РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.04.2021Справа № 910/1804/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Винфорт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛИСИЙ І БОРОДА" про стягнення 45 357,69 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив про стягнення 33 561,90 грн. суми основного боргу, 2 497,45 грн. суми пені, 8 390,47 грн. суми штрафу, 907,87 грн. суми 3% річних за договором поставки №15/05/19 від 15.05.2019 року на підставі ст.ст. 525, 526, 611, 625, 629 ЦК України та ст. 230 ГК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2021 року відкрито провадження, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.

Відповідач відзив на позов не надав.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, 15.05.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Винфорт" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛИСИЙ І БОРОДА" (покупець) укладено договір поставки №15105/19 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язався поставити продукти харчування, в т.ч. алкогольні напої (далі - товар) на підставі замовлення покупця, а покупець зобов`язався приймати товар за накладними і оплатити його в порядку, визначеному договором.

Згідно із п. 3.3 договору покупець оплачує повну вартість поставленого товару протягом 21 календарних днів з моменту отримання товару.

Поясненнями позивача, які викладені у позовній заяві, видатковими накладними:

- РК34-00041 від 28.01.2020 на суму 2 016,00 грн.;

- РК34-00052 від 30.01.2020 на суму 2 727,00 грн.;

- РК34-00061 від 06.02.2020 на суму 4 281,30 грн.;

- РК34-00076 від 11.02.2020 на суму 3 224,70 грн.;

- РК34-00099 від 18.02.2020 на суму 2 880,00 грн.;

- РК34-00104 від 20.02.2020 на суму 2 547,00 грн.;

- РК34-00113 від 25.02.2020 на суму 2 016,00 грн.;

- РК1-002218 від 26.02.2020 на суму 1 152,00 грн.;

- РК34-00137 від 03.03.2020 на суму 2 467,80 грн.;

- РК34-00151 від 05.03.2020 на суму 2 578,50 грн.;

- РК34-00168 від 11.03.2020 на суму 6 546,60 грн.;

на загальну суму 33 561,90 грн.

підтверджується факт поставки позивачем товару відповідачу на виконання умов договору на суму 33 561,90 грн.

Таким чином, позивач виконав взяті на себе зобов`язання з поставки відповідачеві товару, а відповідач не виконав зобов`язання з оплати поставленого товару у строк визначений п.3.3 договору і на даний час має заборгованість у розмірі 33 561,90 грн., що також підтверджується актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2020 року по 31.03.2020 року, який підписаний уповноваженими представниками обох сторін.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 33 561,90 грн. основного боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 2 497,45 грн. суми пені та 8 390,47 грн. суми штрафу.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Пунктами 4.1 та 4.2 договору передбачена відповідальність сторін за порушення договору, а саме, у разі прострочення покупцем оплати товару відповідно до п. 3.3 договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми неоплаченого в строк товару за кожен день прострочення. У разі прострочення покупцем оплати товару понад тридцять календарних днів відповідно до п. 3.3 договору, покупець додатково сплачує постачальнику штраф у розмірі 25 відсотків від суми неоплаченого в строк товару.

Враховуючи вищевикладене та те, що умовами договору сторони передбачили відповідальність покупця за порушення строків оплати у вигляді сплати штрафних санкцій, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми пені у розмірі 2 497,45 грн. та 8 390,47 грн. суми штрафу є обґрунтовані та також підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позовні вимоги в частині стягнення 907 грн. 87 коп. 3 % річних обґрунтовані та також підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Також, позивач просив суд про відшкодування йому витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано належні та допустимі докази, а саме: розрахунок судових витрат, які позивач поніс із розглядом справи; договір про надання правової допомоги №10 від 01.02.2021 року із додатковою угодою; платіжне доручення №8010 від 05.02.2021 року на суму 3 000,00 грн.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю; ордер серія ОД №469661.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛИСИЙ І БОРОДА" (вул. Братиславська буд.2 кв.39, м.Київ, 02156, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Винфорт" (пров. Катаєва, 3, м.Одеса, Одеська область, 65012, ) 33 561 (тридцять три тисячі п`ятсот шістдесят одну) грн. 90 коп. основного боргу, 2 497 (дві тисячі чотириста дев`яносто сім) грн. 45 коп. пені, 8 390 (вісім тисяч триста дев`яносто) грн. 47 коп. штрафу, 907 (дев`ятсот сім) грн. 87 коп. 3% річних, 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору та 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 12.04.2021р.

Суддя С.О. Чебикіна