ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року Справа № 915/682/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Адаховської В.С.,

при секретарі судового засідання Матвєєвої В.В.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Кермач А.І., за ордером,

від відповідача: Хлистов О.Ю., за ордером ( в режимі відеоконференції),

від третьої особи: представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Приватного підприємства ЛАНИ УКРАЇНИ (54034, м. Миколаїв, пр-т Миру, 2-А, ідентифікаційний код 39673538)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю УКРАГРОРЕСУРС (62403, Харківська обл., Харківський р-н, смт. Бабаї, вул. Островського, 50, ідентифікаційний код 32227053, фактична адреса: 61080, м. Харків, пр. Гагаріна, 201, оф. 303, 311)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю САН ФЛАУЕР (56602, Миколаївська обл., м. Нова Одеса, вул. Сеславинського, буд. 28, кім. 1, ідентифікаційний код 40978204)

про: зобов`язання виконати умови договору поставки № 35 від 16.03.2020

в с т а н о в и в:

У провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа №915/682/20 за позовом Приватного підприємства ЛАНИ УКРАЇНИ (далі ПП ЛАНИ УКРАЇНИ) про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю УКРАГРОРЕСУРС (далі ТОВ УКРАГРОРЕСУРС) виконати умови договору поставки № 35 від 16.03.2020 шляхом поставки насіння соняшника врожаю 2019 року відповідно до умов договору.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю САН ФЛАУЕР (далі ТОВ САН ФЛАУЕР). Підготовче засідання призначено на 16 липня 2020 року об 11 год. 00 хв.

06.07.2020 до суду від відповідача надійшов відзив б/н від 01.07.2020 на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову з огляду на наступне. Відповідач зазначає, що між ним та позивачем були перемовини щодо укладення договору поставки №35 від 16.03.2020, однак згоди щодо усіх істотних умов за результатами перемовин досягнуто не було, тому договір поставки фактично укладений не був. Натомість між позивачем та відповідачем був укладений договір зберігання майна №34 від 23.03.2020, який був укладений з метою подальшої реалізації поставленої продукції ПП «Лани України» за договором поставки, який мав бути укладений та умови якого повинні були бути узгоджені сторонами додатково. Відповідач передав на зберігання ТОВ «Сан Флауер» насіння соняшнику у кількості 304 т 320 кг. При цьому, у період з 25.03.2020 по теперішній час акти приймання-передачі або видаткові накладні на поставлену продукцію сторонами договору не складались та не підписувались. Відповідач неодноразово звертався до позивача з листами щодо врегулювання вказаного питання, однак відповіді не отримав. В подальшому відповідач отримав відомості від директора позивача про те, що він не підписував від імені ПП «Лани України» жодних договорів з ТОВ «Украгроресурс» та не доручав іншим особам вчиняти такі дії. З огляду на це відповідач вважає договір поставки №35 від 16.03.2020 неукладеним, що виключає можливість зобов`язання відповідача виконати його умови, у зв`язку з цим просить суд у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 16.07.2020 відкладено підготовче засідання на 11.08.2020.

11.08.2020 від третьої особи до суду надійшли письмові пояснення № 10/08-11-20 від 10.08.2020, в яких вона зазначає, що між нею та ПП «Лани України» був укладений договір на переробку давальницької сировини, на виконання умов якого було прийнято від позивача 370,264 тон насіння соняшнику та здійснено переробку отриманої сировини, отримано від ПП «Лани України» оплату за таку переробку та передано позивачу результати переробки давальницької сировини олію соняшникову та шрот соняшниковий у повному обсязі. На підтвердження викладеного третьою особою надано копії відповідного договору на переробку давальницької сировини, товарно-транспортних накладних, актів приймання-передачі сировини, рахунків на оплату та актів надання послуг з переробки і актів передачі готової продукції. Будь-які взаємовідносини між третьою особою та відповідачем відсутні, жодних договорів, угод та інших первинних документів між ними не складалось та не підписувалось. Крім того, третя особа повідомила суду, що також відсутні будь-які трьохсторонні взаємовідносини (договори зберігання, купівлі-продажу, поставки тощо) між ТОВ «Сан Флауер», ПП «Лани України» та ТОВ «Украгроресурс».

Ухвалою суду від 11.08.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 10.09.2020 о 10:00.

10.09.2020 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву №09/09-20 від 09.09.2020, за змістом якої позивач вважає доводи та аргументи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, такими, що не спростовують правової позиції позивача, викладеної в позовній заяві, зазначає, що фактично між позивачем та відповідачем був укладений договір поставки, який відповідач виконав не в повному обсязі. Також позивач зазначив, що рішенням засновника позивача №1 від 20.02.2020 було уповноважено комерційного директора позивача Половка Ю.В. підписувати від імені підписанта (директора) позивача ОСОБА_1 документи (контракти, угоди, договори тощо) в інтересах підприємства до призначення нового директора підприємства. Таким чином, на думку позивача, договір поставки є підписаним належним чином та укладеним. Окрім цього, позивач повідомив суду, що він не визнає договір відповідального зберігання від 23.03.2020 №34 та звернувся до Господарського суду Миколаївської області з відповідним позовом про визнання такого договору недійсним (справа №915/732/20). На підставі викладеного, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні 10.09.2020 оголошувалась перерва до 15.09.2020.

11.09.2020 на електронну адресу суду від позивача надійшов лист № 10/09-20 від 10.09.2020 про надання доказів, в якому товариство в якості доказів надсилання копії відповіді на відзив на позовну заяву надає копію Print Screen відправки відповіді на відзив на електронну пошту представника відповідача.

Ухвалою суду від 15.09.2020 було закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 12.10.2020.

12.10.2020 від позивача до суду надійшов лист про залучення до матеріалів справи доказів понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу.

В судовому засіданні 15.10.2020 оголошувалась перерва до 28.10.2020.

Судове засідання, призначене на 28.10.2020, не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Адаховської В.С., про що учасникам справи було направлено відповідне повідомлення.

Ухвалою суду від 24.11.2020 судове засідання з розгляду справи було призначено на 07.12.2020.

07.12.2020 від ПП «Лани України» до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю участі представника позивача в даному судовому засіданні.

Ухвалою суду від 07.12.2020, занесеною до протоколу судового засідання, розгляд справи відкладено на 24.12.2020.

Додатково учасникам справи було направлено ухвалу-повідомлення від 08.12.2020 про дату, час та місце наступного судового засідання.

23.12.2020 від ТОВ «Сан Флауер» до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю участі представника третьої особи в даному судовому засіданні.

Ухвалою суду від 24.12.2020, занесеною до протоколу судового засідання, розгляд справи відкладено на 27.01.2021.

Додатково учасникам справи було направлено ухвалу-повідомлення від 24.12.2020 про дату, час та місце наступного судового засідання.

25.01.2021 від ПП «Лани України» до суду надійшло клопотання про надання додаткових пояснень та доказів та перенесення розгляду справи, в якому позивач повідомив суд, що рішенням суду від 17.11.2020 у справі №915/732/20 за позовом позивача у даній справі до відповідача у даній справі про визнання недійсним договору зберігання майна, у задоволенні позову було відмовлено та судом в ході розгляду справи №915/732/20 було встановлено, що договір зберігання є фактично неукладеним. Також, у клопотанні позивач просив відкласти розгляд справи через хворобу представника позивача.

Ухвалою суду від 27.01.2021, занесеною до протоколу судового засідання, розгляд справи було відкладено на 16.02.2021.

Ухвалою-викликом від 29.01.2021 було визнано явку представника ПП «Лани України» в судове засідання 16.02.2021 обов`язковою.

Судове засідання, призначене на 16.02.2021 не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Адаховської В.С. про що учасникам справи було надіслано відповідне повідомлення.

Ухвалою суду від 05.03.2021 судове засідання з розгляду справи було призначено на 24.03.2021, визнано явку представника ПП «Лани України» обов`язковою.

23.03.2021 від позивача до суду надійшло клопотання про залучення доказів на підтвердження понесених правничих витрат.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Як вбачається з матеріалів справи, третя особа була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, однак не скористалась своїм процесуальним правом участі в судовому засіданні.

Відповідно до змісту статей 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 24.03.2021 за результатами розгляду даної справи, судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про зобов`язання відповідача ТОВ «Украгроресурс» виконати умови договору №35 від 16.03.2020 шляхом поставки насіння соняшника врожаю 2019 року відповідно до умов договору.

В матеріалах справи наявна копія договору №35 від 16.03.2020 (а.с. 108 т.1).

У відповідності до умов даного договору, товариство з обмеженою відповідальністю «Украгроресурс», як постачальник, зобов`язався передати (поставити) у власність приватного підприємця «Лани України», як покупця, а останній зобов`язався прийняти та оплатити насіння соняшника врожаю 2019 року на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до умов п. 2.2 даного договору, сторони домовились, що якість товару відповідатиме базовим показникам: вологість не більше 8%, сміттєва домішка не більше 3%, масова частка олії у перерахунку на суху речовину не менше 46%. Інші показники: олійна домішка не більше 15,0%; кислотне число не більше 2,2 мг КОН/г, решта показників відповідно до ДСТУ 7011:2009 «Соняшник».

За умовами п.2.3 даного договору, при поставці товару, що не відповідає вимогам цього договору, а частині: зараження шкідниками, наявності ГМО, поставки товару, що не відповідає умовам п.1.3, 1.4 цього договору покупець має право відмовити у прийомці товару без компенсації постачальнику понесених ним витрат та з відшкодуванням постачальником документально підтверджених витрат покупця.

Розділом 3 даного договору визначено наступний порядок розрахунків. Якщо інше не буде встановлено додатковими угодами до договору, покупець здійснює оплату вартості товару в такому порядку: оплата за товар здійснюється покупцем в гривнях, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 3 банківських днів з моменту передачі покупцеві (за даними реєстрів) перших 500 тон товару, в аналогічному порядку та строки оплачується решта вартості товару (з врахуванням толерансу); у разі поставки товару в обсязі, меншому ніж 500 тон, розрахунок здійснюється протягом 7днів з моменту передачі партії товару (за даними реєстрів) і такому порядку за аналогічну партію. При цьому постачальник направляє вимогу щодо оплати на адресу електронної пошти, що міститься в розділі 9 «Реквізити сторін» (п.3.2).

Відповідно до п.4.1 даного договору, сторони домовились, що кількість товару, яка постачається на адресу покупця, орієнтовно складатиме 1000 тон +/- 10%. Остаточна кількість поставленого покупцю товару визначається сторонами шляхом підписання видаткових накладних.

Умови поставки товару DAP (місце поставки (пункт розвантаження): Україна, м.Нова Одеса, вул. Сеславинського, 28/1, вантажоодержувач: товариство з обмеженою відповідальністю «САН ФЛАУЕР» для ПП «Лани України» згідно договору №17/01-2020) у відповідності з правилами «Інкотермс-2010». У випадку розбіжностей умов цього договору з правилами «Інкотермс-2010», пріоритет мають умови цього договору. Поставка товару здійснюється автомобільним транспортом. (п.4.2 даного договору).

Відповідно до п.8.1 даного договору, він вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами умов договору.

Судом встановлено, що наявна копія вказаного договору №35 від 16.03.2020 не містить підпису з боку ТОВ «Украгроресурс».

З боку ПП «Лани України» договір №35 від 16.03.2020 підписаний директором ПП «Лани України» Дубовим І.А.

Також, в матеріалах справи наявні копії товарно-транспортних накладних (а.с.109-119 т.1).

З даних копій товарно-транспортних накладних вбачається, що замовник та вантажовідправник ТОВ «Украгроресурс» передав перевізникам для перевезення вантаж (насіння соняшнику), вантажоотримувач ТОВ «Сан Флауер» зг.дог. №17/01-2020 Д для ПП «Лани України».

Також, позивачем надано суду копії: договору №17/01-2020Д про перероблення давальницької сировини від 17.02.2020, укладеного між ПП «Лани України», як замовником, та ТОВ «Сан Флауер», як виконавцем; рахунку на оплату ТОВ «Сан Флауер» №104 від 06.04.2020 та платіжних доручень №144 від 13.04.2020 та №145 від 15.04.2020, відповідно до яких позивач сплатив ТОВ «Сан Флауер» кошти в сумі 150130,0 грн. та 199346,92 грн. відповідно (а.с.120-126,133-135 т.1).

Позивач посилається на вказані документи як на підтвердження того, що між ним та відповідачем був фактично укладений договір №34 від 16.03.2020 поставки насіння соняшнику.

Цивільним законодавством визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (ст. 11 Цивільного кодексу України).

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ст. 207 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України).

У відповідності до положень ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч.ч. 1-2 ст. 640 Цивільного кодексу України).

Дослідивши зміст указаного вище договору, суд встановив, що він за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з нормами ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення. Сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України. Поставка товарів без укладення договору поставки може здійснюватися лише у випадках і порядку, передбачених законом. Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

В матеріалах справи наявна копія листа ПП «Лани України» від 14.05.2020 №02/05 (а.с.188 т.1), в якому приватне підприємство «Лани України» повідомляє ТОВ «Сан Флауер» та ТОВ «Украгроресурс», що директор ПП «Лани України» не підписував та не уповноважував жодного працівника ПП «Лани України» без його відома на підписання: договору зберігання №34 від 23.03.2020, ТТН з 26.03 по 02.04, акту про повернення автомобілю, тому у зв`язку з цим, просив повернути насіння соняшника, яке поставлено ТОВ «Украгроресурс» згідно ТТН з 26.03 по 02.04.2020 на склад ТОВ «Сан Флауер» згідно вимоги ТОВ «Украгроресурс» від 08.05.2020.

Окрім цього, в матеріалах справи наявна нотаріально посвідчена заява ОСОБА_1 , в якій він пояснює, що він, як директор ПП «Лани України» у жодні правовідносини з ТОВ «Украгроресурс» та ТОВ «Сан Флауер» не вступав, жодних договорів зберігання та поставки не підписував та нікого на підготовку, проведення та підписання цих договорів не уповноважував (а.с.189 т.1).

Позивач у відповіді на відзив пояснив суду, що директор ПП «Лани України» Дубовий І.А. не підписував договору поставки №35 від 16.03.2020, оскільки відповідно до рішення засновника ПП «Лани України» від 20.02.2020 №1 було уповноважено комерційного директора ПП «Лани України» Половка Юрія Васильовича на підписання від імені підписанта (директора) ПП «Лани України» Дубового І.А. документів (контрактів, угод, договорів тощо) в інтересах підприємства до призначення нового директора підприємства.

Також, позивач у відповіді на відзив зазначив, що договір поставки від 16.03.2020 №35 відповідає всім передбаченим статтею 180 Господарського кодексу України істотним умовам (містить предмет договору, умови поставки товару, ціну товару, вимоги до товару), тому вважає, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору від 16.03.2020 №35.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про наділення засновником ПП «Лани України» комерційного директора підприємства Половка Ю.В. на підписання від імені директора підприємства Дубового І.А. документів з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства та скріплюється печаткою.

В силу приписів ст. 91 Цивільного кодексу України, юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Відповідно до ч.1 ст. 92 Цивільного кодексу України, юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Частина 3 вказаної статті визначає, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Відповідно до ч. 3 ст. 92 Цивільного кодексу України органи чи інші особи, які виступають від імені юридичної особи, зобов`язані діяти в її інтересах добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 237 Цивільного кодексу України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ч. 3 ст. 238 Цивільного кодексу України, представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Позивачем не заперечено та матеріалами справи не спростовано, що гр. ОСОБА_1 у спірний період був директором ПП «Лани України».

Відомостей щодо звільнення його з посади станом на 16.03.2020 (дату підписання спірного договору поставки) матеріали справи не містять.

Наявна в матеріалах справи копія рішення засновника ПП «Лани України» від 20.02.2020 №1 про призначення комерційного директора ПП «Лани України» ОСОБА_2 відповідальним за перемови та прийняття рішень з усіх фінансових питань і також здійснювати всі інші необхідні дії в інтересах підприємства, що мають значний вплив на визначення загальної ділової політики підприємства та про уповноваження комерційного директора ПП «Лани України» ОСОБА_2 на підписання від імені підписанта (директора) приватного підприємства «Лани України» Дубового Ігоря Анатолійовича, документів (контрактів, угод, договорів інше) і інтересах підприємства до призначення нового директора підприємства, не може вважатись належним доказом наявності у Половка Ю.В. повноважень на представництво інтересів Дубового І.А.

При цьому, матеріали справи також не містять доказів щодо внесення засновником ПП «Лани України» відомостей щодо зміни складу підписантів ПП «Лани України» та обсягу їх повноважень до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Копія договору поставки від 16.03.2020 №35 містить відомості щодо особи, яка його підписала з боку ПП «Лани України» директор І.А. Дубовий.

При цьому, позивачем підтверджено, що директор ПП «Лани України» Дубовий І.А. даний договір не підписував.

Також, судом прийнято до уваги, що спірний договір поставки не підписаний з боку ТОВ «Украгроресурс», що також підтверджено відповідачем та не заперечено позивачем.

За таких обставин, у суду відсутні правові підстави вважати, що сторони досягли згоди щодо істотних умов договору поставки №35 від 16.03.2020.

Наявні в матеріалах справи копії товарно-транспортних накладних (а.с.109-119 т.1) не містять жодного посилання на договір №35 від 16.03.2020, а тому не можуть бути доказом його часткового виконання сторонами.

Посилання у даних накладних на договір №17/01-2020 Д з ТОВ «Сан Флауер» судом також не приймається, оскільки даний договір укладений позивачем не з відповідачем, а з ТОВ «Сан Флауер», та з умов даного договору не вбачається, що поставка насіння соняшнику має здійснюватися, зокрема, ТОВ «Украгроресурс».

З урахуванням викладеного, суд визнає, що спірний договір №35 від 16.03.2020 не можна визнати укладеним у розумінні ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, оскільки сторонами не досягнуто згоди з усіх істотних умов договору.

Тому, у суду відсутні правові підстави для визнання обов`язку відповідача вчинити певний обсяг дій з виконання умов договору поставки, який фактично є неукладеним.

Статтями 73, 74 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст.ст. 77, 78 ГПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об?єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

Ураховуючи викладені положення законодавства та правові висновки, а також обставини, встановлені в ході розгляду даної справи, суд визнає, що в даному випадку спірний договір не можна визнати укладеним у розумінні ч. 1 ст. 638 ЦК України, оскільки позивачем не подано суду доказів досягнення сторонами цього договору згоди з усіх його істотних умов; при цьому у матеріалах справи відсутні і докази того, що оспорюваний договір фактично було укладено, тобто, передбачені законодавством докази виконання цього договору його сторонами.

За таких обставин, правові підстави для задоволення даного позову відсутні.

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

Враховуючи вищенаведені норми та обставини справи, оцінивши відповідно до ст. 86 ГПК України надані докази, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Судовий збір, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

Враховуючи, що 26.03.2021 року головуючий суддя у даній справі Адаховська В.С. перебувала на навчанні та у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю в період з 29.03.2021 року по 02.04.2021 року, повний текст рішення суду складено та підписано 09.04.2021.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтями 253, 254, 256-259 з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення суду складено та підписано 09.04.2021.

Суддя В.С. Адаховська