ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" квітня 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/98/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Арис-Юг" №04-03/21-1 від 04.03.2021 (Вх. № 02.3.1-02/1794/21 від 09.03.2021) про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арис-Юг", м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Експедиція Дешко, м. Мукачево

про стягнення 1997219,87 грн

секретар судового засідання Корольчук М.М.

За участю представників сторін:

від позивача не з`явився;

від відповідача не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач заявив позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Експедиція Дешко про стягнення 1709145,49 грн боргу за поставлений на виконання зазначених в позовній заяві договорів поставки №444, 444/4 від 21.11.2012 та №444/5 від 01.08.2014 товар, посилаючись на ст. ст. 11, 530, 526, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 175, 179, 193, 265 ГК України. Крім суми боргу на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, ст. 230-232 Господарського кодексу України позивачем нараховано та поставлено вимогу про стягнення 172002,24 грн пені, 42846,00 грн трьох відсотків річних та 73226,14 грн інфляційних втрат.

В подальшому, позивачем подано заяву про забезпечення позову, якою просить суд накласти арешт на 9 транспортних засобів, що належать ТОВ «Експедиція Дешко», а саме: вантажний сідловий тягач - Е VOLVO FH 2011 року випуску зеленого кольору д.н.з НОМЕР_1 номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_2 ; вантажний сідловий тягач - Е VOLVO FH 2011 року випуску зеленого кольору д.н.з НОМЕР_3 номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_4 ; вантажний сідловий тягач - Е VOLVO FH 4х4 2011 року випуску зеленого кольору д.н.з НОМЕР_5 номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_6 ; вантажний сідловий тягач - Е VOLVO FH 2011 року випуску зеленого кольору д.н.з НОМЕР_7 номер кузова НОМЕР_8 ; вантажний сідловий тягач - Е VOLVO FH 2011 зеленого кольору д.н.з НОМЕР_9 номер кузова НОМЕР_10 ; вантажний сідловий тягач - Е VOLVO FH 2011 року випуску зеленого кольору д.н.з НОМЕР_11 номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_12 ; вантажний сідловий тягач - Е VOLVO FH 2011 року випуску зеленого кольору д.н.з НОМЕР_13 номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_14 ; вантажний сідловий тягач - Е VOLVO FH 2011 року випуску зеленого кольору д.н.з НОМЕР_15 номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_16 ; вантажний сідловий тягач - Е VOLVO FH 2011 року випуску зеленого кольору д.н.з НОМЕР_17 номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_18 , та заборонити їх відчуження. Заява подана з огляду на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань, відчужує належні йому транспортні засоби. Такі твердження зумовлені наявною у заявника інформацією про те, що з тридцяти зареєстрованих за відповідачем транспортних засобів з моменту виникнення у нього перед позивачем заборгованості, у власності товариства залишилось тільки 9 штук. На переконання заявника, наведені обставини свідчать про подальше відчуження відповідачем транспортних засобів, що ускладнить виконання рішення суду або зробить його неможливим.

Оскільки при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову заявник просив надати можливість бути присутнім під час прийняття рішення стосовно забезпечення позову, ухвалою суду від 17.03.2021 постановлено розглянути її судовому засіданні за участю представників сторін.

Розглянувши подану заяву суд дійшов наступних висновків.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом наведеної норми, обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

З урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованими для забезпечення позову є підтверджені доказами фактичні обставини, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Ефективність правосуддя залежить і від виконання судового рішення.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 21.03.2018 року у справі №904/5971/17, постанові від 07.06.2018 року у справі №910/23468/17, постанові від 04.06.2018 року у справі №910/23741/17, постанові від 04.05.2018 року у справі №910/339/18.

Звертаючись з заявою про вжиття заходів забезпечення позову позивач покликається на те, що виконання рішення може ускладнитись внаслідок реалізації відповідачем належних йому транспортних засобів. Такого висновку заявник дійшов з огляду на встановлення ним факту відсутності у 21 транспортного засобу відповідача діючих страхових полісів ОСАГО, оскільки на офіційному сайті МТСБУ, в розділі перевірки чинності полісу за номерами належних раніше відповідачу ТЗ, відображається інформація, що такий ТЗ не знайдено. На підтвердження своїх доводів заявником подано роздруківки з вказаного сайту. Однак, такі роздруківки свідчать лише про відсутність полісу на обраний ним транспортний засіб, що не є доказом відчуження самого транспортного засобу відповідачем. Відтак, подані позивачем докази не є вірогідними та належними доказами того, що відповідач відчужує належне йому рухоме майно.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що в поданій заяві про забезпечення позову міститься виключно припущення заявника про можливе невиконання відповідачем рішення суду (у випадку ухвалення його на його користь). Сам факт ймовірного відчуження відповідачем майна, ще не свідчать про неможливість або утруднення виконання рішення суду в майбутньому, і в силу наведених роз`яснень не є достатньою підставою для задоволення заяви. Жодних належних і допустимих доказів в обґрунтування заяви про забезпечення позову заявником суду не подано.

Таким чином, суд констатує, що заявляючи про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, заявник не навів обставин та не подав належних доказів, з якими законодавство пов`язує необхідність для їх вжиття, а тому в задоволенні заяви належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 136-140, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Арис-Юг" №04-03/21-1 від 04.03.2021 (Вх. № 02.3.1-02/1794/21 від 09.03.2021) про забезпечення позову відмовити.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому розділом IV Господарського процесуального кодексу України до Західного апеляційного господарського суду.

Суддя Л.В. Андрейчук