ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" квітня 2021 р. Справа № 911/459/20

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» про перегляд рішення Господарського суду Київської області від 31.07.2020 за нововиявленими обставинами

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр"

до 1. Державного підприємства "Сетам"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Труд"

3. Приватного виконавця Говорова Павла Володимировича

про визнання торгів з реалізації частки в статутному капіталі недійсними змін до установчих документів юридичної особи

представники учасників справи не з`явились

встановив:

19.02.2020 до канцелярії Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" (далі - ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр"/позивач/заявник) до Приватного виконавця Говорова Павла Володимировича про визнання недійсними результатів торгів згідно протоколу № 463706 (реєстраційний номер лота: 381718) про проведення електронних торгів, які відбулися 31.01.2020 року, з продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" (), розмір 30,8 %, Київська область, Васильківський р-н, с. Плесецьке, Гранкар`єр.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що електронні торги, реєстраційний номер лота 381718 відбулися з порушенням чинного законодавства, оскільки з торгів приватним виконавцем Говоровим В.П. реалізовано майно, якого не існувало, бо на момент продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр" частка останнього становила 0,15 %, про що було відомо приватному виконавцю 15.11.2019.

Рішенням Господарського суду Київської області від 31.07.2020 у справі № 911/459/20, залишеним без змін постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2021, у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" до Державного підприємства "Сетам", Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Труд" та Приватного виконавця Говорова Павла Володимировича про визнання торгів з реалізації частки в статутному капіталі недійсними відмовлено повністю.

22.03.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" надійшла заява про перегляд рішення Господарського суду Київської області від 31.07.2020 в означеній справі за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.03.2021 вказану заяву прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з повідомленням сторін на 09.04.2021.

Зазначена ухвала надсилались учасникам справи за місцезнаходженням останніх, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та інформаційної довідки.

До того ж, процесуальні документи в справі № 911/459/20 офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

У судове засідання 09.04.2021 представники учасників справи не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Поряд з тим, 09.04.2021, після судового засідання, від Державного підприємства "Сетам" надійшли заперечення на заяву про розгляд справи за нововиявленими обставинами, а тому залишаються судом поза увагою.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступне.

Так, в обґрунтування поданої заяви заявником зазначено, що у справі № 910/5971/20 постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 18.08.2020 та, зокрема, визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 330/5 від 31.01.2020, яким скасовано реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.10.2019 № 7003028 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, проведену державним реєстратором Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоником Ярославом Івановичем щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр».

Так, за доводами заявника саме наказ Міністерства юстиції України № 330/5 від 31.01.2020 є основною підставою заперечень відповідачів у справі № 911/459/20, тоді як дослідження вказаного наказу перебуває поза межами предмета спору в цій справі, а тому судом не могло бути надано правової оцінки цьому наказу.

До того ж, заявник звертає увагу, що в справі № 910/5971/20 встановлено, що частка ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр" у розмірі 30,8%, хоч і перебувала у власності позивача, однак зі спливом річного строку, встановленого законом для її відплатного відчуження втратила ознаки оборотоздатності, а тому не могла бути об`єктом арешту та/чи примусової реалізації.

Отже, заявник зазначає, що рішення загальних зборів ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр" 11.05.2019, оформлене протоколом № 1/19 від 10.05.2019, про зменшення статутного капіталу ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр", в судовому порядку не оскаржено та чинне станом на дату винесення рішення в справі, а тому на момент проведення торгів частка ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр" в статутному капіталі становила 0,15%.

Поряд з тим, заявником зазначено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 03.03.2021 у справі № 910/5966/20, зокрема, визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 1008/5 від 18.03.2020, яким своєю чергою скасовано реєстраційну дію № 8003028 щодо реєстрації за ОСОБА_1 94,4% частки статутного капіталу ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр».

З огляду зазначеного, на думку заявника, вказані обставини є нововиявленими, існували під час розгляду справи № 911/459/20, про які не було відомо ані суду, ані учасникам справи, та які мають істотне значення для справи.

Водночас за доводами заявника наведені судом касаційної інстанції висновки в означеній справі стосовно неможливості здійснення будь-якого законного переходу права власності, зокрема на частку в статутному капіталі, від одних осіб до інших, з огляду на перебування під арештом рухомого та нерухомого майна ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр", не відповідають дійсності оскільки ухвалою Господарського суду Київської області від 09.09.2019 у справі № 21/1501-10, зокрема, визнано незаконною та скасовано постанову приватного виконавця Говорова Павла Володимировича про відкриття виконавчого провадження ВП №57871535 від 06.12.2018; визнано незаконними та скасовано постанови приватного виконавця Говорова Павла Володимировича про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження ВП №57871535 від 11.01.2019 та про арешт майна боржника ВП №57871535 від 20.06.2019.

З огляду викладеного, заявник зауважив, що все рухоме та нерухоме майно ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр", про яке зазначено судом касаційної інстанції в даній справі, не перебувало під арештом з 07.12.2018.

До того ж, на думку заявника, висновки Верховного Суду в даній справі стосовно зменшення розміру частки, яка належить товариству не означає знищення цього майна, таке майно перерозподіляється між існуючими учасниками товариства пропорційно розміру їх часток у статутному капіталі, не відповідають фактичним обставинам справи, чинному законодавству та практиці ЄСПЛ.

Заявником зауважено, що приймаючи рішення в означеній справі Господарським судом Київської області не застосовано висновків, викладених у постановах Верховного Суду у справах № 920/622/18 від 06.09.2019, № 910/605/18 від 13.11.2018, № 911/2218/18 від 10.10.2019, стосовно того, що державна реєстрація не є моментом переходу права власності на частку у статутному капіталі товариства, тоді як правовстановлюючим документом права на частку у статутному капіталі є протокол загальних зборів учасників товариства, який засвідчує момент переходу права власності на частку.

До того ж, заявником вказано на те, що зазначаючи про відсутність підстав у втручання володіння переможцем торгів майном обраним позивачем способом, судами невірно застосовано положення статтей 15, 16 Цивільного кодексу України та не застосовано правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 904/6248/19.

Так, згідно ч.ч. 2, 5 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Нововиявлені обставини за своєю правовою природою є матеріально-правовими фактами, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

З системного аналізу вказаних вище процесуальних приписів слідує, що необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов:

- по-перше, їх існування на час розгляду справи;

- по-друге, те, що ці обставини не були та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи;

- по-третє, істотність цих обставин для розгляду справи (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

За відсутності принаймні однієї з цих ознак обставини не можуть вважатися нововиявленими та, відповідно, бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення.

Аналогічні правові позиції викладені в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.04.2018 у справі № 910/6052/16, від 07.08.2018 у справі № 915/1708/14, від 19.05.2020 у справі № 910/19793/14, від 25.08.2020 у справі № 910/6052/16 та від 07.10.2020 у справі № 922/1026/19.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, то процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004).

Водночас відповідно до ч. 4 ст. 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Нововиявлені обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

При цьому є чітке розмежування поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту): так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення згідно з нормами ГПК України.

Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 19/5009/1481/11, у постановах Верховного Суду від 01.10.2019 у справі № 916/1228/18, від 27.08.2019 у справі № 920/1077/16 та від 15.01.2020 у справі № 916/24/17.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами. Також, не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі належного виконання учасником вимог процесуального закону.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № 905/1502/15, від 10.03.2020 у справі № 910/10784/18.

Сталість наведеної правової позиції Верховного Суду підтверджується послідовно викладеною правовою позицією Великої Палати Верховного Суду в постанові від 27.05.2020 у справі № 802/2196/17-а, відповідно до якої нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Отже, здійснюючи перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, та надаючи оцінку визначеним заявником обставинам як нововиявленим, суд не може вийти за межі тих обставин та фактів, які встановив, якими керувався та які поклав суд в основу рішення, що переглядається за нововиявленими обставинами, і у тому разі, якщо ці обставини та факти, виходячи зі спірного питання (предмету спору) та за наявних у справі доказів, мали б бути враховані, встановлені та оцінені судом.

А тому суд, здійснюючи перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не може керуватись та враховувати факти (обставини), що згідно з наявними у справі доказами хоча і мали місце у спірних правовідносинах, однак не були встановлені та покладені судом в основу судового рішення, що переглядається за нововиявленими обставинами.

Суд також звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в пункті 8.2 постанови від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13, відповідно до якої процедура перегляду рішень за нововиявленими обставинами передбачає певні процесуальні обмеження, які полягають у тому, що суд переглядає раніше прийняте рішення в межах, в яких нововиявлені обставини впливають на його суть.

Так, заявник під нововиявленими обставинами в цій справі вбачає обставини скасування постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 у справі № 910/5971/20 наказу Міністерства юстиції України № 330/5 від 31.01.2020 та скасування рішенням Господарського суду міста Києва від 03.03.2021 у справі 910/5966/20 наказу Міністерства юстиції України № 1008/5 від 18.03.2020, оскільки такі обставини мають істотне значення та підтверджують правомірність і законність зменшення статутного капіталу та частки ТОВ «Плисецький Гранітний кар`єр» до 0,15%, що своєю чергою підтверджує доводи позивача, що станом на момент реалізації останньої на електронних торгах (31.01.2020) частки 30,8% не існувало.

Отже, станом на день ухвалення рішення в цій справі (31.07.2020) рішення про скасування вказаних вище наказів не були ухвалені, отже законність наказів Міністерства юстиції України № 330/5 від 31.01.2020 та № 1008/5 від 18.03.2020 на дату ухвалення рішення Господарським судом Київської області в справі № 911/459/20 презюмувалася.

До того ж, з матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи № 911/459/20 учасникам справи було відомо і як про існування наказів Міністерства юстиції України № 330/5 від 31.01.2020 та № 1008/5 від 18.03.2020, так і про відкриття проваджень у справах № 910/5971/20 та 910/5966/20 (1 том - 212 а.с.; 3 том - 115 а.с.; том 4 - 124-134 а.с.; 5 том - 1-18 а.с.).

Поряд з тим заявник не вказав, яким чином зазначені ним обставини, які на його думку, є нововиявленими в цій справі, могли вплинути на результат розгляду справи з огляду на висновок Касаційного господарського суду, висловлений у постанові від 03.02.2021 в справі № 911/459/20, що жодних прав і законних інтересів ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» оспорюваними торгами не порушено.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що врахування обставин визнання незаконними та скасування наказів Міністерства юстиції України № 330/5 від 31.01.2020 та № 1008/5 від 18.03.2020 не має наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте у цій справі, у зв`язку із чим останні не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у цій справі за нововиявленими обставинами.

Судом також критично оцінюються посилання заявника на висновок в постанові Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 у справі № 910/5971/20 стосовно необоротоздатності частки в статутному капіталі ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр», як на нововиявлені обставини, оскільки викладені в цій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), їх оцінка в цій справі та правові підстави рішення суду, не є нововиявленими обставинами в розумінні положень ст. 320 ГПК України.

Водночас доводи заявника стосовно неправильності та невідповідності висновків Господарського суду Київської області та Верховного Суду в означені справі її фактичним обставинам, в розрізі підстав поданої заяви, не можуть вважатися нововиявленими обставинами, оскільки ґрунтуються на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Тоді як вирішення питання, чи вірно судом надано оцінку певним доказам, належить до компетенції судів вищих інстанцій, та не може бути вирішено в рамках розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 19.03.2019 у справі № 910/17944/15.

Щодо посилань заявника на невірне застосування норм законодавства та не застосування правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду, суд вважає за необхідне зазначити таке.

На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неврахування висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах тощо), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

До того ж, суд звертає увагу заявника, що не вважаються нововиявленими обставинами зміна або викладення іншої (протилежної) правової позиції суду у подібних правовідносинах в інших справах.

Крім цього, звертаючись до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації") щодо реалізації права на справедливий суд (пункт 1 статті 6 Конвенції) слід зазначити про таке: "Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру".

З огляду викладеного, суд відхиляє аргументи ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» про існування підстав для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в цій справі, прийнявши до уваги, що останній зазначає між тим про неправильне застосування норм матеріального і процесуального права судами при ухваленні судових рішень, однак не враховує при цьому вимог ст. 320 ГПК України та принципу res iudicata.

Відповідно до п. 1 ч. 3, 4 ст. 325 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Отже, встановивши відсутність в сукупності всіх ознак, що надають зазначеним заявником обставинам статусу нововиявлених, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» про перегляд рішення Господарського суду Київської області від 31.07.2020 за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 320,325 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» про перегляд рішення Господарського суду Київської області від 31.07.2020 у справі № 911/459/20 за нововиявленими обставинами відмовити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 31.07.2020 у справі № 911/459/20 залишити в силі.

Ухвала підписана 14.04.2021, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у апеляційному порядку - до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення у відповідності до ч. 2 ст. 235, ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.В.Горбасенко