ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2021 р. Справа№ 910/20478/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Куксова В.В.

Тищенко А.І.

при секретарі Токаревій А.Г.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 30.03.2021.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 у справі №910/20478/20 (суддя Трофименко Т.Ю., повний текс рішення складено 15.02.2021)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд"

про визнання недійсним договору, -

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» про визнання недійсним договору поставки № ДП-2/21 від 01.07.2020, укладеного між позивачем та відповідачем.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірний договір був підписаний від імені позивача особою, яка не була уповноважена на вчинення вказаних дій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2020 відкрито провадження у справі № 910/20478/20, призначено підготовче засідання на 25.01.2021.

21.01.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло заперечення проти вирішення спору в господарському суді, у якому просив залишити позов без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» про визнання недійсним договору поставки № ДП-2/21 від 01.07.2020, укладеного між позивачем та відповідачем, залишено без розгляду.

Судом встановлено, що у п. 6.2.1 договору поставки № ДП-2/21 від 01.07.2020 між позивачем та відповідачем укладена саме третейська угода у вигляді третейського застереження, викладена в письмовій формі, підписана сторонами та скріплена їх печатками, містить вказівку про конкретно визначений третейський суд, при цьому, обставин недійсності, втрати чинності чи неможливості виконання угоди позивача та відповідача про передачу даного спору на вирішення третейського суду Господарським судом міста Києва не встановлено.

Тому, враховуючи те, що договір поставки № ДП-2/21 від 01.07.2020 містить третейське застереження, а від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору, надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, суд першої інстанції прийшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» про визнання недійсним договору поставки № ДП-2/21 від 01.07.2020, укладеного між позивачем та відповідачем, підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 у справі №910/20478/20 і направити справу для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу прийнятою з порушенням норм процесуального та матеріального права, а також такою, що обмежує позивача у праві на доступ до правосуддя.

Позивач вважає, що передбачене в спірному договорі третейське застереження не встановлює категоричного обов`язку звернення за захистом своїх порушених прав саме до третейського суду та залишає сторонам право вибору суду, до якого звертатися у випадку виникнення спору.

На переконання скаржника, відсутність згоди позивача на розгляд цього спору третейським судом виключає можливість розгляду спору таким судом.

24.02.2021 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою, надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді:Яковлєв М. Л., Куксов В. В.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/842/21 від 02.03.2021, у зв`язку з перебуванням судді Яковлєва М.Л. у підготовці в Національній школі суддів України, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2021 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Куксов В. В., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2021 апеляційну скаргу прийнято до свого провадження колегією суддів у визначеному складі; поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 у справі №910/20478/20.

Розгляд апеляційної скарги призначено на 24.03.2021.

Учасникам справи повідомлено про право подати відзив на апеляційну скаргу, відповідь на відзив, заяви, клопотання, заперечення та встановлено строки на їх подання.

11.03.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач заперечує проти доводів, зазначених в апеляційній скарзі, просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Відзив на апеляційну скаргу обґрунтований тим, що оскільки між позивачем та відповідачем була укладена третейська угода у вигляді третейського застереження у договорі поставки № ДП-2/21 від 01.07.2020, а до початку розгляду справи по суті та подання першої заяви щодо суті спору відповідач заперечив проти вирішення даного спору в господарському суді, на думку відповідача суд обґрунтовано залишив без розгляду позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Також заперечуючи проти тверджень скаржника, відповідач посилається на правові висновки Верховного Суду в подібних правовідносинах.

23.03.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

24.03.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» надійшли додаткові пояснення по справі, у яких скаржник наголошує на такому:

- третейське застереження не встановлює категоричного обов`язку звернення за захистом своїх порушених прав саме до третейського суду та залишає сторонам право вибору суду, до якого звертатися у випадку виникнення спору;

- у сторін існує виключно правова можливість, а не обов`язок звертатись до третейського суду, при цьому обмеження права на звернення до господарського суду не допускається;

- пріоритет у розгляді даного спору належить саме господарському суду як органу судової влади, а не третейському суду.

Скаржник також надає аналіз п.6.2. та 6.2.1. договору поставки, який здійсненим ДП «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України».

В судове засідання 24.03.2021 з`явився представник відповідача. Представник позивача не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» про відкладення розгляду справи задоволено та відкладено розгляд справи на 30.03.2021.

29.03.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

29.03.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» надійшли заперечення на додаткові пояснення по справі, у яких він заперечує проти прийняття судом наданого позивачем аналізу п.6.2. та п. 6.2.1. договору поставки, який здійсненим ДП «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України».

30.03.2021 в судове засідання сторони своїх представників не направили, про день, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Колегією суддів враховано, що 29.03.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у якому останній просить відкласти розгляд справи, посилаючись на застосування на території міста Києва обмежувальних протиепідеміологічних заходів.

Дослідивши вказане клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу

У відповідності до ч. 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Колегією суддів перевірено, що поштове відправлення 921, яким була направлена ухвала суду від 24.03.2021, якою відкладено розгляд справи на 30.03.2021, було вручене Товариству з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» 29.03.2021.

Дослідивши обставини справи та доводи клопотання, колегія суддів зазначає, що відповідач був завчасно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а клопотання про відкладення, у якому представник відповідача посилається на застосування на території міста Києва обмежувальних протиепідеміологічних заходів, не містить обґрунтування, як саме такі заходи унеможливлюють його участь в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Разом з тим, відповідач висловив свою позицію щодо спору шляхом подання відзиву на апеляційну скаргу та заперечень на додаткові пояснення, а подане клопотання про відкладення не містить обґрунтування обов`язковості участі представника у судовому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 273 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Колегія суддів також враховує, що справа перебуває в провадженні апеляційного господарського суду вже досить тривалий час, а тому, з метою забезпечення принципу розумності строків розгляду спору, колегія суддів відхиляє клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, а з урахуванням обставин справи та наявних в ній доказів, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та без участі представників сторін.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» обґрунтовані недійсністю договору поставки № ДП-2/21 від 01.07.2020 з огляду на те, що цей договір був підписаний від імені позивача особою, яка не була уповноважена на вчинення вказаних дій.

Відповідно до пункту 6.2.1 договору поставки № ДП-2/21 від 01.07.2020, сторони Договору також домовились про те, що усі спори, розбіжності, вимоги або претензії, що виникнуть у зв`язку з ним або витікають з нього, у тому числі пов`язані з виконанням, порушенням, припиненням, дійсністю або недійсністю цього Договору, можуть бути передані зацікавленою Стороною на розгляд третейського суду та підлягають остаточному вирішенню у Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» (Місцезнаходження: 36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 8) у відповідності з його Регламентом, який є невід`ємною частиною третейського застереження. Місцезнаходження, найменування Сторін, місце та дата укладення третейського застереження, є тотожними до реквізитів, зазначених у цьому Договорі. Третейський суд складається з одного третейського судді.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 626, частиною першою статті 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Частиною першою статті 5 Закону України «Про третейські суди» (надалі - Закон) юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Приписами статті 2 Закону визначено, що третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Статтею 12 Закону встановлено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Частиною п`ятою статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу) допускається. До міжнародного комерційного арбітражу за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що відповідає вимогам, визначеним законодавством України про міжнародний комерційний арбітраж, крім випадків, визначених законом. До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Як встановлено у ч. 1 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, крім:

1) спорів про визнання недійсними актів, спорів про державну реєстрацію або облік прав на нерухоме майно, прав інтелектуальної власності, прав на цінні папери, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів про публічні закупівлі з урахуванням частини другої цієї статті;

2) спорів, передбачених пунктами 2, 3, 7 - 13 частини першої, пунктами 2, 3, 6 частини другої статті 20 цього Кодексу, з урахуванням частини другої цієї статті; 3) інших спорів, які відповідно до закону не можуть бути передані на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу.

При цьому, 21.01.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» звернулося до місцевого господарського суду із запереченням в порядку частини першої статті 226 ГПК України та просило залишити позов у справі № 910/20478/20 без розгляду, посилаючись на укладення сторонами третейської угоди у вигляді третейського застереження.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Як вбачається зі змісту договору, у п. 6.2.1 договору поставки № ДП-2/21 від 01.07.2020 між позивачем та відповідачем укладена третейська угода у вигляді третейського застереження, викладена в письмовій формі, підписана сторонами та скріплена їх печатками, містить вказівку про конкретно визначений третейський суд.

Господарський суд міста Києва вказав, що обставин недійсності, втрати чинності чи неможливості виконання угоди позивача та відповідача про передачу даного спору на вирішення третейського суду ним не встановлено.

Суд першої інстанції, залишаючи позов без розгляду в оскаржуваній ухвалі дійшов висновку, що враховуючи те, що договір поставки № ДП-2/21 від 01.07.2020 містить третейське застереження, а від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору, надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, тому позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» про визнання недійсним договору поставки № ДП-2/21 від 01.07.2020, укладеного між позивачем та відповідачем, підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Колегія суддів не погоджується з наведеним висновком з огляду на наступне.

Окрім вищевказаного, суд першої інстанції зазначив, що у сторін дійсно існує виключно правова можливість, а не обов`язок на звернення до третейського суду, а для такого звернення, необхідна наявність волі обох сторін, тобто наявність угоди про передачу даного (саме цього) спору на розгляд третейського суду.

Разом з цим, чинне законодавство України не позбавляє сторін права на вирішення спору саме господарським судом.

Згідно з положеннями частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Суд, здійснюючи правосуддя, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави (підпункт 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі про призначення судом більш м`якого покарання від 02.11.2004 № 15-рп/2004).

Тому, в контексті статті 55 Конституції України органи судової влади здійснюють функцію захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних або юридичних осіб у сфері цивільних і господарських правовідносин.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус судів» передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Так, третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист.

Водночас, залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті заявленого спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Апеляційний господарський суд наголошує на тому, що третейська угода про передачу спору на розгляд третейському суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації особою права на захист своїх прав. У зв`язку з викладеним у сторін існує виключно правова можливість, а не обов`язок звертатися до третейського суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.02.2019 у справі № 910/17031/17).

Тобто, якщо позивач звернувся саме до господарського суду, а не до третейського, та наполягав на розгляді справи саме господарським судом, то це виключає наявність взаємної згоди обох сторін на розгляд справи третейським судом навіть за наявності попередньої домовленості про це, яка відображена в договорі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/21409/16 та від 16.02.2018 у справі № 910/13318/16.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

У справіv. France ЄСПЛ зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що у сторін існує виключно правова можливість, а не обов`язок звертатися до третейського суду. При цьому обмеження права звернення до господарського суду не допускається. Відсутність взаємної згоди саме сторін спору на його вирішення третейським судом, оформленої відповідним третейським застереженням, незалежно від попередньої домовленості про це, виключає можливість розгляду спору таким судом.

Таким чином, оскільки позивач звернувся саме до господарського суду та наполягав на розгляді справи саме господарським судом, що виключає наявність взаємної згоди обох сторін на розгляд справи третейським судом навіть за наявності попередньої домовленості про це, яка відображена в договорі, то висновок господарського суду першої інстанції про залишення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» про визнання недійсним договору поставки № ДП-2/21 від 01.07.2020 є необґрунтованим.

У зв`язку з наведеним, судова колегія вважає за можливе погодитись з доводами скаржника про те, що у сторін існує виключно правова можливість, а не обов`язок звертатись до третейського суду, при цьому обмеження права на звернення до господарського суду не допускається.

Відтак, судова колегія вважає, що судом при прийнятті оскаржуваної ухвали не було всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Аналізуючи вищенаведене в сукупності, судова колегія вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що оскільки договір поставки № ДП-2/21 від 01.07.2020 містить третейське застереження, а від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору, надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, то даний спір про визнання недійсним договору поставки № ДП-2/21 від 01.07.2020, укладеного між позивачем та відповідачем, підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України - є таким, що зроблений за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Водночас, позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірний договір був підписаний від імені позивача особою, яка не була уповноважена на вчинення вказаних дій, у зв`язку з чим позивач просив суд визнати недійсним договір поставки № ДП-2/21 від 01.07.2020.

Колегія суддів, враховуючи предмет та підстави позову, наголошує, що оскільки позивач фактично ставить під сумнів договір поставки № ДП-2/21 від 01.07.2020, у якому і встановлено третейське застереження, то висновок суду про залишення позову без розгляду з огляду на наявність такого застереження апеляційний господарський суд визнає передчасним.

Всі інші доводи та міркування сторін, а також правові позиції у подібних правовідносинах, судом враховано, однак вони не спростовують вищенаведених висновків судової колегії.

У зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 р. N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 р. N3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ГПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 у справі №910/20478/20 підлягає задоволенню.

Водночас, ухвала Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 у справі №910/20478/20 підлягає скасуванню, а матеріали справи №910/20478/20 слід направити до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду

Згідно із загальними правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розподіл сум судового збору здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 280, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 у справі №910/20478/20 - скасувати.

3. Матеріали справи № 910/20478/20 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 12.04.2021.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді В.В. Куксов

А.І. Тищенко