Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/947/20

Господарський суд Житомирської області у складі

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Жарський В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Костюкевич-Тарнавська О.В., дов. від 11.01.2021;

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бехівський гранітний кар`єр"

до Виробничого унітарного підприємства "Бєлинвєлс" Громадського об`єднання "Білоруська спілка інвалідів"

про стягнення 241 163,20 грн

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бехівський гранітний кар`єр" звернулося до господарського суду з позовом до Виробничого унітарного підприємства "Бєлинвєлс" Громадського об`єднання "Білоруська спілка інвалідів" про стягнення заборгованості в розмірі 280 911,50грн російських рублів та 4 894,35 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 04.08.2020 становить 105 412,04грн та 135 751,16грн, а разом 241 163,20грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов Договору на поставку товару №ВЕД17/16-2015 від 17.06.2015 в частині оплати отриманого товару.

В якості правових підстав позову позивач зазначає ст.530, 538, 629, 692 Цивільного кодексу України.

Відповідно до Додаткової угоди №10 від 01.07.2020 до Договору №ВЕД17/06-2015 на поставку товару від 17.06.2015, пункт 10.2 договору викладено у наступній редакції: "У випадку, якщо спори та розбіжності не можуть бути вирішені шляхом переговорів, вони підлягають вирішенню в Господарському суді Житомирської області згідно норм Господарського процесуального кодексу України".

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 06.08.2020 відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 22.12.2020, зупинено провадження у справі у зв`язку зі зверненням господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до компетентного органу іноземної держави.

30.10.2020 до суду надійшли документи від Економічного суду міста Мінська на виконання судового доручення Господарського суду Житомирської області.

Ухвалою суду від 22.12.2020 поновлено провадження у справі.

Ухвалою від 22.12.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 30.03.2021.

04.03.2021 до суду від Економічного суду міста Мінська, із супровідним листом №155ЭИП2114 від 23.02.2021 надійшли докази повідомлення відповідача про час та місце засідання суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить ухвала Економічного суду м. Мінська від 23.02.2021 (а.с.71).

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, відповідно до ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

17.06.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бехівський гранітний кар`єр" (позивач, постачальник) та Виробничим унітарним підприємством "Бєлінвєлс" Громадського об`єднання "Білоруська спілка інвалідів" (відповідач, покупець) укладено Договір №ВЕД17/06-2015 на поставку товару (далі - договір (а.с. 10-13)), за умовами якого продавець зобов`язується виробити та поставити залізничним транспортом товар, а покупець прийняти та оплатити товар, згідно умов, передбачених в Специфікаціях до договору на умовах даного договору. Умови поставки відповідають умовам INCOTERMS 2010.

Кількість, ціни, умови поставок товару визначаються в специфікаціях, підписаних сторонами, доданих до даного договору, які є його невід`ємною частиною (п.1.2. договору).

За умовами п. 3.4 договору загальна сума останнього складає 4000000 євро.

26.05.2017 сторонами підписано Додаткову угоду №2, згідно якої п.3.5. договору викладено в новій редакції: "Валюта платежу російський рубль" (а.с.14).

23.12.2019 сторонами підписано Додаткову угоду №8 (а.с. 15), відповідно до якої сторонами внесено зміни до п. 3.5 Договору та визначено, що валютою платежів є долар США.

За умовами п. 5.1. договору, сторони дійшли взаємної згоди і визначили, що покупець здійснює розрахунок за товар шляхом зарахування грошових коштів за поставлену партію товару протягом 10 календарних днів з моменту поставки згідно рахунку-фактури на відвантажену партію товару, який додається до перевізних документів.

Копіями вантажно-митних декларацій, дублікатами залізничних накладних підтверджено, що на виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на суму 407 745,00 російських рублів та 4894,35 доларів США (а.с. 18-19, 22-24).

До матеріалів справи додано копії рахунків-фактур №219 від 20.08.2019 та №375 від 24.12.2019 (а.с.17, 21).

Позивач вказує, що відповідач за отриманий товар розрахувався частково, внаслідок чого станом на 04.08.2020 заборгованість відповідача перед позивачем склала 280 911,50 російських рублів та 4 894,35 доларів США. Станом на день розгляду справи заборгованість не змінилась (а.с. 74).

Не проведення відповідачем у повному обсязі розрахунків за отриманий товар стало підставою для звернення позивача за захистом порушеного права до суду.

2. Норми права, які застосував господарський суд.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст.509 Цивільного кодексу України).

За ст.173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі договору №ВЕД17/06-2015 від 17.06.2015, з додатковими угодами №2, №8 та №10 до нього (а.с. 10-16), який за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ГПК України).

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

За ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

3. Висновок господарського суду за результатами розгляду справи.

Суд зазначає, що позивачем доведено суду обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення основного боргу у сумі 280 911,50 російських рублів (що за офіційним курсом НБУ станом на 04.08.2020 становить 105 412,04грн) та 4 894,35 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на 04.08.2020 становить 135 751,16грн) належними та допустимими доказами у справі.

В свою чергу, відповідач доказів сплати заборгованості суду не надав.

За наведених обставин, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

4. Розподіл судових витрат.

Судовий збір, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Виробничого унітарного підприємства "Бєлинвєлс" Громадського об`єднання "Білоруська спілка інвалідів" (220033, Республіка Білорусь, місто Мінськ, вулиця Тростянецька, будинок 2, офіс 504Б, ідентифікаційний код (ОКПО) 37483542) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бехівський гранітний кар`єр" (11521, Житомирська обл., Коростенський р-н, село Бехи, ідентифікаційний код 13568156):

- 280 911,50 російських рублів (що за офіційним курсом НБУ станом на 04.08.2020 становить 105 412,04 грн);

- 4 894,35 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на 04.08.2020 становить 135 751,16 грн);

- 3 684,28 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 08.04.21

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1- до справи;

2 - позивачу (наручно)

3 - відповідачу (рек з пов)