РІШЕННЯ

Іменем України

06 квітня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/876/19

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., за участю секретаря судового засідання Гринчук О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, розгляд якої здійснено у порядку загального позовного провадження

за позовом: Фізичної особи-підприємця Сердюка Дениса Анатолійовича

АДРЕСА_1

до відповідача: Чернігівської міської ради

вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000

про визнання протиправним та скасування рішення та визнання укладеною додаткової угоди

За участю представників учасників справи:

від позивача: Блохіна Н.В. - адвокат, (посвідчення № 393 від 12.09.2008, ордер серія СВ №1009608 від 02.02.2021), довіреність № 569/1-04/вих/01 від 01.08.2019

від відповідача: Миколаєнко Р.С. - начальник юридичного відділу міської ради, (посвідчення № 26 від 20.12.2017)

У судовому засіданні була проголошена вступна та резолютивна частини рішення, на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Фізичною особою-підприємцем Сердюк Денисом Анатолійовичем подано позов до Чернігівської міської ради про скасування п. 30 рішення Чернігівської міської ради № 22/VII-23 від 29.08.2019, яким Фізичній особі-підприємцю Сердюку Денису Анатолійовичу відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:020:0048), площею 0,0142 га по вул. Дніпровській, 4 у м. Чернігові для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для експлуатації торговельних павільйонів з полегшених конструкцій) та визнання договору оренди земельної ділянки № 3173 від 29.10.2014 (кадастровий номер :01:020:0048) площею 0,0142 га по вул. Дніпровській, 4 у м. Чернігові для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для експлуатації торговельних павільйонів з полегшених конструкцій), укладеного між Чернігівською міською радою (орендодавець) в особі начальника Управління земельних ресурсів та Фізичною особою-підприємцем Сердюк Денисом Анатолійовичем поновленим до 26 вересня 2024 року.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.10.2019 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Сердюк Дениса Анатолійовича залишено без руху, позивача зобов`язано протягом 10 календарних днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви шляхом надання примірника оскаржуваного рішення Чернігівської міської ради № 22/VII-23 від 29.08.2019; надання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.06.2018 у справі № 750/4631/17, постанови Чернігівського апеляційного суду від 02.11.2018 та ухвали Верховного Суду від 14.12.2018 та належних доказів доплати судового збору за розгляд поданого позову в сумі 1942 грн.

21.10.2019 від позивача надійшов супровідний лист від 21.10.2019, до якого додано документи, вказані в ухвалі від 21.10.2019 про залишення позовної заяви без руху. Крім того, 23.10.2019 від позивача надійшла заява від 23.10.2019 про усунення недоліків позовної заяви, в якій, зокрема, зазначено, що при підготовці позовної заяви в її тексті допущено технічну помилку - предметом оскарження по даній справі є пункт 30 рішення Чернігівської міської ради № 44/VII-23 від 29.08.2019, а не № 22/VII-23, і до матеріалів позовної заяви була долучена саме копія рішення Чернігівської міської ради № 44/VII-23 від 29.08.2019. До заяви додано уточнену позовну заяву та докази направлення заяви про усунення недоліків позовної заяви та уточненої позовної заяви відповідачу.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 23.10.2019 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі № 927/876/19, підготовче засідання призначено на 14.11.2019.

Ухвалою суду від 23.10.2019 задоволено заяву Фізичної особи-підприємця Сердюка Дениса Анатолійовича б/н від 21.10.2019 про забезпечення позову. Вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони Чернігівській міській раді (вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 7, ) вчиняти будь-які дії, в тому числі передачу в постійне користування або оренду, відносно земельної ділянки кадастровий номер :01:020:0048, площею 0,0142 га по вул. Дніпровській, 4, у м. Чернігові.

08.11.2019 відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову. 11.11.2019 відповідачем надано ще один примірник відзиву на позов.

У підготовчому засіданні 14.11.2019 Господарським судом Чернігівської області оголошено перерву до 27.11.2019, про що сторони повідомлено під розписки.

22.11.2019 відповідачем подано суду клопотання № 389 від 21.11.2019 про долучення копій документів до матеріалів справи та письмові пояснення № 390 від 21.11.2019 з доказами направлення їх позивачу.

Суд задовольнив клопотання відповідача та долучив до матеріалів справи додаткові документи та письмові пояснення відповідача.

25.11.2019 позивачем подано відповідь на відзив з додатком, яка долучена судом до матеріалів справи.

Господарський суд Чернігівської області листом від 25.11.2019 № 927/876/19/1401/19 повідомив сторони, що підготовче засідання, призначене на 27.11.2019, не відбудеться та буде додатково повідомлено ухвалою суду про час, дату та місце наступного судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2019 у справі № 927/876/19 підготовче засідання призначено на 10.12.2019.

10.12.2019 позивачем подано суду заяву про зміну предмету позову від 10.12.2019. До заяви додано позовну заяву в новій редакції, докази направлення заяви відповідачу, квитанцію про сплату судового збору у сумі 1921,00грн.

Зі змісту поданої заяви та доданої до неї позовної заяви вбачається, що позивач просить визнати протиправним та скасувати п. 30 рішення Чернігівської міської ради № 44/VII-23 від 29.08.2019, яким Фізичній особі-підприємцю Сердюку Денису Анатолійовичу відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:020:0048), площею 0,0142 га по вул. Дніпровській, 4 у м. Чернігові для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для експлуатації торговельних павільйонів з полегшених конструкцій); визнати поновленим договір оренди № 3173 від 29.10.2014 земельної ділянки (кадастровий номер :01:020:0048) площею 0,0142 га по вул. Дніпровській, 4 у м. Чернігові для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для експлуатації торговельних павільйонів з полегшених конструкцій), укладений між Чернігівською міською радою (орендодавець) в особі начальника Управління земельних ресурсів та Фізичною особою-підприємцем Сердюк Денисом Анатолійовичем та визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:020:0048) площею 0,0142 га по вул. Дніпровській, 4 у м. Чернігові для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для експлуатації торговельних павільйонів з полегшених конструкцій), №3173 від 29.10.2014 в зазначеній по тексту прохальної частини позовної заяви до заяви про зміну предмету позову редакції, стягнути з відповідача судові витрати.

У підготовчому засіданні 10.12.2019 суд відклав розгляду заяви позивача про зміну предмету позову у зв`язку з необхідністю надання можливості відповідачу ознайомитись із поданою заявою та висловити свою позицію та постановив ухвалу про зупинення підготовчого провадження у справі №927/876/19 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі № 378/596/16-ц.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2020, на підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Чернігівської області від 14.08.2020 №02-01/64/20 згідно з рішенням Вищої ради правосуддя від 13.08.2020 про звільнення у відставку судді Фетисової І.А., справу № 927/876/19 передано на розгляд судді Моцьора В.В.

03.12.2020 від відповідача на адресу суду надійшло клопотання від 03.12.2020 №323 про поновлення провадження у справі №927/876/19.

Ухвалою суду від 09.12.2020 справу №927/876/19 прийнято до провадження суддею Моцьором В.В., поновлено провадження у справі №927/876/19 для розгляду клопотання відповідача, відмовлено Чернігівській міській раді у задоволенні клопотання від 03.12.2020 №323 про поновлення провадження у справі №927/876/19 та зупинено провадження у справі №927/876/19.

12.01.2021 до Господарського суду Чернігівської області відповідачем подано клопотання від 11.01.2021 №7 про поновлення провадження у справі №927/876/19.

В обґрунтування даного клопотання відповідач посилається на те, що 08.12.2020 в Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднена постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 378/596/16-ц. До клопотання додано текст постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 378/596/16-ц.

Ухвалою від 18.01.2021 суд задовольнив клопотання відповідача, поновив провадження у справі №927/876/19 та призначив підготовче засідання на 02.02.2021.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце підготовчого засідання що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №750, №769 від 18.01.2021.

01.02.2021 від відповідача до суду надійшла заява №б/н від 01.02.2021, до якої додано:

- заперечення від 29.01.2021 №21 щодо заяви про зміну предмету позову від 10.12.2019, в обґрунтування яких відповідач зазначає, що подана позивачем заява про зміну предмету позову не відповідає вимогам ст.170 ГПК України, оскільки не містить змісту питання, яка має бути розглянуто судом та прохання заявника;

- заява від 29.01.2021 №22 про скасування заходів забезпечення позову, в якій відповідач просить суд скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 23.10.2019 у справі №927/876/19 у зв`язку з тим, що на даний час змінилися обставини, які спричинили забезпечення позову.

У судовому засіданні 02.02.2021 суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 17.02.2021 та відклав розгляд заяви про зміну предмету позову і заяви про скасування заходів забезпечення позову до наступного судового засідання.

Сторони були повідомленні про наступне судове засідання під розписки від 02.02.2021.

16.02.2021 від позивача на адресу суду надійшла заява від 15.02.2021 про зміну предмета позову, в якій просить суд визнати протиправним та скасувати п. 30 рішення Чернігівської міської ради № 44/VII-23 від 29.08.2019, яким Фізичній особі-підприємцю Сердюку Денису Анатолійовичу відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:020:0048), площею 0,0142 га по вул. Дніпровській, 4 у м. Чернігові для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для експлуатації торговельних павільйонів з полегшених конструкцій), визнати укладеною додаткову угоду про продовження строку дії договору оренди земельної ділянки №3173 від 29.10.2014, укладеного між Чернігівською міською радою та Фізичною особою-підприємцем Сердюк Денисом Анатолійовичем (кадастровий номер :01:020:0048) площею 0,0142 га, що знаходиться по вул. Дніпровській, 4 у м. Чернігові для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для експлуатації торговельних павільйонів з полегшених конструкцій), в редакції, зазначеній у даній заяві про зміну предмету позову, стягнути з відповідача судові витрати.

У судовому засіданні 17.02.2021 представник позивача просила залишити без розгляду заяву про зміну предмета позову від 10.12.2019 та підтримала заяву про зміну предмета позову від 15.02.2021.

Суд постановив протокольну ухвалу про задоволення усної заяви представника позивача про залишення без розгляду заяви про зміну предмету позову від 10.12.2019 та про задоволення письмової заяви про зміну предмету позову від 15.02.2021 і про відкладення підготовчого судового засідання на 02.03.2021, про що повідомив сторін під розписки від 17.02.2021.

Ухвалою від 17.02.2021 суд задовольнив заяву Чернігівської міської ради від 29.01.2021 №22 про скасування заходів забезпечення позову та скасував заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Чернігівської області 23.10.2019 у справі №927/876/19.

22.02.2021 від відповідача на адресу суду надійшли письмові пояснення від 22.02.2021 №48 по справі з урахуванням зміни предмету позову, в яких відповідач проти позову заперечує та вважає заявлений позов таким, що не підлягає задоволенню.

Суд долучив пояснення відповідача до матеріалів справи.

У судовому засіданні 02.03.2021 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті на 23.03.2021, про що повідомив сторін під розписки від 02.02.2021.

22.03.2021 від позивача до суду надійшла заява №б/н від 19.03.2021 про вжиття заходів забезпечення позову у справі шляхом заборони Чернігівській міській раді вчиняти будь-які дії відносно земельної ділянки кадастровий номер :01:020:0048, площею 0,0142 га по вул. Дніпровській, 4, у м. Чернігові.

Ухвалою від 23.03.2021 суд відмовив позивачу в задоволенні заяви від 19.03.2021 про вжиття заходів забезпечення позову у справі №927/876/19.

У судовому засіданні 23.03.2021 суд задовольнив усне клопотання представника про відкладення розгляду справи та постановив протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи на 06.04.2021, про що повідомив сторін під розписки від 23.03.2021.

До початку судового засідання від позивача надійшло клопотання від 05.04.2021 про приєднання копій документів та поновлення строку на їх прийняття.

Суд у судовому засіданні 06.04.2021 ухвалив поновити строк для приєднання документів та долучив документи до матеріалів справи.

Від відповідача також до початку судового засідання надійшли письмові пояснення по справі від 05.04.2021 №104.

Суд долучив письмові пояснення відповідача до матеріалів справи.

У судовому засіданні 06.04.2021 суд проголосив вступну та резолютивні частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позову позивач посилається, що при прийнятті Чернігівською міською радою п. 30 рішення № 44/VII-23 від 29.08.2019 про відмову в продовженні строку дії договору оренди земельної ділянки № 3173 від 29.10.2014 не враховано всі фактичні обставини справи, а саме те, що орендар добросовісно виконував умови договорів оренди від 17.08.2007, 23.11.2009, 29.10.2014, заборгованості по сплаті орендної плати не мав і орендна плата вносилась відповідно до нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Крім того, після закінчення терміну дії договору орендар має переважне право його поновлення на новий термін, про що має не пізніше ніж за 90 календарних днів до закінчення терміну дії договору повідомити письмово орендаря про намір продовжити його дію, в зв`язку з чим 24.06.2019 було направлено заяву про поновлення договору оренди. В послідуючому, у встановлені чинним законодавством терміни відповідачу також були направлені витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 3173 від 29.10.2014.

Наявність рішень судів по справі № 750/4631/17 щодо визнання права власності на майно та у зв`язку з перебуванням справи на розгляді в касаційній інстанції не заслуговують на увагу та не можуть бути підставою для відмови у поновленні договору оренди земельної ділянки з огляду на вимоги чинного законодавства. В зазначених рішеннях судів предметом спору є торгівельні павільйони, які є тимчасовими спорудами, а мова про оренду земельної ділянки взагалі не йде.

Відповідач заперечуючи проти позову посилається на те, що відсутні підстави для поновлення договору оренди № 3173 від 29.10.2014 та скасування оскаржуваного п. 30 рішення Чернігівської міської ради № 44/VІІ-23 від 29.08.2019, як на підставі ч. 2-5 так і на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Позивач не належно виконував умови, визначені пунктами 1, 3, 8, 13, 24 Договору оренди земельної ділянки № 3137 від 29.10.2014, зокрема обов`язку щодо використання земельної ділянки відповідно до цільового призначення та дотримання строків сплати орендної плати, а також не дотримав процедуру поновлення Договору оренди земельної ділянки, передбачену ч.ч.2-3 ст.33 Закону України «Про оренду землі», а тому позивач немає переважного права на поновлення Договору оренди земельної ділянки.

Враховуючи, що Договір оренди закінчувався 26.09.2019, позивач зобов`язаний був повідомити про намір його продовження та подати проект додаткової угоди до 27.06.2019. Заява про подовження (поновлення) Договору оренди земельної ділянки № 3173 від 29.10.2014 подана ФОП Сердюком Д.А. 24.06.2019, а проект додаткової угоди був надісланий 16.08.2019, тобто поза межами строку, встановленого Договором оренди земельної ділянки.

З 02.11.2018 торгівельні павільйони позивача на орендовані земельній ділянці відсутні, тому їх експлуатація ФОП Сердюком Д.А. неможлива, а відтак Чернігівська міська рада не може передати земельну ділянку для експлуатації неіснуючих у позивача торгівельних павільйонів, а з пропозиціями про надання земельної ділянки з іншою метою позивач до Чернігівської міської ради не звертався. Відтак п. 30 рішення Чернігівської міської ради № 44/ VІІ-23 прийнятий у відповідності до діючого законодавства та не підлягає скасуванню.

Крім того, в порушення ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» позивач після закінчення Договору оренди не звертався з вимогою укласти додаткову угоду до Договору оренди на той самий строк і на тих самих умовах. Додаткова угода до договору оренди земельної ділянки № 3173 від 29.10.2014, що була подана поза строками встановленими для поновлення договору на підставі ч.ч.2-5 статті 33 закону, має інші умови ніж сам договір. З проектом додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 3173 від 29.10.2014 в редакції, що позивач пропонує в заяві про зміну предмету позову від 15.02.2021, позивач до Чернігівської міської ради не звертався, її умови, зокрема, щодо терміну дії договору не узгоджувалися.

Як свідчать матеріали справи, пунктом 33 рішення дев`ятнадцятої сесії п`ятого скликання Чернігівської міської ради від 30.07.2007 суб`єкту підприємницької діяльності Сердюку Денису Анатолійовичу затверджено проект відведення земельної ділянки по вул. Дніпровській у м. Чернігові для будівництва торгових павільйонів.

Пунктом 34 даного рішення Чернігівської міськради суб`єкту підприємницької діяльності Сердюку Денису Анатолійовичу передано в короткострокову оренду строком на 2 роки земельну ділянку площею 0,0142 га по вул. Дніпровській у м. Чернігові для будівництва торгівельних павільйонів Землі житлової та громадської забудови, коефіцієнт функціонального використання = 2,5 комерційне використання).

17.08.2007 між Чернігівською міською радою (орендодавцем) та суб`єктом підприємницької діяльності Сердюком Денисом Анатолійовичем (орендарем) укладено договір оренди земельної ділянки, згідно з умовами якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,0142 га в місті Чернігові для будівництва торгівельних павільйонів по вул. Дніпровська, 4.

Договір укладено строком на 2 роки.

Договір зареєстровано у Чернігівській міській раді, про що у книзі реєстрації договорів оренди вчинено запис 17.08.2007 №3173.

Договір зареєстрований у Чернігівській регіональній філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.08.2007 №08.

Земельна ділянка по вул. Дніпровській , 4 в м. Чернігові, площею 0,0142 га передана в користування на підставі акту прийому-передачі земельної ділянки, переданої в короткострокову оренду від 17.08.2007.

Пунктом 1.38 рішення Чернігівської міської ради «Про будівництво» від 21.08.2007 суб`єкту підприємницької діяльності Сердюку Денису Анатолійовичу надано право на розроблення проектно - кошторисної документації для будівництва тимчасового торговельного павільйону з полегшених конструкцій на орендованій земельній ділянці по вул. Дніпровській, 4 у м. Чернігові.

Пунктом 4.21. рішення Чернігівської міської ради «Про будівництво» від 19.02.2008 суб`єкту підприємницької діяльності Сердюку Денису Анатолійовичу надано дозвіл на будівництво згідно з розробленою проектно - кошторисною документацією для будівництва тимчасового торговельного павільйону з полегшених конструкцій на орендованій земельній ділянці по вул. Дніпровській, 4 у м. Чернігові.

23.11.2009 між Чернігівською міською радою (орендодавцем) та суб`єктом підприємницької діяльності Сердюком Денисом Анатолійовичем (орендарем) укладено новий договір оренди земельної ділянки № 3173, згідно з умовами якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,0142 га в місті Чернігові для будівництва торгівельних павільйонів по вул. Дніпровська, 4.

Договір укладено строком до 30.09.2014.

Договір зареєстровано у Чернігівській міській раді, про що у книзі реєстрації договорів оренди вчинено запис 23.11.2009 №3173.

Договір зареєстрований у Чернігівському міському відділі Чернігівської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.11.2009 №13.

Земельна ділянка по вул. Дніпровській, 4 в м. Чернігові, площею 0,0142 га передана в користування на підставі акту прийому-передачі земельної ділянки, переданої в короткострокову оренду від 23.11.2009.

Пунктом 11 рішення сорок четвертої сесії шостого скликання Чернігівської міської ради від 26.09.2014 у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди, фізичній особі-підприємцю Сердюку Денису Анатолійовичу поновлено договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:020:0048), строком до 26.09.2019, площею 0,0142 га по вул. Дніпровській, 4 у м. Чернігові для експлуатації торгівельних павільйонів з полегшених конструкцій (землі житлової та громадської забудови), встановлено розмір орендної плати на рівні 4 відсотків нормативної грошової оцінки.

29.10.2014 між Чернігівською міською радою (орендодавцем) та фізичною особою-підприємцем Сердюком Денисом Анатолійовичем (орендарем) укладено договір оренди земельної ділянки (далі - Договір), згідно з умовами якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку в місті Чернігові (кадастровий номер :01:020:0048) для експлуатації торгівельних павільйонів з полегшених конструкцій по вул. Дніпровська, 4.

В оренду передається земельна ділянка площею 0,0142 га (п.2 Договору).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 87615,42 грн (617,01 грн за 1 кв.м)(п.4 Договору).

Відповідно до п. 6 Договору, договір укладено терміном до 26.09.2019. Після закінчення терміну дії Договору орендар має переважне право поновлення його на новий термін. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 календарних днів до закінчення терміну дії договору повідомити письмово орендаря про намір подовжити його дію.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4,0 відсотка нормативної грошової оцінки землі, що становить 3504,62 грн (24,6804 грн за 1 кв.м) на рік (п.7 Договору).

Згідно з п.10 Договору розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; підвищення цін, тарифів, тощо, у тому числі внаслідок інфляційних процесів; збільшення розмірів ставки земельного податку та орендної плати; затвердження нормативної грошової оцінки; в інших випадках, передбачених законодавчими актами України.

Орендна плата справляється також і у випадках, якщо орендар з поважних причин тимчасово не використовує земельну ділянку за умовами Договору (п. 11 Договору).

Цільове (функціональне) призначення земельних ділянок: землі житлової та громадської забудови (комерційне використання) (п.14 Договору).

Передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення, на підставі рішення Чернігівської міської ради від 26.09.2014 (44 сесія 6 скликання) «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок юридичним та фізичним особам та внесення зміни до договору оренди земельної ділянки» п.11 (п.17 Договору).

Передача земельної ділянки орендарю здійснюється за актом її приймання-передачі (п.18 Договору).

Відповідно до п.36, цей Договір набирає чинності після підписання сторонами. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.

24.12.2014 за фізичною особою-підприємцем Сердюком Денисом Анатолійовичем зареєстровано право оренди земельної ділянки: площею 0,0142 га, кадастровий номер :01:004:0199; площею 0,1477 га, кадастровий номер :01:020:0048, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.08.2019 №НВ-019.

Земельна ділянка по вул. Дніпровській, 4 в м. Чернігові, площею 0,0142 га передана в користування на підставі акту прийому-передачі земельної ділянки, переданої в короткострокову оренду від 29.10.2014.

Фізичною особою-підприємцем Сердюком Денисом Анатолійовичем на адресу Чернігівського міського голови Атрошенка В.А. було направлено лист вих. № 009/19 від 24.06.2019, в якому позивач просив продовжити (поновити) дію договору оренди земельної ділянки №3173 від 29.10.2014.

29.07.2019 фізична особа-підприємець Сердюк Денис Анатолійович у листі вих.№0021/19 на адресу Чернігівського міського голови Атрошенка В.А. просив долучити до листа про поновлення договору оренди копію витягу (довідки) №2044/с/25-01-53-06-38 від 26.07.2019 з інтегрованої картки платника по платежу орендної плати за землю з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18010900) станом на 25.07.2019, згідно з якою у нього відсутня заборгованість по сплаті орендної плати за земельну ділянку площею 0,0142 га, по вул. Дніпровській, 4.

16.08.2019 позивачем направлено на адресу Чернігівського міського голови Атрошенка В.А., зокрема, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки №3173 від 29.10.2014, що підтверджується описом поштового вкладення у лист від 16.08.2019 та накладеною №99517 від 16.08.2019.

Листом від 03.09.2019 №2136/19/вих Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради повідомило позивача про те, що рішенням Чернігівської міської ради від 29.08.2019 № 44/VІІ-23 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок юридичним та фізичним особам» п.30 відмовлено фізичній особі-підприємцю Сердюку Денису Анатолійовичу у поновленні договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:020:0048), площею 0,0142 га, по вул. Дніпровській, 4.

Так, відповідно до витягу із рішення Чернігівської міської ради від 29.08.2019 № 44/VІІ-23 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок юридичним та фізичним особам», міська рада вирішила, ураховуючи рішення судів по справі № 750/463/17 щодо визнання права власності на майно та у зв`язку з перебуванням справи на розгляді в касаційній інстанції, фізичній особі-підприємцю Сердюку Денису Анатолійовичу відмовити у поновленні договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:020:0048), площею 0,0142 га, по вул. Дніпровській, 4 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для експлуатації торгівельних павільйонів з полегшених конструкцій).

Після закінчення терміну дії договору оренди земельної ділянки, земельну ділянку (кадастровий номер :01:020:0048), площею 0,0142 га, по вул. Дніпровській, 4 зарахувати до земель запасу Чернігівської міської ради.

Рішення Чернігівської міської ради від 29.08.2019 № 44/VІІ-23 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок юридичним та фізичним особам» прийнято з урахуванням:

- рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.06.2018 у справі № 750/4631/17, яким частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця Сердюка Д.А. щодо припинення права спільної часткової власності Сердюка Д.А. на торгівельні павільйони по АДРЕСА_2 та виділені в натурі позивачу торгівельні павільйони;

- постанови Чернігівського апеляційного суду від 02.11.2018 у справі № 750/4631/17, якою рішення суду першої інстанції змінено та скасовано рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.06.2018 в частині визнання права власності на торгівельні павільйони по АДРЕСА_2 та виключено рішення про припинення права спільної часткової власності.

- ухвали Верховного Суду від 14.12.2018 про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Сердюка Д.А.

02.10.2019 Управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради надіслано на адресу фізичної особи-підприємця Сердюка Дениса Анатолійовича лист-заперечення № 1422/ІН/2-08/2019 відносно користування земельною ділянкою по АДРЕСА_2 .

Позивач вважає, що рішення Чернігівської міської ради про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки є неправомірним і таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом (з урахуванням зміни предмету позову) про визнання протиправним та скасування п. 30 рішення Чернігівської міської ради № 44/VII-23 від 29.08.2019, яким Фізичній особі-підприємцю Сердюку Денису Анатолійовичу відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:020:0048), площею 0,0142 га по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для експлуатації торговельних павільйонів з полегшених конструкцій), та визнання укладеною додаткову угоду про продовження строку дії договору оренди земельної ділянки №3173 від 29.10.2014, укладеного між Чернігівською міською радою та Фізичною особою-підприємцем Сердюк Денисом Анатолійовичем (кадастровий номер :01:020:0048) площею 0,0142 га, що знаходиться по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для експлуатації торговельних павільйонів з полегшених конструкцій), в редакції, зазначеній у заяві про зміну предмету позову.

Надаючи правову оцінку вимогам позивача з урахуванням встановлених судом обставин, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, що знаходяться на території України, природні ресурси ЇЇ континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Аналогічний припис міститься в ст. 1 Земельного кодексу України, яка вказує, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно із ст. 83, 84 Земельного кодексу України землі, які, належать на праві власності територіальним громадам сіл, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім державної та приватної власності.

Зі змісту статті 12 Земельного кодексу України вбачається, що розпорядження землями територіальної громади міста, у тому числі надання їх у користування, належить до повноважень міської ради та здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради (ч.5 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»),

Згідно з п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до виключної компетенції міських рад відноситься питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Крім того, згідно з п.п. 1 п. «б» ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель.

Відповідно до ч.3 ст. 16 цього Закону, матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земляні і природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах.

Оскільки земельна ділянка кадастровий номер :01:020:0048, площею 0,0142га, за адресою по вул. Дніпровській, 4, розташована на території міста Чернігова, то в силу норм Земельного кодексу України повноваження щодо розпорядження нею здійснює Чернігівська міська рада.

Порядок набуття та реалізації права на оренду землі регулюється Земельним кодексом України та Законом України „Про оренду землі" від 6 жовтня 1998 року №161-XIV.

Законом України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами в зв`язку із передачею її у користування та володіння, в тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору.

Так, за змістом ч. 1, 5 ст. 6 Закону України „Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 13 Закон України „Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, з урахуванням вимог частини другої статті 16 Закону України „Про оренду землі", здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина перша цієї статті).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (частина друга статті 33 зазначеного Закону).

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина третя статті 33 цього Закону).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті 33 вказаного Закону).

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

Частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (частина восьма статті 33 цього Закону).

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (частина дев`ята статті 33 вказаного Закону).

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що статтею 33 Закону України «Про оренду землі» було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою-п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

У разі, якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

При цьому додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку.

Тобто виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі»). І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 530/212/17 (провадження № 14-330цс18) від 22 вересня 2020 року у справі №159/5756/18 (провадження № 14-99цс20), згідно з яким для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Як встановлено судом, відповідно до п.6 Договору оренди земельної ділянки № 3173 від від 29.10.2014, даний Договір укладено терміном до 26.09.2019. Після закінчення терміну дії Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий термін. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 90 календарних днів до закінчення терміну дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Враховуючи, що термін дії Договору закінчувався 26.09.2019, позивач зобов`язаний був повідомити про намір його продовження та подати проект додаткової угоди до 27.06.2019.

Лист вих. № 009/19 від 24.06.2019, в якому Фізична особа-підприємець Сердюк Денис Анатолійович просив продовжити (поновити) дію договору оренди земельної ділянки №3173 від 29.10.2014 було направлено позивачем на адресу Чернігівського міського голови 24.06.2019 без подання проекту додаткової угоди.

Проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки №3173 від 29.10.2014 разом із витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки було направлено відповідачем на адресу Чернігівського міського голови лише 16.08.2019, тобто поза межами строку, встановленого Договором оренди земельної ділянки №3173 від 29.10.2014.

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» імперативно визначає, що проект додаткової угоди має бути доданий саме до листа про намір продовжити орендні відносини, тому надсилання додаткової угоди 16.08.2019, тобто поза межами строку встановленого Договором оренди земельної ділянки, свідчить про не дотримання позивачем порядку поновлення договору оренди землі.

Крім того, судом встановлено, що умови проекту додаткової угоди, який був надісланий 16.08.2019, мають відмінний зміст від умов Договору оренди земельної ділянки № 3173 від 29.10.2014.

Позивачем додаткова угода (проект), в редакції яку він просить визнати укладеною, Чернігівській міській раді не надсилалася, що виключає визнання її укладеною на підставі чч. 2-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Щодо виконання позивачем вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в частині належного виконання позивачем своїх обов`язків за Договором оренди земельної ділянки № 3137 від 29.10.2014, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 8 Договору оренди земельної ділянки № 3137 від 29.10.2014 орендна плата вноситься Орендарем у строки встановлені ст. 287 Податкового кодексу України.

Пунктом 288.7 статті 288 Податкового кодексу України визначено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Згідно з пунктом 287.4 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

У той же час, як слідує з листа Чернігівського відділення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 18.11.2019 № 625/9/25-01-53-0.5-07 ФОП Сердюком Д.А. порушувалися терміни сплати орендної плати.

Так, у вищевказаному листі зазначено, що ФОП Сердюком Д.А. протягом 2019 року порушувалися терміни сплати, а саме по строках: за травень 2019 року до 30.06.2019, сплачено 19.07.2019, за червень 2019 року до 30.07.2019, за липень 2019 року до 30.08.2019, за серпень 2019 року до 30.09.2019, сплачено 18.10.2019. Станом на 18.11.2019 у ФОП Сердюка Д.А. заборгованість по сплаті орендної платим за земельну ділянку площею 0,0142 га, по вул. Дніпровська, 4, становить 218,45 грн.

Відповідно до пункту 24 Договору оренди Орендар зобов`язаний виконувати встановлені щодо оренди земельної ділянки зобов`язання та виконувати обов`язки відповідно до умов договору.

Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що позивач неналежно виконував умови визначені пунктами 8, 24 Договору оренди земельної ділянки № 3137 від 29.10.2014, а тому посилання позивача на відсутність заборгованості зі сплати орендних платежів та оплати за землю не беруться судом до уваги та спростовують наведеними вище обставинами.

Зазначене свідчить про недотримання позивачем норм статті 33 Закону України «Про оренду землі», зокрема, чч. 1-5, та виключає його поновлення на підставі зазначених вище норм.

Визнання додаткової угоди укладеною в редакції згідно заявлених позовних вимог на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» також суперечить зазначеній нормі, оскільки відповідачем 02.10.2019, тобто у встановлений місячний строк, у відповідності до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», було надіслано позивачу лист-заперечення № 1422/ІН/2-08/2019 відносно користування земельною ділянкою по вул. Дніпровській, 4 у м. Чернігові.

Враховуючи викладене, Чернігівською міською радою шляхом надсилання листа-заперечення повідомлено про заперечення у поновленні договору оренди земельної ділянки по вул. Дніпровська, 4 у м. Чернігові, що виключає застосування принципу «мовчазної згоди» при поновленні договору.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправним та скасування п. 30 рішення Чернігівської міської ради № 44/VII-23 від 29.08.2019, яким Фізичній особі-підприємцю Сердюку Денису Анатолійовичу відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:020:0048), площею 0,0142 га по вул. Дніпровській, 4 у м. Чернігові для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для експлуатації торговельних павільйонів з полегшених конструкцій), суд встановив наступне.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування (п. «г» ч. 3 ст.152 Земельного кодексу України).

Згідно зі ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Аналогічне положення міститься у ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно з яким акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Отже, підставами для визнання недійсним акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Оскільки позивач не надіслав відповідачу у строки, встановлені Договором та ч. 2 статті 33 Закону України "Про оренду землі", повідомлення про свій намір поновити договір оренди землі разом з проектом додаткової угоди, що унеможливило розгляд цього питання з прийняттям відповідачем відповідного рішення на підставі ч. 5 цієї статті, тому суд дійшов висновку про недотримання позивачем процедури поновлення договору на підставі ч. 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та відсутність підстав для задоволення позову як в частині визнання протиправним та скасування п. 30 рішення Чернігівської міської ради від 29.08.2019 № 44/VІІ-23 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок юридичним та фізичним особам», так і в частині визнання укладеною додаткову угоду про продовження строку дії договору оренди земельної ділянки №3173 від 29.10.2014.

Посилання позивача на те, що п.30 спірного рішення Чернігівської міської ради прийнято з урахуванням рішення судів по справі № 750/4631/17 щодо визнання права власності на майно та у зв`язку з перебуванням справи на розгляді в касаційній інстанції, які не можуть бути підставою для відмови у поновленні договору оренди земельної ділянки, оскільки в зазначених рішеннях предметом спору є торгівельні павільйони, які є тимчасовими спорудами, а мова про оренду земельної ділянки взагалі не йде, судом до уваги не приймається, оскільки посилання в оскаржуваному п. 30 рішення Чернігівської міської ради на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 19.06.2018 та постанову Чернігівського апеляційного суду від 02.11.2018 по справі № 750/4631/17, що були скасовані постановою Верховного Суду від 24.02.2021, не відміняє наявності спору з приводу торгівельних кіосків між ФОП Сердюк Д.А. та Коломієць Н.В.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписам ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За наведених обставин у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання незаконним та скасування п. 30 рішення Чернігівської міської ради від 29.08.2019 № 44/VІІ-23 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок юридичним та фізичним особам» та визнання укладеною додаткову угоду про продовження строку дії договору оренди земельної ділянки №3173 від 29.10.2014, укладеного між Чернігівською міською радою та Фізичною особою-підприємцем Сердюк Денисом Анатолійовичем (кадастровий номер :01:020:0048) площею 0,0142 га, що знаходиться по вул. Дніпровській, 4 у м. Чернігові для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для експлуатації торговельних павільйонів з полегшених конструкцій), в редакції, зазначеній у заяві про зміну предмету позову, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994р. Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд не приймає доводи позивача, як підставу для задоволення позову з огляду на встановлені обставини та матеріали справи.

При ухваленні рішення в даній справі, суд, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Таким чином, враховуючи відмову суду в задоволенні даного позову, судові витрати у даній справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. 42, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Фізичної особи-підприємця Сердюка Дениса Анатолійовича (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Чернігівської міської ради () про визнання протиправним та скасування рішення та визнання укладеною додаткової угоди, відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 08.04.2021.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Моцьор