ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

05 квітня 2021 року м. ХарківСправа № 922/3034/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Казмерчук М.Т.

за участю представників:

заявника (боржника) Бухан Н.Ю., адвокат, довіреність № 40-6217/80 від 26.12.19 р.

стягувача Стельмах О.С., адвокат, довіреність № 01-01-23/6289-20 від 17.12.20 р.

розглянувши заяву Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (вх. № 7205 від 30 березня 2021 року) про відстрочення виконання рішення суду у справі

за позовом Комунального підприємства "Харківводоканал", місто Харків,

до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", місто Харків,

про стягнення 1 031 124 252,41 грн.,

здійснюється фіксування судового процесу технічними засобами - програмно апаратним комплексом "Діловодство суду", серійний номер диска CD-R 922/3034/20.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 28 грудня 2020 року у справі № 922/3034/20 стягнуто з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" на користь Комунального підприємства "Харківводоканал" основну заборгованість в розмірі 945 334 371,76 грн., пеню в розмірі 6 506 815,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 40 515 486,15 грн., 3% річних в розмірі 32 260 764,45 грн. та судовий збір в розмірі 367 850,00 грн. На виконання рішення, господарським судом Харківської області 21 січня 2021 року видано наказ.

30 березня 2021 року Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" подало до суду заяву про відстрочення виконання судового рішення (вх. № 7205), в якій заявник просить суд, в порядку статті 331 Господарського процесуального кодексу України, відстрочити виконання рішення господарського суду Харківської області від 28 грудня 2020 року на рік, до 28 грудня 2021 року. 31 березня 2021 року, ухвалою господарського суду Харківської області, прийнято заяву Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (вх. № 7205 від 30 березня 2021 року) про відстрочення виконання судового рішення до розгляду з призначенням судового засідання на 05 квітня 2021 року.

05 квітня 2021 року стягувач надав заперечення на заяву боржника про відстрочення виконання рішення (вх. № 7592), долучені судом до матеріалі справи шляхом постановлення протокольної ухвали. 05 квітня 2021 року учасники даної справи висловили свої позиції з приводу сформованої боржником заяви, в порядку ст. 331 Господарського процесуального кодексу України. 05 квітня 2021 року судом, в порядку ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Суд, розглянувши заяву Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" про відстрочення виконання судового рішення, приходить до висновку, що вказана заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Положенням ч. 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, зокрема, що підставою для відстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору, тощо. Розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. ч. 4, 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).

В обґрунтування заяви про надання відстрочення виконання рішення боржник посилається на важке економічне становище, збитковість підприємства, обмеженість матеріальних ресурсів, сезонний характер через опалюваний сезон, що є значною складовою для підприємства-боржника, а також на те, що обставини, які спричинили виникнення заборгованості перед позивачем зумовлені невідповідністю тарифів у сфері енергетики та комунальних послуг.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду. У рішенні від 17 травня 2005 року по справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії §1 ст. 6 Конвенції. Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції ("Іммобільяре Саффі проти Італії", заява № 22774/93, §74, ЄСПЛ 1999-V).

Так, судом встановлено, що несвоєчасне погашення заборгованості боржника перед стягувачем сталося не з його вини, оскільки єдиним джерелом для оплати послуг є кошти, отримані в якості оплати з боку населення, бюджетних установ та госпрозрахункових підприємств. Надані боржником Звіти про фінансові результати за 2019 рік, станом на 31 грудня 2019 року, та станом за 9 місяців 2020 року свідчать, що 2019 та 2020 роки для боржника закінчились із чистим фінансовим результатом у вигляді збитку. Суд погоджується з тим, що саме по собі скрутне фінансове становище боржника не є винятковою обставиною, за наявності якої може бути надано відстрочку виконання рішення.

Проте, в даному випадку винятковими обставинами за цією справою є ті наслідки, до яких може призвести примусове виконання судового рішення (зокрема арешт, накладений на кошти боржника) для боржника і його споживачів (населення, бюджетних організації тощо). Судом враховано, що Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" є комунальним підприємством, яке надає послуги для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями, у тому числі школами, дитсадками, районною лікарнею міста Харкова. До того ж, Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" є єдиним у місті, яке надає послуги з опалення. У випадку банкрутства, без централізованого опалення в осінньо-зимовий період можуть залишитися школи, дитсадки, районна лікарня та інші важливі об`єкти інфраструктури міста Харкова.

Винятковою є й та обставина, що незважаючи на те, що боржник є господарюючим суб`єктом, він позбавлений права відмовити у наданні послуг певним категоріям споживачів, які не своєчасно та не у повному обсязі сплачують за надані послуги. Зупинення або обмеження теплопостачальної організації вкрай негативно позначиться перш за все на споживачах, в тому числі й тих, які вчасно сплачують за здійснений розподіл природного газу .

При цьому, згідно з Порядком розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків із гарантованим постачальником природного газу, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 217 від 18 червня 2014 року, переважна більшість грошових коштів, що надійшли від споживачів, перераховуються боржником за спожитий природний газ на рахунок гарантованого постачальника природного газу ПАТ НАК Нафтогаз України і в розпорядження боржника не потрапляють.

Окрім зазначеного судом враховано, що вжиття на даний час державним чи приватним виконавцем заходів по примусовому виконанню рішення суду по даній справі може призвести до зупинення роботи підприємства-боржника та неможливості виконувати покладені на нього завдання. У зв`язку з зазначеним, відкриття виконавчого провадження має наслідком нарахування державним чи приватним виконавцем виконавчого збору, що стане додатковим тягарем для боржника, враховуючи розмір заборгованості з якого буде вираховуватись виконавчий збір.

Крім того, як на підставу для правомірності задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду та підтвердження того факту, що боржник не ухиляється від виконання рішення суду, заявник (боржник) посилається на те, що ним здійснено на суму 7 889 268,01 грн. погашення заборгованості перед позивачем (стягувачем), що підтверджується копіями платіжних доручень, доданих до заяви про відстрочення виконання рішення суду. Даний факт також підтверджений стягувачем у судовому засіданні 05 квітня 2021 року.

Здійснення боржником (заявником) погашення значної частини суми боргу свідчить про те, що останнім вчиняються фактичні дії, спрямовані на погашення заборгованості перед стягувачем та боржник не має на меті уникнення сплати заборгованості по договору (аналогічна правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 16 січня 2020 року № 910/1820/19).

Тобто все вище викладене, на думку суду, свідчать що боржник не уникає від свого обов`язку перед стягувачем, шукає шляхи та вживає заходи для погашення боргу, однак у зв`язку з несприятливою фінансовою ситуацією в економіці держави в цілому та низький рівень платоспроможності населення, сезонний характер (прив`язаність до опалювальних періодів) не має змоги в повному обсязі виконати рішення суду негайно.

При розгляді заяви судом взято до уваги, що стягувачем не надано суду відомостей про фінансовий стан підприємства, зокрема наявність (відсутність) збитків, наявність заборгованості з податків або заробітної плати тощо. Стягувачем не доведено суду, що відстрочення виконання рішення суду в даній справі призведе до понесення ним додаткових фінансових витрат та негативно вплине на його платоспроможність. Стягувач має стратегічне значення для економіки і безпеки регіону, однак останнім не надано суду жодних доказів того, що його фінансовий стан є гіршим за фінансовий стан боржника.

Додатковий фінансовий тягар у вигляді примусового стягнення 3% річних та інфляційних витрат може привести до банкрутства підприємства боржника і поставить під загрозу можливість відновлення становища та, як наслідок зупинення надання послуги Харківському регіону.

Аналіз у сукупності представлених боржником (заявником) доказів відносно свого фінансового становища, розмір похідних вимог поряд із сумою основного боргу, яка частково сплачена на момент розгляду заяви, ступінь його вини у виникненні цього спору зумовлють висновок про те, що надання запитуваного, у даному спірному випадку, відстрочення виконання рішення не призведе до істотного порушення гарантованих ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року прав стягувача на отримання коштів і тим самим захисту майнового права та його інтересу.

Відстрочення виконання рішення для боржника в даному випадку не є інструментом ухилення від виконання рішення, а лише намаганням через існування певних обставин забезпечити повне виконання рішення та остаточне погашення заборгованості перед стягувачем. На думку суду, надання відстрочення виконання судового рішення надасть боржнику можливість накопичення грошових коштів для погашення боргу перед кредитором без значного одноразового фінансового навантаження, а стягувачу - можливість реального отримання грошових коштів частками із певним інтервалом у часі.

Крім того, враховуючи періодичний (сезонний) характер надання послуг боржником теплової енергії, а саме тільки протягом опалювального періоду, то сплата споживачами грошових коштів у опалювальному періоді, який, як зазначає заявник, зазвичай розпочинається з листопада по квітень місяці, може передбачувано забезпечити надходження додаткових коштів підприємству боржника та у подальшому, як наслідок дозволить виконати рішення суду. Тобто, фінансування заявника (боржника) з початком опалювального періоду зв`язку з надходженням оплат за надані послуги покращиться, а результати господарської діяльності будуть позитивними та відстрочення виконання рішення суду у майбутньому надасть можливість заявнику акумулювати необхідну грошову суму та самостійно здійснити погашення заборгованості без негативного впливу на діяльність та фінансовий стан підприємства.

Окрім того, відстрочка виконання рішення суду в подальшому призведе до реального виконання рішення суду, до того ж через досить нетривалий проміжок часу. Позаяк, не надання такої відстрочки може взагалі призвести до невиконання рішення суду.

Прийнявши до уваги обставини, які ускладнюють одночасне виконання судового рішення - загроза банкрутства одного з базових підприємств з централізованого теплопостачання і можливі у зв`язку з цим негативні наслідки для споживачів житлово-комунальних послуг, суд дійшов висновку, що у даній справі відстрочення виконання рішення суду здійснюється з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора.

Тобто, принцип "справедливої рівноваги" та "справедливого балансу" у розумінні ст. 6 Конвенції при задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду не буде порушено.

Відтак, представлені боржником в обґрунтування своєї заяви докази свідчать про винятковість розглядуваного випадку та наявність об`єктивних обставин, що виключали б можливість боржника (заявника) належним чином виконати свої зобов`язання за договором.

Відповідно до приписів ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність. Суд звертає увагу на Постанову Великої Палати Верховного Суду по справі N607/4316/17-ц від 25.03.2019. У вказаній Постанові суд застосував недискримінаційний підхід та принцип неупередженості (Рішення Конституційного Суду України в рішенні від 2 листопада 2004 р. N 15-рп/2004у), який також підлягає застосуванню судом у заяві, що розглядається.

Обов`язок суду мотивувати прийняття або відхилення доводів сторін полягає у відображенні в судовому рішенні висновків суду про те, що саме дало йому підстави прийняти та/чи відхилити аргументи сторін щодо суті спору, з посиланням на з`ясовані у справі обставини та норми матеріального чи процесуального права, що підлягають застосуванню до правовідносин, що склалися.

Оцінивши вказані обставини та проаналізувавши докази, надані боржником в обґрунтування своєї позиції, врахувавши інтереси стягувача, суд вважає, що соціальний статус боржника, його матеріальний стан, погашення ним боргу, відсутність вини у несвоєчасному погашенні заборгованості перед стягувачем та наявність реальної можливості виконати рішення суду одночасно в повному обсязі наприкінці опалювального сезону 2020-2021 років надають суду достатньо підстав для задоволення заяви боржника про відстрочення виконання рішення - до 28 грудня 2021 року, оскільки в опалювальному сезоні 2020-2021 років відповідач матиме змогу накопичити на своєму рахунку кошти, які в більшій мірі надійдуть від споживачів теплової енергії (враховуючи більше надходження боржнику коштів саме в цей період) та здійснити добровільне погашення суми заборгованості наприкінці опалювального сезону 2020-2021 років.

При цьому, суд звертає увагу, що передбачена процесуальним законом можливість відстрочення виконання судового рішення жодним чином не звільняє сторону боржника від виконання взятих на себе зобов`язань та виконання безспірних вимог стягувача, проте, надає сторонам можливість врегулювати фінансові питання зі зменшенням ризику негативних наслідків для обох сторін.

Керуючись статтями 42, 232-236, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області, -

УХВАЛИВ:

Заяву Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (вх. № 7205 від 30 березня 2021 року) про відстрочення виконання рішення суду задовольнити

В порядку статті 331 Господарського процесуального кодексу України, відстрочити виконання рішення господарського суду Харківської області у справі № 922/3034/20 від 28 грудня 2020 року на один рік, до 28 грудня 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, в порядку статей 255-257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Кодексу.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Повну ухвалу підписано 08 квітня 2021 року.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/3034/20