УХВАЛА
м. Київ

14.04.2021Справа № 910/683/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Зайченко О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Міністерство оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЙСЬКСЕРВІС-ВОЛОНТЕР" (04116, м. Київ, вул. Маршала Рибалка, 10/8)

про стягнення 3 173 705,27 грн.

за участю представників
від позивача: не з`явився

від відповідача: Зініна Н.М.

ВСТАНОВИВ:
До Господарського суду міста Києва звернулось Міністерство оборони України з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЙСЬКСЕРВІС-ВОЛОНТЕР" про стягнення 3 173 705,27 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач всупереч договору №286/2/18/175 від 29.12.2018 порушив його умови щодо своєчасного надання послуг із забезпечення харчовими продуктами та щодо не доведення встановлених норм харчування, що в свою чергу стало підставою для нарахування останньому штрафних санкцій у розмірі 3 173 705,27 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2021 на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву Міністерство оборони України було залишено без руху.

25.01.2021 до загального відділу діловодства господарського суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, відповідно до якої позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 20.01.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/683/21 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні 24.02.2021.

24.02.2021 через загальний відділ діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечуючи проти позову зазначає про сплив спеціального строку позовної давності та про відсутність у позивача юридичних та фактичних підстав для нарахування та стягнення штрафних санкцій. За доводами відповідача, із відомостей, які вказані у наданих позивачем Актах порушень договірних зобов`язань суб`єктом господарювання та доданих до них документів, не вбачається жодних фактів недоведення встановлених норм харчування військовослужбовців при надані відповідачем послуг, а тому вважати випадки невиконання чи неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань неможливо.

У судовому засіданні 24.02.2021 суд долучив до матеріалів справи поданий відповідачем відзив та на місці ухвалив відкласти підготовче засідання на 10.03.2021.

02.03.2021 до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач заперечує щодо доводів відповідача та просить суд визнати поважною причину пропуску спеціального строку позовної давності та поновити його, з огляду на встановлення Кабінетом Міністрів України на всій території України карантинних заходів. У відповіді на відзив позивач також зазначає, що позовна вимога в частині стягнення штрафу за порушення освіження у військовій частині НОМЕР_1 , який був помилково нарахований на суму 1 579,89 грн, не підлягає розгляду.

У судовому засіданні 10.03.2021 суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 24.03.2021.

24.03.2021 до канцелярії суду надійшла заява позивача про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 24.03.2021 суд на місці ухвалив відкласти розгляд справи на 14.04.2021.

12.04.2021 через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без їх участі.

У судовому засіданні 14.04.2021 суд заслухавши представника відповідача та дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено завдання господарського судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. 9 Конституції України, статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" і статті 4 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.

Водночас ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується Статтею 6, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Белеш та інші проти Чеської Республіки).

Суд завжди займав визначне місце, забезпечуючи право на справедливий суд (Рішення Європейського суду з прав людини у справах Ейрі проти Ірландії та Станєв проти Болгарії. Ця гарантія є "одним з основних принципів будь-якого демократичного суспільства, відповідно до Конвенції" (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Претто та інші проти Італії).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Клінік дез Акація та інші проти Франції" вказано, що сторонам повинна бути надана можливість повідомити будь-які докази, необхідні для успіху скарги.

У ст.11 Міжнародного пакту про політичні та громадянські права, який ратифіковано Указом №2148-08 від 19.10.1973р. Президії Верховної Ради Української РСР, кожен має право при визначенні його прав і обов`язків у будь-якому цивільному процесі на справедливий і публічний розгляд справи компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Також, в Рекомендаціях R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, наголошується на тому, що суд повинен, принаймні в ході попереднього засідання, а якщо можливо, і протягом всього розгляду, відігравати активну роль у забезпеченні швидкого судового розгляду, поважаючи при цьому права сторін, в тому числі і їх право на неупередженість. Зокрема, він повинен володіти повноваженнями "proprio motu", щоб вимагати від сторін пред`явлення таких роз`яснень, які можуть бути необхідними; вимагати від сторін особистої явки, піднімати питання права; вимагати показань свідків, принаймні в тих випадках, коли мова йде не тільки про інтереси сторін, що беруть участь у справі, тощо. Такі повноваження повинні здійснюватися в межах предмета розгляду.

Згідно зі ст. 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання та з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Приписами ч.2 ст.182 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у підготовчому засіданні суд, з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

З метою дотримання основних засад господарського судочинства, справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спору, маючи на меті забезпечення дійсного вирішення правового спору між сторонами, суд дійшов висновку щодо необхідності повернення в підготовче провадження для розгляду даної справи в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження для всебічного з`ясування всіх обставин справи, які входять в предмет доказування у даному спорі, в тому числі щодо строку дії договору №286/2/18/175 від 29.12.2018.

Керуючись ст. 177, 182, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
1. Перейти зі стадії розгляду справи №910/683/21 по суті на стадію підготовчого провадження.

2. Підготовче засідання призначити на 12.05.21 о 11:30 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 22 .

3. Явку учасників справи у підготовче засідання визнати обов`язковою. Попередити учасників справи про наслідки неявки в судове засідання відповідно до вимог ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

4. Звернути увагу учасників справи, що у випадку неможливості забезпечити явку уповноважених представників в судове засідання, сторони мають право на звернення до суду з заявою про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщенням суду за допомогою системи EasyCon із зазначенням його облікового запису (логіну). Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Ухвала набирає чинності 14.04.2021 та оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Г. Пукшин