ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.03.2021 Справа № 905/1988/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Устимової А.М.,

за участю секретаря судового засідання Юрлагіної В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк»

до відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю «ТПП «МЕТСОЮЗ», відповідача 2 - ОСОБА_1

про солідарне стягнення 77976,41грн, з яких: прострочений борг по кредиту - 74837,58грн, прострочені відсотки по кредиту - 184,10грн, сума пені за непогашення по кредиту - 2156,71грн, сума пені за непогашення відсотків - 40,26грн, 3% річних по простроченому основному боргу - 499,88грн, 3% річних по прострочених відсотках - 8,73грн, індекс інфляції по простроченому основному боргу - 249,15грн (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 02.02.2021);

за участю уповноважених представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача 1:не з`явився;

від відповідача 2: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст і підстави позовних вимог

18.11.2020 року шляхом направлення поштового відправлення Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк», Банк) в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТПП «МЕТСОЮЗ» (далі - ТОВ «ТПП «МЕТСОЮЗ») та ОСОБА_1 (з урахуванням заяви від 07.12.2020) про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором №104.10-35/К-154/19 від 28 жовтня 2019 року в розмірі 77976,41грн та відшкодування судових витрат у виді судового збору в сумі 2102,00 грн.

04.02.2021 шляхом направлення поштового відправлення АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з заявою про уточнення позовних вимог від 02.02.2021, в якій просить стягнути солідарно з ТОВ «ТПП «МЕТСОЮЗ» та ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 77976,41грн, з яких прострочений борг по кредиту - 74837,58грн; прострочені відсотки по кредиту - 184,10грн; сума пені за непогашення кредиту - 2156,71грн; сума пені за непогашеними відсотками - 40,26грн; три процента річних по простроченому основному боргу - 499,88грн; три процента річних по прострочених відсотках - 8,73грн; індекс інфляції по простроченому основному боргу - 249,15грн та відшкодувати судові витрати у виді судового збору в сумі 2102,00грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням ТОВ «ТПП «МЕТСОЮЗ» грошових зобов`язань за кредитним договором №104.10-35/К-154/19 від 28.10.2019 у частині повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість в розмірі 74837,58грн, що у свою чергу стало підставою для нарахування позивачем відсотків по кредиту у сумі 184,10грн, пені за непогашення по кредиту в сумі 2156,71грн, пені за непогашення відсотків в сумі 40,26грн, 3% річних по простроченому основному боргу в сумі 499,88грн, 3% річних по прострочених відсотках в сумі 8,73грн, індексу інфляції по простроченому основному боргу в сумі 249,15грн, ОСОБА_1 28.10.2019 укладено договір поруки №104.10-35/П193/19 за зобов`язаннями відповідача 1 по поверненню кредитних коштів.

Підставність заявлених вимог позивач нормативно обґрунтовує посиланням на статті 509, 525, 526, 553, 554, 625, 626, 628 Цивільного кодексу України, статтю 173 Господарського кодексу України.

Процедура провадження у справі у господарському суді

Згідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 20.11.2020 для розгляду даної справи автоматизованою системою документообігу суду визначена суддя УстимоваА.М .

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 23.11.2020 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1988/20 за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТПП «МЕТСОЮЗ» та ОСОБА_1 .

Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання у справі призначено на 10.12.2020 року.

Ухвалою суду від 10.12.2020 оголошено перерву до 24.12.2020.

Ухвалою суду від 24.12.2020 оголошено перерву до 21.01.2021.

Ухвалою суду від 21.01.2021 розгляд справи №905/1988/20 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі; підготовче засідання у справі призначено на 23.02.2021 об 11:00год.

Ухвалою суду від 23.02.2021 уточнення позовних вимог Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії-Донецького обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» прийнято до розгляду в якості заяви про зміну предмету позову; відкладено підготовче засідання на 11.03.2021 об 11:30год.

Ухвалою суду від 11.03.2021 закрито підготовче провадження у справі №905/1988/20, призначене судове засідання з розгляду справи по суті на 30.03.2021 о 10:45год. Сторони повідомлені про місце, час та дату слухання справи, явка представників сторін у судове засідання визнана необов`язковою.

У судове засідання 30.03.2021 представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, відповідно до яких копія ухвали суду від 11.03.2021 вручена представнику Філії-Донецького обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» та представнику Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 16.03.2021.

Представники відповідачів у судове засідання 30.03.2021 не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, відповідно до яких копія ухвали суду від 11.03.2021 вручена представнику Товариства з обмеженою відповідальністю «ТПП «Метсоюз» та ОСОБА_1 16.03.2021.

Згідно приписів ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Судом встановлена відсутність підстав для застосування ч.2 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, що передбачає вичерпний перелік випадків, за наслідками настання яких суд повинен відкласти розгляд справи по суті.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; (ч.3 ст.202 цього Кодексу).

Приймаючи до уваги, що справа розглядається за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін про його хід, без виклику уповноважених представників сторін у судове засідання, з огляду на факт обізнаності відносно наявності судового спору внаслідок отримання ухвал суду, що виходить з повідомлень про вручення поштових відправлень з відміткою про отримання, неявка представників сторін не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними у справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин.

Позиція учасників процесу

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» зазначило, що 28 жовтня 2019 року між ним та ТОВ «ТПП «МЕТСОЮЗ» укладено договір №104.10-35/К-154/19, за умовами якого Позичальником (відповідачем 1) отримано грошові кошти Банку в сумі 125000грн під процентну ставку 30,0% річних за користування кредитом, які він зобов`язався повернути не пізніше 27 жовтня 2020 року. Банком зобов`язання по кредитному договору щодо перерахування грошових коштів Позичальнику виконані в повному обсязі.

На забезпечення виконання кредитного договору між АТ «Державний ощадний банк України» та фізичною особою ОСОБА_1 укладено договір поруки №104.10-35/П-193/19 від 28.10.2019.

За додатковим договором про реструктуризацію №1 від 10 червня 2019 року сторони домовились про зміну графіку платежів (Додаток 3). З даними змінами Поручитель погодився, що підтверджено додатковим договором № 1 від 10.06.2019.

Відповідачами умови кредитного договору вчасно та відповідно до підписаного графіку в повному обсязі не були виконані, внаслідок чого на 04.11.2020 утворилась заборгованість по основному боргу на суму 74837,58грн та прострочених відсотків за кредитом в сумі 184,10грн. Заборгованість Позичальником та Поручителем не сплачена.

Зазначені обставини стали підставою для нарахування пені за непогашення по кредиту в сумі 2156,71грн, пені за непогашення відсотків в сумі 40,26грн, 3% річних по простроченому основному боргу в сумі 499,88грн, 3% річних по прострочених відсотках в сумі 8,73грн, індексу інфляції по простроченому основному боргу в сумі 249,15грн.

Позивач просить суд відшкодувати за рахунок відповідача понесені при зверненні з позовом до суду витрати зі сплати судового збору.

У письмових поясненнях від 07.12.2020 позивач повідомив суд щодо вірного повного та скороченого найменування філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» у співвідношенні до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місця знаходження та повноважень особи, яка підписала позовну заяву.

У письмових поясненнях від 02.02.2021 позивач зазначив, що виписки по картковому рахунку відповідача 1 отримано з автоматизованої банківської системи «БАРС Millennium АТ «Державний ощадний банк України». Внесення відомостей щодо умов кредитування клієнтів та всіх здійснених фінансових операцій до АБС «БАРС» є вимогою Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Правлінням НБУ №254 від 18.06.2003. Відповідно до абз.2 п.2.1 глави 2 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 30.12.1998 №556, бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації із застосуванням комп`ютерних засобів, за допомогою яких в автоматизованому режимі здійснюється збирання, передавання, систематизація та обрання інформації. Отже, виписка по картковому рахунку відповідача 1 є належним та допустимим доказом по справі, яка підтверджує факт видачі та отримання кредитних коштів. У зв`язку з проведенням за договором про реструктуризацію №1 від 10.06.2020 реструктуризації боргу сума 24401,02грн перенесена працівниками АТ «Ощадбанк» з рахунків простроченої заборгованості на рахунок строкової заборгованості, даний факт був відмічений в розрахунку заборгованості, що доданий до позовної заяви та у виписці банку.

Щодо порядку здійснення нарахування інфляційних витрат за березень 2020 позивач повідомив, що прострочена заборгованість, яка виникла у березні 2020, погашалась відповідачем 1 неодноразово протягом декількох місяців, коефіцієнт інфляції змінюється в залежності від місяця існування заборгованості, як наслідок, у розрахунку вказана не сума погашення, а сума існування простроченої заборгованості і показано відповідну зміну коефіцієнту. Якщо кредит погашався спочатку місяця, то коефіцієнт інфляції, ще є невідомим, розрахунок можливо зробити тільки за попередній місяць.

На підтвердження зазначених обставин позивач надав суду належним чином засвідчені копії: кредитного договору №104.10-35/К-154/19 від 28.10.2019 з додатками, договору поруки №104.10-35/П-193/19 від 28.10.2019 з додатком, додаткового договору №1 до договору поруки від 10.06.2020, додаткового договору про реструктуризацію №1 від 10.06.2020, аркушів 1-5, 12-13 паспорту ОСОБА_1 , довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на позивача, виписок по рахункам за період з 28.10.2019 по 04.11.2020, меморіального ордеру від 29.10.2019, довіреностей, Положення про філію - Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Ощадбанк», Статуту Акціонерного товариства «Ощадбанк».

Судом відповідно до приписів ст.165 Господарського процесуального кодексу України відповідачам встановлено строк надання до суду відзивів на позов та доказів, на яких ґрунтуються їх заперечення та попереджено, що у разі ненадання відзивів у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На дату судового засідання від відповідачів відзиви на позовну заяву не надійшли, заяв в порядку статті 119 Господарського процесуального кодексу України про поновлення чи продовження процесуальних строків, зокрема, строку на подання відзиву на позовну заяву, не надходило, про факт відповідного судового провадження відповідачі повідомлені у спосіб, який передбачений процесуальним законодавством.

З огляду на зазначене, справа розглядається судом за наявними в ній матеріалами, що надані позивачем, оскільки відповідачі не скористались своїм правом на висловлення правової позиції у справі.

Виклад обставин справи, встановлених судом

28 жовтня 2019 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (Кредитор) та ТОВ «ТПП «МЕТСОЮЗ» (Позичальник) укладено кредитний договір № 104.10-35/К-154/19 (далі - Договір), за пунктом 2.1 якого Банк зобов`язується надати на умовах цього Договору, а Позичальник зобов`язується отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим Договором строки Кредит у розмірі 125000 (сто двадцять п`ять тисяч гривень) 00 копійок (пункт 3.1 Договору) та сплатити проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди та інші платежі в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно п.8.6 Договору останній набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін (за бажанням) та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Положеннями пункту 3.2 Договору встановлено, що Кредит надається одноразово з остаточним терміном повернення не пізніше 27 жовтня 2020 року.

Цільове призначення Кредиту - поповнення обігових коштів (пункт 3.7 Договору).

Сума та валюта кредиту - 125000,00грн (п.3.1 Договору) згідно п.3.8 Договору кредит надається в порядку та на умовах, передбачений цим Договором, з рахунку для обліку Основної суми боргу в безготівковому порядку та поточний рахунок Позичальника.

У силу пункту 3.10 Договору Позичальник здійснює повернення Кредиту та проводить сплату процентів за користування ним відповідно до Графіку платежів, який є Додатком 3 до цього Договору, та у випадках, визначених цим Договором.

Згідно наданого Додатку 3 «Графік платежів за Кредитним договором» Позичальник повинен погашати Банку грошові кошти в сумі по 10417,00грн до 25 числа кожного місяця, починаючи з листопада 2019 року по жовтень 2020 року. Остаточна дата погашення кредиту визначені як 27.10.2020.

Відповідно до пункту 3.15 Договору за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених цим Договором.

У підпункті 3.4.1 Договору сторони погодили, що процентна ставка є фіксованою та нараховується і сплачується в розмірі 30,0% (тридцять цілих нуль десятих) процентів річних.

Проценти нараховуються щомісячно методом факт/факт на основну суму боргу та за строк фактичного користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту включно, та до повного погашення основної суми боргу за цим договором. При нарахуванні процентів день видачі кредиту приймається до розрахунку як 1 (один) повний день користування кредитом, а день повернення кредиту (його частини) до розрахунку процентів не включається (п.3.4.5 Договору).

Нараховані за період з дня видачі Кредиту або з першого числі звітного місяця по останнє число звітного місяця або по день погашення Позичальником Кредиту (або його частини) проценти сплачуються Позичальником не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, а у разі розірвання цього договору або настання остаточного терміну повернення Кредиту - одночасно з погашенням всієї Основної суми боргу.(п. 3.4.6 Договору).

Виконання зобов`язання Позичальником та погашення заборгованості за цим Договором за правилами пункту 3.17 здійснюється в такій послідовності: - сплата несплачених своєчасно процентів за користування Кредитом (у випадках, якщо прострочення буде мати місце); - сплата несплаченої своєчасно Основної суми боргу (у випадках, якщо прострочення буде мати місце); - сплата строкових нарахованих процентів за користування Кредитом; - сплата пені за непогашення у строк Основної суми боргу (якщо непогашення буде мати місце); - сплата пені за непогашення у строк процентів за користування Кредитом (якщо непогашення буде мати місце; - сплата інших платежів та/або штрафних санкцій, що будуть належати до сплати відповідно до умов цього Договору; - сплата строкової частини Основної суми боргу. Погашення Позичальником заборгованості кожної наступної черги повинне відбуватися виключного після повного погашення заборгованості кожної попередньої черги.

Банк має право вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань за цим Договором.(п.4.2.1 Договору).

Зобов`язання Позичальника передбачені в пункті 4.3 Договору: 4.3.1 належним чином виконувати всі умови цього Договору та взяті на себе за цим Договором зобов`язання, а також зобов`язання за іншими договорами, укладеними з Банком; 4.3.2 у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань за цим Договором на першу вимогу Банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в цьому Договорі, а також у повному обсязі всі інші платежі та відшкодувати завдані збитки.

Згідно п.6.1 Договору у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником взятих на себе штрафних санкцій передбачених цим Договором, Банк має право застосувати до Позичальника штрафні санкції за порушення Позичальником строків виконання зобов`язання щодо погашення основної суми боргу та/або сплати комісійних винагород та /або процентів за користування кредитом - пеню на користь Банку, яка обчислюється від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення платежу, за кожен день прострочення. При цьому, сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, передбачених цим Договором, здійснюється до повного виконання відповідного зобов`язання встановленого цим Договором та не припиняється через шість місяців від дня, коли таке зобов`язання мало бути виконано. (п.6.2 Договору).

Сторони у п .7.2.1 Договору дійшли згоди, що всі спори між сторонами, що виникають за цим Договором або у зв`язку з ним (у тому числі щодо його тлумачення, виконання, або порушення, зміни, припинення, розірвання або визнання недійсним), підлягають передачі на розгляд і остаточне вирішення до Постійно діючого третейського суду при Торгово-промислові палаті України. Однак, у разі подання стороною позову до суду загальної юрисдикції для урегулювання спору права та обов`язки сторін за цим третейським застереженням щодо предмету цього спору припиняються і всі майбутні спори між сторонами щодо цього предмету (включаючи спір щодо якого подано такий позов) розглядаються судами загальної юрисдикції у порядку, встановленому законодавством України, проте це третейське застереження зберігає силу щодо спорів між сторонами про будь-який інший предмет.

Згідно умов, що передбачені сторонами Договору у розділі 8 останнього, цей Договір може бути змінений та доповнений за взаємною згодою сторін. Всі зміни та доповнення до цього Договору викладаються у письмовій формі та набувають чинності з моменту їх підписання Сторонами /їх уповноваженими представниками та скріплення печатками Сторін (за бажанням). Додаткові договори та будь-які інші правочини, укладені на зміну та доповнення умов цього Договору є його невід`ємною частиною.(п.п. 8.1-8.3).

28 жовтня 2019 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та громадянином України ОСОБА_1 (надалі - Поручитель) укладено договір поруки №104.10-35/ІІ-193/19 (далі - Договір поруки), за яким Поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язується перед Кредитором відповідати солідарно з Боржником за виконання в повному обсязі Зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов Кредитного договору №104.10-35/К-154/19 від 28.10.2019 (пункт 2.1, підпункт 1.1 п.1).

При цьому, сторони домовились, що Зобов`язанням є зобов`язання (в повному обсязі або окремій його частині), що випливають з Кредитного договору, в тому числі, але не виключно: 1. повернути Кредитору кредитні кошти надані у розмірі 125000,00грн із терміном повернення не пізніше 27.10.2020 із погашенням згідно графіку та на умовах, зазначених у Кредитному договорі; 2. Сплатити Кредитору проценти за користування кредитом, у розмірі, що визначений на основі: процентних ставок 30,0% (тридцять цілих нуль десятих) процентів річних у гривнях, які встановлюються відповідно до умов, зазначених у Кредитному договорі; 3. Сплатити Кредитору комісійні винагороди у строки та на умовах, зазначених у Кредитному договору; 4. сплатити на користь Кредитора штрафні санкції у випадку неналежного виконання зобов`язань за Кредитним договором, а також інші платежі, що підлягають сплаті згідно умов Кредитного договору тощо. (пп.11 п.1 Договору поруки).

В силу підпункту 10.1.1 п.10.1 цей Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 10 (десяти) років з моменту його підписання сторонами. Датою підписання цього договору є дата, зазначена на його першій сторінці (п.12.1 Договору поруки)

Дія поруки за цим Договором для цілей застосування та в розумінні ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України становить 10 (десять) років з моменту підписання цього Договору Сторонами та його скріплення печатками Сторін (за бажанням). Порука за цим Договором припиняється закінченням строку, вказаного в пп. 10.3.1, або з моменту повного виконання Зобов`язання за Кредитним договором (підпункти 10.3.1; 10.3.2).

Згідно п. 2.2. Договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язання у тому ж обсязі, що і Боржник, в порядку, визначеному Кредитним договором, у тому числі, але не виключно у разі повного чи частково невиконання Боржником зобов`язання, зокрема, що сплати процентів за користування Кредитом та/або повернення частини Кредиту, в тому числі згідно з графіком погашення Кредиту (за його наявності), щодо повернення Кредиту при закінченні строку користування ним, в тому числі у випадку дострокового повного/часткового погашення Зобов`язання за вимогою Кредитора, та/або щодо сплати комісійних винагород в строки, визначені Кредитним договором.(пп.2.2.1)

У відповідності до умов п.2.3 Договору поруки визначено, що порукою за цим Договором без отримання додаткової згоди Поручителя у повному обсязі також забезпечуються зміни умов Зобов`язання, які виникнуть (зміняться) відповідно до умов Кредитного договору (зокрема, внаслідок внесення змін до Кредитного договору). Перелік обставин, що віднесені до відповідних змін наведений у пп.2.3.1-2.3.8 Договору поруки).

При цьому, обсяг зобов`язань Поручителя за цим Договором не є фіксованою сумою і може збільшуватись або зменшуватись в залежності від виконання Боржником та/або Поручителем (на умовах, визначених цим Договором) Зобов`язання за Кредитним договором, а також черговості направлення Кредитором отриманих грошових коштів в погашення Зобов`язання. Поручитель також відповідає перед Кредитором за повернення Боржником грошових коштів (включаючи комісійні винагороди та проценти, нараховані на суму грошових коштів в порядку, визначеному Кредитним договором та законодавством України за користування чужими грошовими коштами). (п.п. 2.4 -2.5 Договору поруки).

Згідно п. 3.1.1 Договору поруки Поручитель зобов`язуються самостійно контролювати дотримання та своєчасне виконання Боржником зобов`язання перед Кредитором та у разі виявлення неможливості вчасно здійснити черговий платіж у відповідності з Кредитним договором, Поручитель забезпечує надсилання Боржником письмового повідомлення про це Поручителю та Кредитору не пізніше ніж за 3 (три) банківські дні до моменту настання Строку виконання Зобов`язання. Після отримання від Боржника письмового повідомлення щодо неможливості вчасного виконання ним (Боржником) Зобов`язання за Кредитним договором, Поручитель має право не пізніше настання строку виконання зобов`язання сплатити Кредитору суму боргу шляхом перерахування її на рахунок Кредитора, визначений Кредитним договором для погашення заборгованості за ним. (п.3.1.2 Договору поруки).

Як передбачено у п.3.2.5 єдиною підставою для визначення розміру зобов`язання, що підлягають виконанню Поручителем, є дані аналітичного обліку та рахунки, що ведуться установою Кредитора для визначення грошових зобов`язань Боржника перед Кредитором за Кредитом.

В силу п.3.2.2 Договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Боржником зобов`язання у порядку та строки, встановлені Кредитним договором, Кредитор набуває право вимоги до Боржника і Поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобов`язанням, а Поручитель та Боржник з моменту порушення Боржником зобов`язання відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. При цьому, згідно п. 3.2.3 Кредитор має право вимагати виконання Зобов`язання за Кредитним договором на власний вибір, як від Боржника та Кредитора спільно, так від будь-кого з низ окремо, причому як в повному обсязі, так і частково.

У відповідності з п. 3.2.4 Договору поруки з метою реалізації відповідно до умов цього Договору права вимоги до Поручителя Кредитор має право, але не зобов`язаний пред`явити (направити) Поручителю вимогу. Не направлення Кредитором вимоги не позбавляє права Кредитора вимагати у Поручителя виконання Зобов`язання відповідно до умов цього Договору та законодавства.

Згідно меморіального ордеру № від 29 жовтня 2019 року (арк. справи 75) АТ «Ощадбанк» перерахувало на рахунок ТОВ «ТПП «МЕТСОЮЗ», зазначений у договорі грошові кошти в сумі 125000,00грн.

Факт отримання грошових коштів також підтверджується випискою з відповідного рахунку за 29.10.2019.

10 червня 2020 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТПП «МЕТСОЮЗ» укладено додатковий договір про реструктуризацію до Кредитного договору №104.10-35/К-154/19 від 28 жовтня 2019 року (далі - Додатковий договір про реструктуризацію № 1), в якому Сторони домовились викласти пункт 3.10 розділ 3 «Умови кредитування» Договору в новій редакції, а саме: Позичальник здійснює повернення Кредиту та проводить сплату процентів за користування ним відповідно до Графіку платежів, який є Додатком 2 до цього Договору, та у випадках, визначених Договором, підлягає корегуванню Банком. Станом на 10 червня 2020 року сума основного боргу становить 76482,20 (сімдесят шість тисяч чотириста вісімдесят дві гривні 20 копійок).

Сторони домовились викласти Додаток 3 до Договору в новій редакції, відповідно до якої встановлено Графік платежів за Кредитним договором, зокрема: дата погашення 25 червня 2020 року - сума Основної суми боргу до погашення 12086,43грн; 24 липня, 25 серпня, 25 вересня 2020 року - щомісячно по 16100,00грн; 27 жовтня 2020 року - 16095,77грн.

За Додатковим договором №1 до Договору поруки №104.10-35/П-193/19, укладеним між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 10 червня 2020 року, Поручитель підтвердив надану Кредитору фінансову поруку (солідарну, в повному обсязі) в забезпечення виконання зобов`язань Боржника перед Банком за Кредитним договором №104.10-35/К-154/19 від 28 жовтня 2019 року, у зв`язку зі зміною, за згодою Поручителя, умов кредитування Боржника за Кредитним договором, а також підтверджує, що ознайомлений та згоден зі всіма умовами Додаткового договору про реструктуризацію №1 від 10.06.2020 до Кредитного договору.

Таким чином, на дату звернення з позовом строк остаточного виконання зобов`язання з погашення кредиту - 27 жовтня 2020 року - настав, однак відповідачами не було вчасно та відповідно до підписаного графіку виконання виконано зобов`язання за Кредитним договором.

Позивачем надані банківські виписки, які підтверджують з урахуванням часткових сплат, здійснених відповідачем 1, наявність з боку Позичальника простроченої заборгованості за основним боргом в сумі 74837,58грн, яка виникла за період з 26.03.2020 по 27.10.2020; прострочених відсотків по кредиту в сумі 184,10грн за період з 28.10.2019 по 03.11.2020.

На цей час зобов`язання щодо сплати означених сум заборгованості відповідачами не виконано, внаслідок чого позивач звернувся до суду з позовними вимогами щодо стягнення вказаних сум та додатково позивачем нараховані: сума пені за непогашення кредиту - 2156,71грн з 26.03.2020 по 03.11.2020; сума пені за непогашеними відсотками - 40,26грн з 13.04.2020 по 03.11.2020; 3%річних по простроченому основному боргу - 499,88грн з 26.03.2020 по 03.11.2020; 3%річних по прострочених відсотках - 8,73грн з 13.04.2020 по 03.11.2020; індекс інфляції по простроченому основному боргу - 249,15грн за період березень 2020 - вересень 2020.

Докази на підтвердження направлення на адреси відповідачів з боку позивача будь-яких вимог про сплату заборгованості або претензій в порядку досудового врегулювання спору матеріали справи не містять.

Правова оцінка аргументів учасників справи та мотиви рішення суду

Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві, дослідивши надані сторонами в порядку статті 74 Господарського процесуального кодексу України письмові докази, господарський суд, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам у справі, дійшов висновку про часткове задоволення позову, зважаючи на таке.

За своєю правовою природою судове рішення є засобом захисту прав або інтересів фізичних та юридичних осіб.

Приписами статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Реалізуючи встановлене статтею 55 Конституції України та статтею 4 Господарського процесуального кодексу України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи законний інтерес. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Позивач звертаючись до суду з позовом самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак, наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 924/831/17).

Предметом спору між сторонами у цій справі є матеріально-правова вимога позивача до суб`єкта господарювання та поручителя - фізичної особи про стягнення несплаченої частини основного боргу і процентів за кредитним договором, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, а також пені за порушення строків виконання відповідачем договірних зобов`язань.

За змістом частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями статті 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

В силу частини першої статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відносини сторін за договором №104.10-35/К-154/19 від 28 жовтня 2019 року, який за своєю правовою природою є кредитним договором, регулюються нормами параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України та положеннями статей 345-346 Господарського кодексу України.

Згідно з частиною другою статті 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Приписами статті 1054 Цивільного кодексу України унормовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

У межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості.

Матеріалами справи встановлено, що Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» свої зобов`язання за вказаним договором виконало, надавши ТОВ «ТПП «МЕТСОЮЗ» кредит на поповнення обігових коштів в сумі 125000,00грн шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника, що підтверджується меморіальним ордером № від 29 жовтня 2019 року. Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується випискою з його карткового рахунку від 29.10.2019.

З долучених до справи банківських виписок філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» вбачається, що протягом дії кредитного договору відповідачем на виконання його умов здійснено часткове повернення отриманих у Банку грошових кошті та процентів за користування кредитом.

Суд доходить висновку, що надані позивачем виписки з поточного рахунку відповідача 1 та копія меморіального ордеру є належним доказом перерахування банком кредитних коштів відповідачу 1 в силу вимог ст. 76 ГПК України. Окрім цього, доказів, які б спростовували висновки суду в цій частині, до матеріалів справи не надано, відповідач 1 будь-яких заперечень щодо належного виконання банком взятих на себе зобов`язань до суду не надав.

Частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За умовами частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню к цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання у відповідності до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За вимогами частини першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як виходить з Додаткового договору про реструктуризацію до Кредитного договору №104.10-35/К-154/19 від 28 жовтня 2019 року з 10 червня 2020 року, сторони домовились, що станом на 10 червня 2020 року сума основного боргу становить 76482,20грн та встановлено Графік платежів за Кредитним договором, зокрема: дата погашення 25 червня 2020 року - сума Основної суми боргу - 12086,43грн; 24 липня, 25 серпня, 25 вересня 2020 року - щомісячно по 16100,00грн; 27 жовтня 2020 року - 16095,77грн.

Під час дії Кредитного договору відповідач 1 порушував порядок і періодичність внесення платежів у рахунок погашення Кредиту згідно погодженого Графіку починаючи з березня 2020 року та сплати процентів, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 74837,58грн основного боргу. Строк виконання зобов`язання настав. Доказів оплати заборгованості у вказаній сумі відповідач 1 суду не надав.

Контрозрахунку або заперечень щодо черговості та порядку зарахування позивачем сплачених за договором грошових коштів відповідач 1 не навів.

З таких обставин, господарський суд вважає доведеним факт порушення відповідачем 1 умов правочину в частині виконання грошового зобов`язання з належного повернення кредитних коштів та приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 74837,58грн.

Положеннями частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення.

Процентна ставка у відповідності до підпункту 3.4.1 вказаного Кредитного договору є фіксованою та нараховується і сплачується в розмірі 30,0% річних.

При цьому, сторони домовились, що нараховані за період з дня видачі Кредиту або з першого числі звітного місяця по останнє число звітного місяця або по день погашення Позичальником Кредиту (або його частини) проценти сплачуються Позичальником не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, а у разі розірвання цього договору або настання остаточного терміну повернення Кредиту - одночасно з погашенням всієї Основної суми боргу.(п. 3.4.6 Договору).

Остаточний термін повернення Кредиту - не пізніше 27 жовтня 2020 року (пункт 3.2 Договору). Аналогічний строк визначено у Додатковому договорі про реструктуризацію.

Зі змісту позовної заяви та представленого Позивачем розрахунку заборгованість з прострочених відсотків по кредиту визначена за період з 28.10.2019 по 03.11.2020 в розмірі 184,10грн.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Дані правові висновки системно викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.

З огляду на викладене, позивач мав право нараховувати проценти у розмірі 30% річних до 27.10.2020 (остаточний термін повернення Кредиту) включно, після настання вказаного строку у разі настання прострочення позивач має право на нарахування 3% річних згідно приписів ст.625 Цивільного кодексу України.

Дослідивши надані позивачем банківські виписки щодо нарахування процентів (арк. справи 61 (зворотній бік), 62, 62 (зворотній бік)), суд вбачає, що позивачем здійснено нарахування процентів у наступних сумах - 122,83грн за період з 28.10.2020 по 29.10.2020, 307,09грн за період з 30.10.2020 по 31.10.2020, 61,42грн за 01.11.2020, 122,68грн за період з 02.11.2020 по 03.11.2020. Всього на суму 614,02грн.

Тоді як Банк, з огляду на закінчення строку кредитування, не мав права на нарахування процентів після 27.10.2020 включно.

Як наслідок, суд вважає, що за визначений позивачам період у відповідності до умов Кредитного договору Банк мав на нарахування процентів у загальній сумі 26089,57грн відповідачем 1 сплачені грошові кошти у погашення сум нарахованих процентів в розмірі 26519,48грн.

Таким чином, оскільки у Позичальника відсутня заборгованість по сплаті процентів за Кредитним договором, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення 184,10грн.

Щодо позовних вимог про стягнення 3% річних по простроченому основному боргу - 499,88грн з 26.03.2020 по 03.11.2020; 3% річних по прострочених відсотках - 8,73грн з 13.04.2020 по 03.11.2020; індекс інфляції по простроченому основному боргу - 249,15грн за період березень 2020 - вересень 2020, суд зазначає наступне.

За умовами статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Грошовим є зобов`язання, за яким боржник зобов`язується сплатити кредитору певну суму грошових коштів.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

Досліджуючи наданий позивачем розрахунок 3% річних, що нараховані на суму основного боргу, суд встановив, що він є арифметично невірним. Зокрема, за розрахунком суду, що здійснений з урахуванням строків виникнення прострочення виконання зобов`язання та з урахуванням часткових оплат, сума 3% річних за вказаний позивачем період складає 499,85грн, у задоволенні решти позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Перевіривши розрахунок 3% річних по прострочених відсотках, які заявлені до стягнення в сумі 8,73грн за період з 13.04.2020 по 03.11.2020, судом встановлено, що позивач, здійснюючи останній правомірно виходив з наявності прострочення виконання зобов`язання з оплати відсотків, що мало місце на суму 2117,45грн у період з 13.04.2020 по 16.04.2020, на суму 1782,42грн у період з 17.04.2020 по 21.04.2020, на суму 1410,62грн за 22.04.2020, на суму 1217,98грн за період з 13.07.2020 по 21.07.2020, на суму 1941,09грн за період з 11.08.2020 по 30.08.2020, на суму 1935,78грн за період з 11.09.2020 по 16.09.2020, на суму 1853,56грн за період з 13.10.2020 по 26.10.2020, на суму 1599,88грн за період з 28.10.2020 по 29.10.2020 (з урахуванням дат здійсненої оплати нарахованих процентів), однак, на нарахування 3% річних на суму 307,09грн за період з 30.10.2020 по 01.11.2020 позивач право не мав, оскільки у вказаній сумі відсутнє право на нарахування процентів взагалі, відповідно прострочка виконання зобов`язання відсутня. Крім того, розрахунок є арифметично невірним.

За розрахунком суду обґрунтованою сумою 3% річних є 8,96грн.

Суд у відповідності з приписами ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, тому в цій частині задовольняються позовні вимоги в сумі 8,73грн.

При розрахунку інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 Цивільного кодексу України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови КМУ №1078).

Нормою статті 625 Цивільного кодексу України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - «дефляція», то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.

При зменшенні суми боргу внаслідок часткового виконання зобов`язання боржником, сума погашення має відніматися не від суми основного боргу, який існував на початок розрахункового місяця, а від суми основного боргу, помноженої на індекс інфляції у цьому місяці (фактичної вартості грошей на кінець розрахункового місяця з урахуванням інфляційних процесів). А подальший розрахунок інфляційних збитків здійснюється з урахуванням саме проіндексованого залишку основного боргу за попередній місяць у тій же послідовності (шляхом перемножування на індекс інфляції за наступний місяць та віднімання конкретної суми погашення боргу у новому розрахунковому місяці).

Наведені висновки узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 24.04.2019 у справі №910/5625/18, від 13.02.2019 у справі №924/312/18, 26.06.2020 у справі № 905/21/19, від 24.09.2020 у справі №915/2095/19.

Крім того, відповідно до роз`яснення Верховного Суду викладеного в постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19, сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Досліджуючи розрахунок інфляційних нарахувань (арк. справи 30), здійснений позивачем, суд вбачає наступні нарахування:

- за квітень 2020 на суму 732,35грн (718,78 + 13,57), за період квітень-травень 2020 на суму 7567,30грн (1000+3000+3567,20) по несплаченій частині кредиту за березень 2020;

- за травень 2020 на суму 10417,00грн по несплаченій частині кредиту за квітень 2020;

- за липень 2020 на суму 282,02грн, за період липень 2020 - серпень 2020 на суму 558,91грн, за період з липня по вересень 2020 на суму 564,22грн, за період з липня по жовтень 2020 на суму 10681,28грн по несплаченій частині кредиту за червень 2020;

- за серпень-жовтень 2020 на суму 16100,00грн по несплаченій частині кредиту за липень 2020;

- за вересень-жовтень 2020 на суму 16100,00грн по несплаченій частині кредиту за серпень 2020;

- за жовтень 2020 на суму 16100,00грн по несплаченій частині кредиту за вересень 2020.

Загальна сума інфляційних нарахувань, здійснених позивачем, складає 249,15грн.

Щодо порядку здійснення нарахування інфляційних витрат за березень 2020 позивач повідомив, що прострочена заборгованість, яка виникла у березні 2020, погашалась відповідачем 1 неодноразово протягом декількох місяців, коефіцієнт інфляції змінюється в залежності від місяця існування заборгованості, як наслідок, у розрахунку вказана не сума погашення, а сума існування простроченої заборгованості і показано відповідну зміну коефіцієнту. Якщо кредит погашався спочатку місяця, то коефіцієнт інфляції, ще є невідомим, розрахунок можливо зробити тільки за попередній місяць (письмові пояснення позивача від 02.02.2021).

Виходячи з матеріалів справи, базуючись на даних, що містяться у таблиці розрахунку основної заборгованості за кредитом, суд приходить до висновку, що станом на 26.03.2020 за березень 2020 сума коштів за кредитом, з урахування коштів перенесених на прострочку та часткових оплат, складала 8299,55грн; станом на 28.04.2020 за квітень 10417,00грн (повна заборгованість 17997,77грн); станом на 26.06.2020 за червень 12086,43грн, суми за липень, серпень, вересень 2020 співпадають з сумами, наведеними позивачем.

Відповідно, суд, здійснюючи перевірку розрахунку, застосовує як базу нарахування суми, що зазначені у розрахунку позивача, оскільки суми, наведені позивачем є значно меншими, аніж реальна сума заборгованості, яка існувала у визначений позивачем період нарахування інфляційних.

За розрахунком суду сума інфляційних нарахувань за визначені позивачем періоди та на зазначені ним суми складає 807,60грн, як наслідок, з огляду на приписи ст. 237 Господарського процесуального кодексу України наведені вище, суд задовольняє позовні вимоги щодо стягнення інфляційних нарахувань у повному обсязі в сумі 249,15грн.

Положеннями частини першою статті 230 Господарського кодексу України унормовано, що учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Господарський суд зазначає, що за наведеними вище положеннями Господарського кодексу України господарське правопорушення може полягати як у порушенні нормативно встановлених правил здійснення господарської діяльності, так і у порушенні договірних зобов`язань. Господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань також поділяється на встановлену законом і договірну. Необхідною умовою застосування такої відповідальності є визначення у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду правопорушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафні санкції і конкретний їх розмір.

За визначенням, яке міститься у статті 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною четвертою статті 231 Господарського кодексу України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Застосовуючи вимоги пункту 6.1 кредитного договору №104.10-35/К-154/19 від 28 жовтня 2019 року, згідно яких у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником взятих на себе зобов`язань, передбачених цим Договором, Банк має право застосувати до Позичальника штрафні санкції за порушення Позичальником строків виконання зобов`язання щодо погашення Основної суми боргу та/або сплати комісійних винагород та/або процентів за користування Кредитом - пеню на користь Банку, яка обчислюється від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що дії у період прострочення платежу, за кожен день прострочення, позивач заявив до стягнення суму пені за непогашення кредиту - 2156,71грн за період з 26.03.2020 по 03.11.2020; суму пені за непогашеними відсотками - 40,26грн за період з 13.04.2020 по 03.11.2020.

Відповідно до п.15 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та п.8 Розділу ІХ «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Закон щодо внесення означених змін набрав чинності 04.07.2020.

У силу норм ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19», на всій території України встановлено карантин з 12.03.2020.

Відповідно до ч.1 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 30 квітня 2021 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020, № 63, ст. 2029).

Відтак, починаючи з 12.03.2020 позичальники звільняються від відповідальності щодо сплати неустойки, штрафу, пені за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором у період дії карантину.

Як наслідок, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені у повному обсязі.

Відповідно до договору поруки №104.10-35/П-193/19 від 28 жовтня 2019 року та додаткового договору до нього №1 від 10 червня 2020 року фізична особа ОСОБА_1 виступив Поручителем за кредитним договором від 28.10.2019 №104.10-35/К-154/19 та за додатковим договором про реструктуризацію №1 від 10 червня 2020 року, укладеними між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТПП «МЕТСОЮЗ».

Позивачем заявлені вимоги про стягнення солідарно з Боржника - ТОВ «ТПП «МЕТСОЮЗ» та Поручителя - ОСОБА_1 .

Як виходить з умов Договору поруки, Поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язується перед Кредитором відповідати солідарно з Боржником за виконання в повному обсязі Зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов Кредитного договору №104.10-35/К-154/19 від 28.10.2019 (пункт 2.1, підпункт 1.1 п.1). При цьому, сторони домовились, що Зобов`язанням є зобов`язання (в повному обсязі або окремій його частині), що випливають з Кредитного договору, в тому числі, але не виключно: 1. повернути Кредитору кредитні кошти надані у розмірі 125000,00грн із терміном повернення не пізніше 27.10.2020 із погашенням згідно графіку та на умовах, зазначених у Кредитному договорі; 2. Сплатити Кредитору проценти за користування кредитом, у розмірі, що визначений на основі: процентних ставок 30,0% (тридцять цілих нуль десятих) процентів річних у гривнях, які встановлюються відповідно до умов, зазначених у Кредитному договорі; 3. Сплатити Кредитору комісійні винагороди у строки та на умовах, зазначених у Кредитному договору; 4. Сплатити на користь Кредитора штрафні санкції у випадку неналежного виконання зобов`язань за Кредитним договором, а також інші платежі, що підлягають сплаті згідно умов Кредитного договору тощо. (пп.11 п.1 Договору поруки).

Приписами статті 553 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника. Договір поруки має акцесорний, додатковий до основного зобов`язання характер.

Згідно із частиною першою статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, тобто нерозривно пов`язані між собою або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову.

У цій справі позов заявлено позивачем до боржника та поручителя, вимоги до них є однорідними, нерозривно пов`язаними між собою, оскільки обсяг відповідальності поручителя збігається з обсягом відповідальності боржника.

Відповідно до частини першої статті 541 Цивільного кодексу України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, установлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Наслідки солідарного обов`язку боржників передбачено статтею 543 Цивільного кодексу України, основний з яких визначено у частині першій цієї статті, а саме: у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Вимогу до Поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором пред`явлено АТ «Державний ощадний банк України» в судовому порядку в межах строку дії поруки за Договором №104.10-35/П-193/19 від 28.10.2019.

За таких обставин господарський суд визнає, що Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором за вказаним Кредитним договором як солідарні боржники, тому наявні правові підстави для стягнення заборгованості за Договором з відповідачів у солідарному порядку.

Зважаючи на викладене, проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши докази, які надані на їх підтвердження, за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності та взаємозв`язку, виходячи із загальних засад господарського законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідачів заборгованості по кредиту в сумі 74837,58грн, 3% річних по простроченому основному боргу в сумі 499,85грн, 3% річних по прострочених відсотках в сумі 8,73грн, інфляційних нарахувань в сумі 249,15грн , у задоволенні решти позовних вимог суду відмовляє.

Розподіл судових витрат

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Судові витрати у відповідності до вимог ст.129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з відповідачів в рівних частинах на користь позивача, враховуючи, що спір у справі виник саме внаслідок неправильних дій відповідачів, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю «ТПП «МЕТСОЮЗ», відповідача 2 - ОСОБА_1 про солідарне стягнення 77976,41грн, з яких: заборгованість по кредиту - 74837,58грн, прострочені відсотки по кредиту - 184,10грн, сума пені за непогашення по кредиту - 2156,71грн, сума пені за непогашення відсотків - 40,26грн, 3% річних по простроченому основному боргу - 499,88грн, 3% річних по прострочених відсотках - 8,73грн, індекс інфляції по простроченому основному боргу - 249,15грн - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТПП «МЕТСОЮЗ» (адреса місцезнаходження: 84200, Донецька область, м.Дружківка, вул.Машинобудівників, буд.62. кв.26; ), ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул.Госпітальна, буд. 12-г; ) в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» (адреса місцезнаходження: 84302, Донецька обл., місто Краматорськ, вулиця Люксембург Рози, будинок 54; ) заборгованість по кредиту в сумі 74837,58грн, 3% річних по простроченому основному боргу в сумі 499,85грн, 3% річних по прострочених відсотках в сумі 8,73грн, інфляційні нарахування в сумі 249,15грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТПП «МЕТСОЮЗ» (адреса місцезнаходження: 84200, Донецька область, м.Дружківка, вул.Машинобудівників, буд.62. кв.26; ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (адреса місцезнаходження:01001, м. Київ, вул.Госпітальна, буд. 12-г; ) в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» (адреса місцезнаходження: 84302, Донецька обл., місто Краматорськ, вулиця Люксембург Рози, будинок 54; ) витрати по оплаті судового збору в сумі 1018,90грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (адреса місцезнаходження:01001, м. Київ, вул.Госпітальна, буд. 12-г; ) в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» (адреса місцезнаходження: 84302, Донецька обл., місто Краматорськ, вулиця Люксембург Рози, будинок 54; ) витрати по оплаті судового збору в сумі 1018,90грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини складено та підписано 30.03.2021.

Повний текст рішення складено та підписано 09.04.2021.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Устимова