ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

12.04.2021м. Дніпро№ 904/3767/21

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Мельниченко І.Ф., розглянувши заяву: Приватного підприємства "НВЦ-Лідер", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмонтажспецбуд", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "НВЦ-Лідер" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу на стягнення заборгованості у сумі 84 871,91 грн. згідно Угоди № 1 про заміну сторони у зобов`язанні (переведення боргу) від 20.08.2018.

Розглянувши подану заяву, суд приходить до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання послуг (виконання робіт) тощо, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання послуг (виконання робіт), а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність цих вимог.

Як вбачається із матеріалів поданої заяви, заявник - Приватне підприємство "НВЦ-Лідер" звернулось із вимогою про стягнення заборгованості у загальній сумі 84 871,91 грн. згідно Угоди № 1 про заміну сторони у зобов`язанні (переведення боргу) від 20.08.2018.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, Приватне підприємство "НВЦ-Лідер" зазначає, що відповідно до п. 4 вказаної Угоди Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрмонтажспецбуд" повинно було сплатити останньому 108 731,91 грн. за поставлений товар відповідно до рахунків № СФ-0000145 від 15.03.2018 на суму 96 319,42 грн. та № СФ-0000146 від 15.03.2018 на суму 12 412,49 грн.

Господарський суд зазначає, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, а також оформлення сторонами первинних документів на підтвердження здійснення господарської операції.

Також матеріали заяви повинні містити докази на підтвердження використання товару у господарській діяльності, а саме: рахунків фактури, видаткових накладних, документів про перевезення поставленого товару, банківських виписок, гарантійних талонів на товар, паспорт на товар, актів виконаних робіт.

Проте, як вбачається з матеріалів поданої заяви, заявником не надано доказів на підтвердження того, що Приватним підприємством "НВЦ-Лідер" було передано товар Первісному боржнику - Приватному акціонерному товариству "Криворіжіндустрбуд" на загальну суму 108 731,91 грн.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 150 до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявником не надано доказів на підтвердження того, що ним було поставлено товар Первісному боржнику - Приватному акціонерному товариству "Криворіжіндустрбуд" на загальну суму 108 731,91 грн.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 147, 148, 150, 152 - 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Приватного підприємства "НВЦ-Лідер", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл. про видачу судового наказу - відмовити.

Ухвала набрала законної сили 12.04.2021 та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя І.Ф. Мельниченко