ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
07.04.2021 Справа № 905/62/21
Суддя - Говорун О.В.
Секретар судового засідання - Коновалова А.І.
Позивач - Чернігівський прикордонний загін (Військова частина НОМЕР_1 ) Державна прикордонна служба України.
Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська організація капітального будівництва "Укртендербуд".
Справу розглянуто в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання.
Чернігівський прикордонний загін (Військова частина 2253) Державної прикордонної служби України (далі позивач) звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська організація капітального будівництва "Укртендербуд" (далі відповідач) про розірвання договору та стягнення заборгованості.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.02.2021 розгляд справи визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
Учасники розгляду справи були повідомлені належним чином про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Станом на момент прийняття рішення у справі, від сторін будь-яких заяв, клопотань та документів до суду не надходило.
Відповідач відзив на позовну заяву не надав.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.
11.11.2020 між Військовою частиною НОМЕР_1 (далі замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська організація капітального будівництва "Укртендербуд" (далі виконавець) укладено договір №533-20 на надання послуг (далі договір), відповідно до п.1.1 якого, виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, надати послуги з перетяжки, ремонту та реставрації м`яких меблів, за кодом ДК 021:2015-50850000-8 (послуги з поточного ремонту і технічного обслуговування меблів, а замовник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити надані послуги відповідно до специфікації додатку №1 до цього договору (а.с.9-11).
Згідно з п.2.1 договору, виконавець повинен надати замовнику послуги, якість яких відповідає умовам чинного законодавства до 30 листопада 2020 року.
Ціна цього договору становить 107300 грн, без ПДВ (п.3.1 договору).
Договір набуває чинності з моменту підписання та діє до 01.12.2020, та в будь-якому разі до повного виконання зобов`язань, взятих сторонами за цим договором (п.9.1 договору).
Сторонами підписано та скріплено печатками специфікацію до договору на надання послуг №533-20 від 11.11.2020, згідно з якою виконавець зобов`язаний надати послуги з перетяжки, поточного ремонту та реставрації 28 комплектів м`яких меблів та з виготовлення 12 додаткових дерев`яних стійок на загальну суму 107300 грн, без ПДВ (а.с.12).
18.11.2020 сторони уклали додаткову угоду №1-20 до договору на надання послуг з перетяжки, ремонту та реставрації м`яких меблів №533 від 11.11.2020, відповідно до п.1 якого, сторони дійшли згоди внести зміни до підпунктів 2.1 та 9.1 договору, зокрема, продовжено строк виконання послуг та строк дії договору до 18.12.2020 (а.с.13).
Доказів виконання відповідачем зобов`язань за укладеним з позивачем договором до суду не надано.
Відповідач відповідь на вказаний лист не надав.
Статтею 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором підряду одна сторона (виконавець) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Дослідивши зміст укладеного сторонами договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою вказаний договір є договором підряду.
За змістом ч.1 ст. 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.
Згідно з ст. 849 ЦК України, замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.
Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України, яка кореспондується з ч.1 ст.193 Господарського кодексу України (далі- ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Статтею 530 ЦК України визначено, що у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
В порушення вказаних вище вимог законодавства та договору, відповідач не виконав роботи (послуги з поточного ремонту і технічного обслуговування меблів), сплачену позивачем суму попередньої оплати після закінчення строку для виконання робіт замовнику не повернув.
Таким чином, починаючи з 19.12.2020 у відповідача виникає грошове зобовязання з повернення позивачу суми попередньої оплати за укладеним договором.
Позивач, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, просив стягнути 3% річних в розмірі 1609,50 грн та інфляційні втрати в сумі 697,45 грн.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Здійснивши самостійно розрахунок 3% річних, з урахуванням заявленого позивачем періоду нарахування суд вважає, що вимоги у цій частині підлягають задоволенню на суму частково, в розмірі 149,77 грн, за період з 19.12.2020 по 21.01.2021.
Вимога про стягнення інфляційних втрат підлягає задоволенню повністю на суму 697,45грн.
Крім того, позивачем до стягнення заявлена пеня в сумі 3648,20 грн (0,1% від ціни надання послуг за кожен день прострочення (107,30 грн) за 34 дні з 19.12.2020 до 21.01.2021).
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України).
Частиною 1 статті 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до ч. 4 ст.231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
Згідно з ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Сторони в п.6.2 договору погодили, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при наданні послуги за бюджетні кошти, виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% ціни надання послуги, з яких допущене прострочення, за кожний день прострочення...
Здійснивши самостійно розрахунок пені, суд вважає вимоги в цій частини такими, що підлягають задоволенню повністю, в сумі 3648,20 грн.
Крім того, позивач просить розірвати договір №533-20 на надання послуг від 11.11.2020.
Згідно п.9.1 договору, договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 18.12.2020 (додаткова угода №1-20 від 18.11.2020), та в будь-якому разі до повного виконання зобов`язань взятих сторонами за цим договором.
Отже, строк дії договору від 11.11.2020 закінчився 18.12.2020.
З вимогою про розірвання договору від 11.11.2020 позивач звернувся 31.12.2020, тобто після закінчення строку дії цього договору.
Відповідно до ст.ст. 598, 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, що прямо передбачено ч. 4 ст. 631 ЦК України. Проте поняття "строк дії договору" та "строк виконання зобов`язання" не є тотожними.
Закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі ст. 599 ЦК України, ч. 1 ст. 202 ГК України такою умовою є виконання, проведене належним чином. При цьому слід розрізняти припинення безпосередньо дії договору та припинення зобов`язань, визначених ним.
Навіть після припинення дії договору, невиконані стороною зобов`язання за ним залишаються чинними для такої сторони-боржника, і вказана обставина не звільняє останнього від виконання обов`язку протягом того часу, коли існує відповідне зобов`язання.
Враховуючи викладене, розірвати можна лише чинний договір, який діє (строк/термін дії якого не закінчився), у зв`язку з чим вимога позивача про розірвання договору від 11.11.2020 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню
Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судові витрати, за приписами статті 129 ГПК України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-238 ГПК України, господарський суд
Позов задовольнити частково.
В задоволенні інших вимог відмовити.
Апеляційна скарга подається в порядку встановленому ст. 257 ГПК України, з урахуванням п.п.17.5) п.п.17 п.1 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 12.04.2021.
Суддя О.В. Говорун