УХВАЛА

12.04.2021Справа № 910/5734/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши заяв ОСОБА_1 (фізична особа-підприємець) про забезпечення позову у справі

Особа, яка отримає статус учасника справи:

позивач: ОСОБА_1 (фізична особа-підприємець),

відповідач-1: Державна митна служба України,

відповідач-2: Товариство з обмеженою відповідальністю «Брокерський дім Україна»,

відповідач-3: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтербуд-Вест»,

відповідач-4: Одеська митниця Держмитслужби

Представники: без виклику сторін.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (фізична особа-підприємець) звернулася до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом:

- зупинення митного оформлення контрафактних товарів, поданих до митного оформлення за декларацією типу ІМ40ДЕ від 01.03.2021 № UА500060/2021/001486, до набрання рішенням суду у справі законної сили;

- накладення арешту на товар, поданий до митного оформлення за декларацією типу ІМ40ДЕ від 01.03.2021 № UА500060/2021/001486, до набрання рішенням суду у справі законної сили.

Заява обгрунтована тим, що заявник є власником знаків для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ІНФОРМАЦІЯ_2 (комбіноване) за свідоцтвами України № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 . Продукція під вказаними торговельними марками виробляється на території України. Імпортуються в Україну виключно комплектуючі (тара). Право на імпорт продукції, як вказує заявник, належить виключно ТОВ «ІК ІНБІКО» та ТОВ «СІЯ», проте 12.03.2021 ОСОБА_1 отримано від Одеської митниці Держмитслужби повідомлення про те, що під час здійснення митного контролю та митного оформлення товарів виявлено та призупинено митне оформлення товарів, що підозрюються у порушенні прав інтелектуальної власності, а саме на знаки для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ІНФОРМАЦІЯ_2 (комбіноване).

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 (фізична особа-підприємець) не подавала до митного оформлення товари за декларацією типу ІМ40ДЕ від 01.03.2021 № UА500060/2021/001486, у зв`язку з чим заявник з урахуванням приписів ст. 399 Митного кодексу України, просить суд вжити зазначені заходи забезпечення позову.

Тож, ОСОБА_1 (фізична особа-підприємець) має намір звернутися до Господарського суду міста Києва з наступними вимогами:

- визнати товари, подані до митного оформлення за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 01.03.2021 № UА500060/2021/001486, контрафактними;

- заборонити ТОВ «Інтербуд-Вест» здійснювати розповсюдження товарів за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 01.03.2021 № UА500060/2021/001486;

- вилучити з цивільного обороту та знищити контрафактний товар за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 01.03.2021 № UА500060/2021/001486.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 (фізична особа-підприємець) про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже, забезпечення позову - це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18.

Як зазначено судом вище, ОСОБА_1 є власником знаків для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ІНФОРМАЦІЯ_2 (комбіноване) за свідоцтвами України № НОМЕР_1 від 25.09.2008 та № НОМЕР_2 від 12.08.2019.

Так, ОСОБА_1 зверталася до Державної митної служби України з заявою про сприяння захисту належних правовласнику майнових прав на об`єкти права інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ІНФОРМАЦІЯ_2 (комбіноване) за свідоцтвами України № НОМЕР_1 від 25.09.2008 та № НОМЕР_2 від 12.08.2019.

З матеріалів заяви вбачається, що 12.03.2021 ОСОБА_1 (фізична особа-підприємець) отримала від Одеської митниці Держмитслужби ДМС України повідомлення № 2021/007/П01 та № 2021/008/П01, що під час здійснення митного контролю та митного оформлення товарів виявлено та призупинено митне оформлення товарів, що підозрюються у порушенні прав інтелектуальної власності, а саме на знаки для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ІНФОРМАЦІЯ_2 (комбіноване) за свідоцтвами України № НОМЕР_1 від 25.09.2008 та № НОМЕР_2 від 12.08.2019.

Відповідно до додатку № 1 до повідомлень призупинено оформлення наступного товару: товар № 5. Косметичні препарати, засоби для манікюру, база для манікюру (флакони по 12 мл - 19 коробок - 5652 шт., по 7 мл - 15 коробок - 4306 шт., 8 мл - 16 коробок - 4788 шт., 14 мл - 3 коробок - 852 шт., по 35 мл. - 4 коробки - 702 шт.) Торгова марка: нема даних. Митна декларація типу ІМ40ДЕ від 01.03.2021 № UА500060/2021/001486. Декларант - Товариство з обмеженою відповідальністю «Брокерський дім Україна», власник та одержувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтербуд-Вест».

Крім того, відповідно до повідомлень Одеської митниці Держмитслужби ДМС України від 17.03.2021 № 2021/007/П02 та № 2021/008/П02 митне оформлення зазначеного вище товару призупинено на строк - десять робочих днів (до 30.03.2021 включно).

За змістом ч.ч. 1, 2, 3 ст. 399 Митного кодексу України, у разі якщо орган доходів і зборів на підставі даних митного реєстру об`єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, виявляє ознаки порушення прав інтелектуальної власності щодо товарів, пред`явлених до митного контролю та митного оформлення, їх митне оформлення призупиняється, а товари підлягають розміщенню на складі цього органу. Рішення про призупинення митного оформлення товарів на строк до 10 робочих днів і в разі необхідності продовження цього строку не більш як на 10 робочих днів приймає керівник митного органу або його заступник. У день прийняття рішення про призупинення митного оформлення товарів митний орган засобами факсимільного та/або електронного зв`язку повідомляє правовласника про факт пред`явлення цих товарів до митного оформлення, а декларанта - про причини призупинення їх митного оформлення, а також повідомляє декларантові найменування та адресу правовласника. У повідомленні правовласнику зазначаються: митне оформлення яких саме товарів призупинено, їх кількість, причини та строк призупинення, найменування та адреса власника товарів, а також інша необхідна інформація.

У разі якщо протягом перших 10 робочих днів після отримання повідомлення про призупинення митного оформлення товарів правовласник письмово не поінформує митний орган, що призупинив митне оформлення таких товарів, про звернення до суду з метою забезпечення захисту прав інтелектуальної власності або не звернеться до такого митного органу з письмовим вмотивованим клопотанням про продовження строку призупинення митного оформлення, то за відсутності ознак порушення митних правил товари, митне оформлення яких було призупинено, підлягають митному оформленню в установленому порядку.

У разі якщо протягом перших 10 робочих днів після отримання повідомлення про призупинення митного оформлення товарів правовласник письмово поінформує митний орган про звернення до суду з метою забезпечення захисту прав інтелектуальної власності або звернеться до такого митного органу з письмовим вмотивованим клопотанням про продовження строку призупинення митного оформлення, то призупинення митного оформлення вказаних товарів може бути продовжено митним органом, але не більш як на 10 робочих днів (ч.ч. 7, 8 ст. 399 Митного кодексу України).

У разі якщо протягом строків, зазначених у частині другій цієї статті, правовласник подасть митному органу, що призупинив митне оформлення товарів, ухвалу суду про забезпечення позову щодо заборони вчинення певних дій у справі про порушення прав інтелектуальної власності або інше рішення з цього питання, винесене (прийняте) іншими уповноваженими державними органами, митний орган продовжує призупинення митного оформлення товарів на строк, встановлений цими органами. У разі якщо протягом строків, зазначених у частині другій цієї статті, до митного органу, що призупинив митне оформлення товарів, не буде подано ухвалу суду про заборону вчинення певних дій у справі про порушення прав інтелектуальної власності або відповідне рішення іншого уповноваженого державного органу, то за відсутності ознак порушення митних правил товари, щодо яких було прийнято рішення про призупинення митного оформлення, підлягають митному оформленню в установленому порядку. У такому разі відшкодування декларанту та іншим особам витрат та збитків, спричинених призупиненням митного оформлення, здійснюється за рахунок правовласника (ч.ч. 9, 10 ст. 399 Митного кодексу України).

При цьому, відповідно до ст. 432 Цивільного кодексу України суд у випадках та в порядку, встановлених законом, може постановити рішення, зокрема, про: зупинення пропуску через митний кордон України товарів, імпорт чи експорт яких здійснюється з порушенням права інтелектуальної власності.

Судом встановлено, що позивач належним чином обґрунтував підстави звернення із заявою про забезпечення позову в частині вимоги про зупинення митного оформлення контрафактних товарів, поданих до митного оформлення за декларацією типу ІМ40ДЕ від 01.03.2021 № UА500060/2021/001486, такий захід забезпечення відповідає нормам Цивільного кодексу України та Митного кодексу України, є співрозмірним з позовними вимогами, з якими заявник має намір звернутись до суду.

Суд також зазначає, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що реальне та ефективне виконання судового рішення в контексті превенції потенційних труднощів стосовно предмету спору у майбутньому слід розуміти так, що сторона, на користь якої ухвалено судове рішення, повинна бути в тому числі захищена від необхідності подання наступних позовів, пов`язаних із предметом спору, підстави пред`явлення яких можуть виникнути через те, що в процесі розгляду спору мала місце зміна відповідних обставин.

Таким чином, заходи забезпечення позову спрямовані на забезпечення виконання судового рішення як такого правового стану, за якого позивачу гарантується отримання повного та ефективного відновлення порушених прав та відсутність необхідності повторного звернення до суду з метою захисту прав, порушення яких потенційно може мати місце протягом судового розгляду та до моменту виконання рішення суду та тим чи іншим чином спричиняти неможливість забезпечення судом повноти реалізації судового захисту як кінцевої мети звернення до суду.

За таких обставин, враховуючи ймовірність ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду через невжиття відповідних заходів забезпечення позову (у разі задоволення позову, який заявник має намір подати), суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 (фізична особа-підприємець) про вжиття заходів забезпечення позову в частині вимог про зупинення митного оформлення товарів за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 01.03.2021 № UА500060/2021/001486 підлягає задоволенню.

Щодо вимог заявника про накладення арешту на товар, поданий до митного оформлення за декларацією типу ІМ40ДЕ від 01.03.2021 № UА500060/2021/001486, до набрання рішенням суду у справі законної сили, суд зазначає, що заявником не надано належного обґрунтування такого заходу забезпечення позову з урахуванням встановлених вище обставин.

Тож, враховуючи норми ст. 399 Митного кодексу України, суд вважає ефективним та достатнім такий захід забезпечення позову, як зупинення митного оформлення товарів, з огляду на що заява ОСОБА_1 (фізична особа-підприємець) в частині вимог про накладення арешту на товар, поданих до митного оформлення за декларацією типу ІМ40ДЕ від 01.03.2021 № UА500060/2021/001486 не підлягає задоволенню.

У зв`язку з наведеним, подана заява щодо вжиття заходів до забезпечення позову визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 (фізична особа-підприємець), що відповідно до частини 3 статті 138 Господарського процесуального кодексу України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

Неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини 3 статті 138 цього Кодексу, а також повернення позовної заяви і відмова у відкритті провадження є підставами для скасування судом заходів забезпечення позову, вжитих до подання позовної заяви, згідно з частиною 13 статті 145 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 (фізична особа-підприємець) про забезпечення позову - задовольнити частково.

2. Вжити заходи до забезпечення позову у справі № 910/5734/21, а саме зупинити митне оформлення товарів за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 01.03.2021 № UА500060/2021/001486.

3. В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 (фізична особа-підприємець) ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 );

Боржник-1: Державна митна служба України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11 Г, ідентифікаційний код - 43115923);

Боржник-2: Товариство з обмеженою відповідальністю «Брокерський дім Україна» (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, буд. 6, ідентифікаційний код - 41814695);

Боржник-3: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтербуд-Вест» (79035, м. Львів, вул. Пасічна, буд. 127, ідентифікаційний код - 34418987);

Боржник-4: Одеська митниця Держмитслужби (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а, ідентифікаційний код - 43333459)

Ухвала про вжиття заходів забезпечення позову набирає законної сили з 12.04.2021 та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 12.04.2024.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Щербаков С.О.