ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
02 квітня 2021 року Справа № 912/262/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., за участю секретаря судового засідання Буніна О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-вишукувальний інститут "Агропроект" від 19.03.2021 № б/н (вх. № 918/2021 від 23.03.2021) про стягнення витрат на правничу допомогу в справі № 912/262/21
про стягнення 12 538,40 грн,
від позивача - участі не брали;
від відповідача - участі не брали.
У судовому засіданні підписано вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-вишукувальний інститут "Агропроект", яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс" про стягнення 12 538,40 грн неустойки, з покладенням на відповідача судових витрат.
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 18.03.2021 у справі №912/262/21 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-вишукувальний інститут "Агропроект" неустойку в сумі 9 774,55 грн, а також 1 769,69 грн сплаченого судового збору.

До закінчення судових дебатів представником позивача зроблено усну заяву про подання доказів понесення судових витрат у порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

23.03.2021 до господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-вишукувальний інститут "Агропроект" - адвоката Іванченка В.В. надійшло клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу від 19.03.2021 № б/н, в якому міститься вимога стягнути з відповідача на користь позивача 10 000,00 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги.

До вказаного клопотання додано копії Договору про надання правничої допомоги від 21.01.2021 №02/21, Додаткової угоди від 19.03.2021 про остаточний розмір Гонорару та встановлення Ціни Договору до Договору про надання правничої допомоги від 21.01.2021 №02/21; виписку банку за період з 25.01.2021 по 25.01.2021.

Ухвалою від 23.03.2021 постановлено вирішити питання про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою, у судовому засіданні 02.04.2021 о 10:30 год.

Представники сторін участі в засіданні суду 02.04.2021 не брали, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

Господарський суд враховує, що позивачем дотримано строк подання доказів щодо розміру понесених витрат на професійну правову (правничу) допомогу.

Розглянувши у судовому засіданні клопотання позивача про відшкодування з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-вишукувальний інститут "Агропроект" витрат на професійну правничу допомогу, господарський суд враховує наступне.

Положеннями статті 221 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частин 2-5 статті 244 Господарського процесуального кодексу України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Положеннями статті 123 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 1-4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Зазначеної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18.

Крім того, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Зазначеної позиції дотримується Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначеної позиції дотримується Великої Палати Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04); у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, зазначив, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом.

Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але і враховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи вказане питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення заявлених витрат, у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим.

Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат. Стягнення заявленої суми має співвідноситися із виконаною роботою щодо представництва інтересів у суді.

Судом встановлено, що 21.01.2021 між Міжнародним адвокатським об`єднанням "Рада" (далі - Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-вишукувальний інститут "Агропроект" (далі - Замовник) укладено Договір про надання правничої допомоги № 02/21 (далі - Договір) (а.с. 61-64), відповідно до п. 3.1. якого, Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надавати йому правничу допомогу, яка складається з окремих доручень про надання правничої допомоги, місце та орган виконання доручення, характер справи, визначається додатковими угодами до Договору.

Пунктами 6.1.-6.4. Договору передбачено, що Виконавець розпочинає надавати Правничу допомогу після вивчення справи в термін, необхідний для цього, та після виконання Замовником обов`язків по оплаті Правничої допомоги. Облік витрачених годин для надання Правничої допомоги здійснюється Виконавцем. Результати правничої допомоги оформляються Актом та є підставою для нарахування Гонорару. В Акті зазначається Гонорар та/або Винагорода, фактичні витрати Виконавця, які не включаються в Гонорар. Після надання Правничої допомоги, складання Акту покладається на Виконавця, який направляє Акт Замовнику в порядку, передбаченому п.11.2. Договору.

Відповідно до 7.1. - 7.2., 7.6., 7.8.-7.10. Договору ціна Договору визначається Сторонами в додатковій угоді до Договору за результатами фактично наданої Виконавцем Правничої допомоги. За надану Правничу допомогу Замовник сплачує Виконавцю Гонорар.

Вартість Правничої допомоги може переглядатися Виконавцем, у зв`язку зміною розмірів податків, підвищення цін і тарифів, інфляційних процесів, наявності інших факторів. У такому випадку Виконавець направляє поштою (рекомендованим листом) або вручає особисто Замовнику чи його повноважному представнику письмове повідомлення, із зазначенням змінених показників вартості Правничої допомоги, передбачених п. 7.2 Договору. Новий розмір Гонорару згідно Договору набуває чинності через 10 (десять) днів з дати направлення відповідного повідомлення Виконавця. Замовник відшкодовує Виконавцю всі фактичні витрати Виконавця, пов`язані із наданням Правничої допомоги, протягом 3 (трьох) днів з моменту складання відповідного Акту. Платежі обов`язкового характеру, необхідні для здійснення Правничої допомоги, оплачуються Замовником протягом 3 (трьох) днів з моменту надання відповідних рахунків Замовнику і не входять до сум Гонорару. Замовник оплачує Винагороду згідно Ставок Винагороди та Гонорару. Вказана Винагорода оплачується Замовником протягом 10 (десяти) днів з моменту складання Акту або його направлення Замовнику в порядку, передбаченому п. 11.2. Договору/вручення Замовнику чи його повноважному представнику.

Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2021 року, але не раніше завершення виконання окремих доручень про надання Правничої допомоги (п. 10.1. Договору).

Договір підписано повноважними представниками сторін.

19.03.2021 між Замовником та Виконавцем підписано Додаткову угоду про остаточний розмір Гонорару та встановлення Ціни Договору до Договору № 02/21 про надання правничої допомоги від 21.01.2021 у справі № 912/262/21 (далі - Додаткова угода, а.с. 65), відповідно до якої, сторонами визначено остаточний розмір гонорару, який сплачується Замовником за фактично надану правничу допомогу, згідно наступного розрахунку:

1. Аналітика поданих матеріалів та формування правової позиції з метою заявлення позову - 3 умовні години, вартістю 1 500,00 грн;

2. Підготовка позовної заяви, та матеріалів, подання позовної заяви до суду - 6 умовних годин, вартістю 3 000,00 грн;

3. Технічна робота з документами - 2 умовні години, вартістю 1 000,00 грн

4. Ознайомлення з відзивом та інформування замовника про позицію Відповідача по справі - 3 умовні години, вартістю 1 500,00 грн;

5. Підготовка клопотання про відкладання розгляду справи - 1 умовна година, вартістю 500,00 грн;

6. Представництво інтересів в суді - 1 представницька година, вартістю 1 000,00 год;

7. Підготовка документів про ухвалення додаткового рішення - 2 умовні години, вартістю 1 000,00 год;

8. Технічна робота з документами - 1 умовна година, вартістю 500,00 грн.

Загальна вартість наданих послуг складає 10 000,00 грн.

Крім того, відповідно до п. 2 Додаткової угоди, внесено зміни до п. 7.1. Договору та викладено їх в наступній редакції:

"Ціна договору за надану Виконавцем Замовнику Правничу допомогу складає 10 000,00 (десять тисяч) грн, в тому числі:

- Умовні години в кількості 18 на суму: 9 000,00 грн;

- Представницькі години в кількості 1 на суму: 1 000,00 грн;

- Дорожні години в кількості - на суму: - грн;

- фактичні витрати на суму: - грн".

Додаткову угоду підписано повноважними представниками сторін.

Позивачем на виконання умов Договору сплачено Виконавцю 10 000,00 грн, із зазначенням призначення платежу: "оплата за правову допомогу зг. рах. № АО-0000003 від 21.01.2021 р. без ПДВ", що підтверджується банківською випискою від 25.01.2021.

Крім того, в матеріалах справи міститься ордер серії ВА № 1011442 від 12.02.2021, та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КР №000539 від 29.08.2020 на Іванченка В.В. (а.с. 39-40).

В той час, враховуючи, що позов задоволено частково, зважаючи на положення п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати позивача на правничу допомогу складають 7 796,00 грн, що становить 77,96 % задоволених позовних вимог від загальної суми заявлених.

Детально проаналізувавши надані позивачем докази на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням матеріалів справи, суд вважає, що витрати в сумі 7 796,00 грн є непропорційними до предмета спору, наданим обсягом послуг та особливо витраченим часом на їх надання, наприклад: аналітика поданих матеріалів та формування правової позиції з метою заявлення позову - фактично входять в послуги/заходи з підготовки та подання позовної заяви до суду; підготовка позовної заяви, та матеріалів, подання позовної заяви до суду - не вимагала від позивача значного часу та обсягу роботи, який заявлений у деталізації Додаткової угоди, оскільки більша частина цього документу містить текст статей Господарського процесуального кодексу України, Цивільного кодексу України, та вже фактично була складена при поданні до Господарського суду Кіровоградської області (30.03.2020) позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-вишукувальний інститут "Агропроект" до Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс" з вимогою про стягнення 7 633,46 грн за Договором оренди від 03.01.2017 № 51/ОР; підготовка документів про ухвалення додаткового рішення - не вимагала від позивача значного часу та обсягу роботи, який заявлений у деталізації Додаткової угоди, оскільки більша частина цього документу містить текст статей Господарського процесуального кодексу України та містить вказівку про надання позивачу правничої допомоги (всього на 2 сторінках), до якого додано належним чином засвідчені копії Договору про надання правничої допомоги від 21.01.2021 № 02/21, Додаткової угоди про остаточний розмір гонорару та встановлення ціни договору до договору № 02/21 про надання правничої допомоги від 21.01.2021 у справі № 912/262/21, банківської виписки, а також фіскального чеку; технічна робота з документами - такі дії є лише технічною роботою і не є правовою допомогою (Аналогічної правової позиції дотримується Центральний апеляційний господарський суд у додатковій постанові від 28.09.2020 № 912/3228/19).

Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Таким чином, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець, тривалість розгляду справи, а також враховуючи, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу, з врахуванням положень п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, в сумі 7 796,00 грн не є пропорційними до предмета спору, оскільки справа не є складною, ціна позову 12 538,40 грн. Крім того, однією із підстав оголошення перерви у судовому засіданні 25.02.2021 було клопотання позивача про відкладення розгляду справи (вартість правової допомоги за підготовку клопотання 500 грн). Господарський суд ставить під сумнів обґрунтованість наданих послуг та визначення часу для їх надання в рамках цієї справи, тому вважає пропорційним розміром витрат на оплату професійної правничої допомоги до предмета спору з урахуванням обставин та результату розгляду даної справи - 2 500,00 грн.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-вишукувальний інститут "Агропроект" від 19.03.2021 № б/н (вх. № 918/2021 від 23.03.2021) про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, до стягнення з відповідача на користь позивача належать 2 500,00 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 123, 126, 129, 221, 233, 236-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-вишукувальний інститут "Агропроект" від 19.03.2021 № б/н (вх. № 918/2021 від 23.03.2021) про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс" (25002, м. Кропивницький, вул. Ельворті, 5, оф. 224; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-вишукувальний інститут "Агропроект" (25006, м. Кропивницький, вул. Ельворті, 2; ) 2500,00 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

У задоволенні іншої частини клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-вишукувальний інститут "Агропроект" від 19.03.2021 № б/н (вх. № 918/2021 від 23.03.2021) про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень одночасно з врученням (надсиланням/видачею) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Проектно-вишукувальний інститут "Агропроект" (на електронну пошту: ); Товариству з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс" (25002, м. Кропивницький, вул. Ельворті, 5, оф. 224, та на електронну пошту: ).

Повний текст додаткового рішення підписано 07.04.2021.

Суддя О.Л. Бестаченко