Справа № 909/263/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
08.04.2021 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І.М.
встановив, що ТОВ "Еквівес" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до КП "Богородчанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства "Богородчанської селищної ради та до ТОВ "ПВП Насосенергопром" про визнання протиправними та недійсними (скасувати) рішення КП "Богородчанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Богородчанської селищної ради, прийнятих уповноваженою особою-фахівцем з публічних закупівель Бабій С.С., які закріплені у протоколах щодо прийняття рішення уповноваженою особою від 04.03.2021 №2 та №4 від 05.03.2021; повідомленні про намір укласти договір про закупівлю № UA-2021-02-12- 004023-а, про встановлення нікчемності, а саме підтвердження недійсності в силу закону, Договору поставки від 22.03.2021 № 22-03/2021, укладеного між КП "Богородчанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Богородчанської селищної ради та ТОВ "ПВП Насосенергопром"; постановлення ухвали про звернення до Антимонопольного комітету України, а також Богородчанської селищної ради Івано-Франківської області у зв`язку із вчиненням відповідачем КП "Богородчанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Богородчанської селищної ради порушень вимог Закону України «Про публічні закупівлі» та Закону України «Про захист економічної конкуренції» з метою усунення виявлених судом порушень (недоліків) та запобігання їх повторенню; стягнення з КП "Богородчанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Богородчанської селищної ради та ТОВ "ПВП Насосенергопром" солідарно, на користь позивача ТОВ "Еквівес", суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 4 540 грн та витрат пов`язаних з розглядом справи, які будуть понесені позивачем у розмірах, визначених у доказах, які будуть надані позивачем.
01.04.2021, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, підготовче засідання призначив на 23.04.2021.
06.04.2021 від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ "ПВП Насосенергопром" та КП "Богородчанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Богородчанської селищної ради виконувати свої зобов`язання та реалізовувати свої права за договором поставки від 22.03.2021 № 22-03/2021, укладеному з відповідачем 1 - КП "Богородчанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Богородчанської селищної ради, зокрема, здійснювати поставку насосу глибинного Реntax 8L; складати, підписувати, затверджувати, погоджувати, надсилати на адресу відповідача 1 будь-які документи, в тому числі Акти або інші документи, які засвідчують приймання-передачу товару за договором; вимагати здійснення оплати за поставлений товар; вчиняти інші дії за договором; здійснювати приймання насосу глибинного Реntax 8L;- складати, підписувати, затверджувати, погоджувати, надсилати на адресу відповідача 2 будь-які документи, в тому числі Акти або інші документи, які засвідчують приймання-передачу товару за договором; здійснювати оплату за поставлений товар; вчиняти інші дії за договором до набрання законної сили рішенням у справі.
Заява мотивована тим, що у разі повного виконання договору від 22.03.2021 № 22-03/2021 відповідачами, для позивача настануть негативні фінансові наслідки, порушення збалансованості інтересів учасників публічної закупівлі, неможливість ефективного захисту порушених прав, за захистом яких він звернувся до суду, необхідність нових подальших звернень до суду з вимогами про застосування наслідків недійсності правочину.
Розглянувши вищевказану заяву, суд вважає, що в її задоволенні слід відмовити.
При цьому суд врахував наступне.
Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Частиною 1 ст.137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.
Згідно ст.140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.
Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.
Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засоби запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом. Вибір способу забезпечення залежить від суті позовної вимоги та повинен бути співрозмірним.
Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
З огляду на наведене та те, що предметом спору у даній справі є визнання протиправними, недійсними рішень відповідача, встановлення нікчемності договору поставки від 22.03.2021 № 22-03/2021, суд приходить до висновку, що застосування такого заходу забезпечення позову, як заборона відповідачам вчиняти будь-які дії на виконання спірного договору, призведе до блокування господарської діяльності відповідачів і за умови недоведеності наявності порушення прав заявника, порушуватиме збалансованість інтересів сторін у справі.
Закріплена у ст. 204 ЦК України презумпція правомірності правочину означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.
Отже, оцінюючи необхідність забезпечення позову для захисту ймовірно порушених інтересів позивача та співмірність наслідків вжиття/невжиття заходів забезпечення, слід враховувати ступінь доведеності позивачем зв`язку змісту порушеного права та інтересу зі способом та наслідками забезпечення позову, оскільки, ймовірне задоволення позовних вимог не призведе до автоматичного та безумовного визнання позивача переможцем торгів чи визнання за ним права на здійснення поставки відповідного товару.
Таким чином, враховуючи те, що суду не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення позову, як заборона відповідачам виконувати обов"язки та реалізовувати свої права за договором поставки від 22.03.2021 № 22-03/2021, унеможливить чи утруднить виконання рішення суду про встановлення нікчемності спірного договору та визнання протиправними рішень відповідача, у разі задоволення позову, в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.
Крім того, з огляду на те, що у разі забезпечення позову у такий спосіб, без дослідження обставин справи та доказів, можливе порушення принципу рівності усіх учасників перед судом та нівелювання вимог статей 13,14 ГПК України, які вказують на змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування судом всіх обставин справи, що в свою чергу , суперечить інституту забезпечення позову.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.13,14, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд
в задоволенні заяви ТОВ "Еквівес" за вх.№5224/21 від 06.04.2021, про забезпечення позову - відмовити.
Ухвала набирає законної сили згідно статті 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строк, встановлений розділом IV Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалу підписано 08.04.2021.

Суддя І. М. Скапровська