючу заборгованість позичальника та здійснити повне погашення кредиту, в загальній сумі 229789,24 грн. за договором про надання траншу № 115.45651/FW105.653 від 17.09.2015 р. та в сумі 7119,65 доларів США та 1695,91 грн. за кредитним договором № 115.46803/FW105.653 від 03.05.2017 р.

Відповідей на вимоги банком отримано не було, заборгованість не погашено. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Отже, на підставі викладеного вище, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є солідарними боржниками разом з ТОВ "Ем.Ай.Кей" перед АТ "ПроКредит Банк" за зобов`язаннями за договором про надання траншу № 115.45651/FW105.653 від 17.09.2015 р. та за кредитним договором № 115.46803/FW105.653 від 03.05.2017 р.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" про солідарне стягнення з відповідачів заявлених до стягнення сум у повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апелянтам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається судом на скаржників.

Керуючись ст. ст. 129, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ.АЙ.КЕЙ.", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської області від 30.11.2020 у справі №911/1459/20 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на скаржників.

Матеріали справи №911/1459/20 повернути Господарському суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 12.04.2021 після виходу з відпустки головуючого-судді Коробенка Г.П. та виходу з лікарняного судді Кравчука Г.А.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Г.А. Кравчук

Т.П. Козир