ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"01" квітня 2021 р. м. Київ Справа №911/339/20

За поданням Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєва Сергія Вікторовича

Про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника юридичної особи без вилучення паспортного документа

у справі

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Борисфен трейдінг» про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Глово регіони» заборгованості за порушення умов договору поставки товару №527БЦ-19 від 21.11.2019 у розмірі 16236,00грн

Суддя Третьякова О.О.

Секретар судового засідання Капля Є.В.

Представники:

від виконавцяне з`явився
від заявникане з`явився
від боржника не з`явився
обставини справи:

Господарським судом Київської області 10.02.2020 видано Судовий наказ №911/339/20 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Глово регіони» (далі - боржник) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Борисфен трейдінг» (далі - стягувач) 16236,00 грн боргу та 210,20 грн судового збору.

22.03.2021 до суду від Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєва Сергія Вікторовича надійшло подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Глово регіони» - ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, до виконання зобов`язань за судовим наказом Господарського суду Київської області від 10.02.2020 у справі №911/223/20, виданого стягувачу 01.04.2020.

У своєму поданні приватний виконавець зазначає, що судовий наказ від 10.02.2020 у справі №911/223/20, виданий стягувачу 01.04.2020, на час звернення до суду боржником не виконано та керівником боржника ОСОБА_1 ігноруються вимоги приватного виконавця про подання декларації про майно та доходи боржника, фінансову звітність а також надання пояснень з приводу невиконання виконавчого документа.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.03.2021 подання Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєва Сергія Вікторовича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника юридичної особи без вилучення паспортного документа призначено до розгляду в судовому засіданні на 01.04.2021, про що повідомлено стягувача, боржника та приватного виконавця ухвалою в порядку ст. 120-121 Господарського процесуального кодексу України.

Від стягувача надійшла заява від 01.04.2021, в якій стягувач подання приватного виконавця підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити. В поданій заяві стягувач зазначає, що Судовий наказ Господарського суду Київської області від 10.02.2020 у справі №911/339/20 на час вирішення судом подання Приватного виконавця боржником не виконано, боржник від виконання ним зазначено судового наказу, на переконання стягувача, ухиляється. Крім того, стягувач зазначає, що з відомостей сайту Судова влада та Єдиного державного реєстру боржників вбачається, що боржником також не виконано рішення суду у справах №911/1788/20 на суму 117873,78 грн та №911/665/20 на суму 115886,20 грн.

Приватний виконавець, стягувач та боржник в судове засідання з розгляду вказаного подання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені у порядку, встановленому ч.5 ст.242 Господарського процесуального кодексу України, з додержанням вимог частин 3, 4 ст.120 Господарського процесуального кодексу України, шляхом направлення на їх адреси належним чином завіреної копії ухвали Господарського суду Київської області від 24.03.2021 рекомендованими листами з повідомленнями про вручення.

Розглянувши вказане подання разом з матеріалами справи в сукупності, суд зазначає наступне.

Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєва Сергія Вікторовича від 28.04.2020 відкрито виконавче провадження №61938599 з виконання Судового наказу Господарського суду Київської області від 10.02.2020 у справі №911/339/20.

Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєва Сергія Вікторовича №61938599 від 29.04.2020 накладено арешт на грошові кошти боржника, які розміщені на рахунках в банківських установах.

Листом №46-13/3652/3879БТ від 04.05.2020 Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» повідомив приватного виконавця, що загальний залишок грошових коштів на розрахунковому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Глово регіони» становить 0,00 грн.

На запит приватного виконавця №405 від 28.05.2020 Білоцерківська районна державна адміністрація листом №06-23/971 від 05.06.2020 повідомила, що нею з Товариством з обмеженою відповідальністю «Глово регіони» не укладались договори оренди приміщень чи земельних ділянок.

На повторний запит приватного виконавця №446 від 22.06.2020 Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів «Держпродспоживслужба» листом №31-10/2/9621 від 01.07.2020 повідомила, що згідно з даними уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи, трактори, самохідні шасі, самохідні сільськогосподарські, дорожньо-будівельні і меліоративні машини, сільськогосподарська техніка та інші механізми за Товариством з обмеженою відповідальністю «Глово регіони» не зареєстровані.

Згідно з даними МВС про зареєстровані за Товариством з обмеженою відповідальністю «Глово регіони» транспортні засоби від 28.10.2020 відомості про зареєстровані за боржником транспортні засоби відсутні.

Згідно з даними з Реєстру власників цінних паперів Товариство з обмеженою відповідальністю «Глово регіони» не є власником цінних паперів.

Згідно з даними з Державного реєстру цивільних повітряних суден України за Товариством з обмеженою відповідальністю «Глово регіони» цивільні повітряні судна не зареєстровано.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №234556746 від 27.11.2020 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Глово регіони» нерухоме майно не зареєстровано.

Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєва Сергія Вікторовича №61938599 від 27.11.2020 накладено арешт на майно боржника.

Вимогою приватного виконавця №403 від 27.05.2020 приватний виконавець зобов`язав керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Глово регіони» ОСОБА_1 надати фінансову звітність боржника, декларацію про майно та доходи боржника, пояснення керівника за фактом не виконання виконавчого документа та достовірні відомості про майно, що обліковується на балансі боржника.

Викликом приватного виконавця №698 від 28.10.2020 приватний виконавець викликав керівника божника ОСОБА_1 на 05.11.2020 для надання пояснень щодо несплати боргу за виконавчим документом.

В акті приватного виконавця від 05.11.2020 зазначено, що керівник божника ОСОБА_1 за його викликом №698 від 28.10.2020 не з`явився.

Оскільки боржником в добровільно порядку судовий наказ не виконано, а в ході вчинення виконавчих дій державним виконавцем не виявлено грошових коштів або нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості за Судовим наказом Господарського суду Київської області від 10.02.2020 у справі №911/339/20, водночас боржником не надано жодних письмових пояснень з приводу невиконання судового наказу та не вчинено будь-яких дій, спрямованих на виконання вказаного виконавчого документа, приватний виконавець вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Глово регіони» умисно ухиляється від виконання судового наказу.

Відповідно до листа Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України №6.3-485/6-21 від 21.01.2021 у керівника боржника ОСОБА_1 , наявний паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 27.05.2016 органом видачі 3202.

Зазначена інформація, на переконання приватного виконавця, свідчить про наявну можливість у керівника боржника уникнути виконання вимог за виконавчим документом шляхом виїзду за межі України, у зв`язку з чим приватний виконавець звернувся до суду з вказаним поданням.

Відповідно до п.19 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 337 Господарського процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до положення п.2 Розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 №489/20802, подання має обов`язково містити інформацію про перетинання боржником державного кордону України, обґрунтування наявності фактів ухилення боржника - фізичної особи від виконання своїх зобов`язань.

В листі Верховного Суду України від 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» зазначено, що у поданні мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити.

Також в листі Верховного Суду України від 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» роз`яснено, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням», яке варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

В матеріалах подання приватного виконавця відсутні докази свідомого ухилення боржника або його керівника ОСОБА_1 від виконання Судового наказу Господарського суду Київської області від 10.02.2020 у справі №911/339/20.

Відсутність у боржника майна чи достатньої суми грошових коштів не свідчить про вчинення свідомих дій боржником, спрямованих на ухилення від виконання судового наказу.

Правовий аналіз п.19 ч.2. ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що обов`язок виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього судовим рішенням зобов`язань, тобто наявність лише самого невиконаного зобов`язання не є підставою для звернення виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника чи керівника боржника у праві виїзду за кордон.

Окремо слід зазначити, що у поданні приватного виконавця відсутня інформація про перетинання керівником боржника державного кордону. Також таке подання не містить найменування органів, які повинні здійснити заходи щодо обмеження у праві виїзду керівника боржника за кордон.

Крім того, суд звертає увагу приватного виконавця на те, що при розгляді вказаної категорії спорів виконавець повинен довести яким чином обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника забезпечить виконання рішення суду у даній справі, адже застосування судом норми щодо обмеження фізичної особи у перетині кордону України не є за своєю правовою природою видом санкції, тобто покарання за невиконання боржником рішення, а лише має на меті забезпечити виконання цього рішення суду.

Натомість приватним виконавцем не зазначено, яким чином виключний захід забезпечення виконання судового рішення, а саме тимчасове обмеження керівника боржника у праві виїзду за межі України, може сприяти його виконанню, враховуючи відсутність у боржника грошових коштів, рухомого або нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, суд бере до уваги положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої 17.07.1997 відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», а саме положення статті 2 Протоколу №4, в яких зазначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У статті 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права від 16.12.1966, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР «Про ратифікацію Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права та Міжнародного пакту про громадські і політичні права» від 19.10.1973 №2148-VІІІ зазначено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Отже, виходячи з вищевикладеного, у даному випадку задоволення подання з підстав, викладених державним виконавцем, може призвести до безпідставного обмеження права фізичної особи на свободу пересування, яке передбачено Конституцією України.

Водночас з системного аналізу наведених правових норм вбачається, що означений захід є виключним заходом забезпечення виконання судового рішення, застосування якого є правом, а не обов`язком суду.

Також заслуговує на увагу положення ч.3 ст.337 Господарського процесуального кодексу України, яким встановлено порядок здійснення судочинства у господарських судах, відповідно до якої (норми) суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Натомість боржником за Судовим наказом Господарського суду Київської області від 10.02.2020 у справі №911/339/20 є юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Глово регіони», а не її керівник фізична особа - ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість, недоведеність та безпідставність подання Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєва Сергія Вікторовича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Глово регіони» - ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа для виїзду за кордон, в зв`язку з чим відмовляє в його задоволенні.

Керуючись ст.234-235, 337 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відмовити в задоволенні подання Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєва Сергія Вікторовича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Глово регіони» - ОСОБА_1 без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Ухвала набирає законної сили 14.04.2021 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено та підписано 14.04.2021.

Суддя О.О. Третьякова