ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/5285/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бакуліна С.В - головуючий, Баранець О.М., Кролевець О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Федорченка В. М.,

представників учасників справи та учасників справи:

позивача 1 - Прокопіва Д.Б., Кулачка Т.М.,

позивача 2 - Кулачка Т.М.,

позивача 3 - Кулачка Т.М.,

позивача 4 - Кулачка Т.М.,

відповідача - Підгородецької О.Ю.,

третьої особи - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Міністерства юстиції України

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 (головуючий - Куксов В. В., судді: Разіна Т. І., Яковлєв М. Л.)

у справі №910/5285/20

за позовом 1. ОСОБА_2 , 2. ОСОБА_3 , 3. ОСОБА_4 , 4. ОСОБА_5

до Міністерства юстиції України,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_6 ,

про визнання незаконним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 29.03.2021 №29.3-02/698 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи», у зв`язку з перебуванням судді Губенко Н.М. у відпустці, проведено повторний автоматизований розподілу судової справи №910/5285/20, за результатами якого визначено наступний склад колегії суддів: Бакуліна С.В - головуючий, Баранець О.М., Кролевець О.А.

1.Короткий зміст позовних вимог та заперечень

1.1. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулись до Господарського суду міста Києва із позовом до Міністерства юстиції України про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 06.10.2017 №3115/5 "Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 14.02.2017 №0067381 "Державна реєстрація новоутвореної шляхом заснування юридичної особи", проведену державним реєстратором Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації Гноцем Олександром Юрійовичем стосовно Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дружби Народів Авеню" (далі - ОСББ "Дружби Народів Авеню").

1.2.Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі зазначили про те, що спірний наказ відповідача безпосередньо порушує законні права, свободи і інтереси позивачів, оскільки створене останніми та іншими мешканцями секцій ІІІ, ІV ОСББ "Дружби Народів Авеню" покликане для реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території шляхом самоуправління будинком. Позивачі стверджують, що: 1) секції ІІІ, ІV багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 жодним чином не поєднані спільною прибудинковою територією, елементами благоустрою, обладнанням, інженерною інфраструктурою ні з багатоквартирним будинком по АДРЕСА_2 (секції І, ІІ), в якому створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Квартал Дружби" (далі - ОСББ "Квартал Дружби"), ні з будь-якими іншими будинками та являються самостійним об`єктом нерухомого майна; 2) всі бюлетені поіменного голосування, на які послалася Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації у своєму висновку від 05.10.2017, заповнені повноважними представниками власників квартир виключно секцій ІІІ, ІV багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , які мали право підписувати ці бюлетені; 3) ОСОБА_6 пропустила встановлений нормативними приписами строк оскарження рішення державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, у зв`язку з чим у задоволенні її скарги мало бути відмовлено; 4) відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення було порушено норми Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 (далі - Порядок №1128), зокрема в частині належного та своєчасного повідомлення зацікавлених осіб та надсилання останнім копій скарг з додатками, що, в підсумку, призвело до незабезпечення об`єктивного розгляду скарги.

1.3.Заперечення проти позову обґрунтовані тим, що: подані для проведення оскаржуваної реєстраційної дії документи не відповідають вимогам законодавства, оскільки в одному будинку може бути створене лише одне об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, тоді як в багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 вже було зареєстровано 27.09.2013 ОСББ "Квартал Дружби"; подані державному реєстратору документи не відповідають відомостям, зазначеним у заяві про державну реєстрацію; державному реєстратору не було надано жодних документів, які б підтверджували повноваження Юрченка Д.О. діяти в якості представника від імені ТОВ "Солюшнс ІНН"; Ляшенко Т.О. стало відомо про незаконність дій державного реєстратора виключно 18.09.2018 з листа Печерської районної в м. Києві державної адміністрації №105/01-4217/1 від 18.09.2017, тому нею дотримано строків оскарження дій державного реєстратора.

2. Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

2.1.26.11.2013 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано сертифікат серія IY №98 від 26.11.2013, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта офісно-житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_2 у Печерському районі м. Києва (II черга будівництва) проектній документації та підтверджено готовність до експлуатації. Сертифікат виданий на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації від 11.11.2013.

2.2.19.12.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Висока Вежа" (далі - власник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КП "Українська житлова компанія" (далі - ТОВ "КП "УЖК", виконавець) було укладено договір про передачу функцій з управління та утримання офісно-житлового комплексу та прибудинкової території (передачу майна з балансу на баланс) (далі - договір від 19.12.2013), згідно пункту 1.1.1 якого предметом договору є передача власником на баланс виконавцю загального і неподільного майна об`єкта, який розташований за адресою: АДРЕСА_2, та передача виконавцю функцій з управління та утримання офісно-житлового комплексу та прибудинкової території і забезпечення надання споживачам комплексу житлово-комунальних послуг із здійснення контролю за якістю надання послуг з утримання офісно-житлового комплексу і прибудинкової території, а також прийняття виконавцем на баланс цього майна для здійснення функцій з його управління, утримання та проведення розрахунків із споживачами житлово-комунальних послуг. До складу офісно-житлового комплексу на АДРЕСА_2 , (II черга будівництва) входить: - житловий будинок (секцій ІІІ, ІV) із вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями, в тому числі приміщення для тимчасового проживання; - підземний паркінг на 312 машиномісць.

2.3.Відповідно до пункту 1.1.2 договору від 19.12.2013 офісно-житловий комплекс - єдиний комплекс майна, який включає в себе: житлові приміщення, нежилі приміщення, машиномісця у паркінгу, технічні приміщення, а також: допоміжні приміщення, конструктивні елементи; технічне обладнання, в тому числі інженерні мережі; елементи благоустрою, прибудинкової території, інше майно, яке забезпечує належне функціонування офісно-житлового комплексу (II черга будівництва).

2.4.17.01.2017 на установчих зборах співвласники житлового багатоквартирного будинку №14-16 по бульвару Дружби Народів у Печерському районі м. Києва, секції №3 та №4 прийняли рішення про створення ОСББ "Дружби Народів Авеню". У зв`язку з цим, 14.02.2017, державним реєстратором Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації Гноцем О.Ю. зареєстровано ОСББ "Дружби Народів Авеню" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом №41150714 згідно запису №0067381.

2.5.04.05.2017 між ОСББ "Дружби Народів Авеню" та ТОВ "КП "УЖК" підписано акт приймання-передачі будинку з балансу на баланс (в управління) частини офісно-житлового комплексу по бульвару Дружби Народів, 14-16, у Печерському районі міста Києва (ІІ черга, секція ІІІ, ІV), до складу якого входить також підземний паркінг на 312 машиномісць.

2.6.Позивачі є мешканцями будинку та власниками квартир у ІІ черзі секцій ІІІ, ІV, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, що увійшли до ОСББ "Дружби Народів Авеню".

2.7.Поряд із цим, 21.09.2013 співвласники житлового багатоквартирного будинку №14-16 (І черга будівництва) офісно-житлового комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 у Печерському районі м. Києва, на установчих зборах прийняли рішення про створення ОСББ "Квартал Дружби", яке зареєстроване 27.09.2013.

2.8.23.10.2014 за актом приймання-передачі з балансу на баланс житлово-офісного комплексу на бульварі Дружби Народів, 14-16 у місті Києві (І черга) ТОВ "Світ побуту" (первісний балансоутримувач) передало, а ОСББ "Квартал Дружби" прийняло на баланс вищевказаний житлово-офісний комплекс.

2.9.25.09.2017 ОСОБА_6 звернулася до Міністерства юстиції України із скаргою на рішення державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації Гноця О.Ю., в якій просила скасувати реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.02.2017, номер запису: 0067381 щодо реєстрації ОСББ "Дружби Народів Авеню" за адресою: 01103, АДРЕСА_2, секція ІІІ, ІV.

2.10.За результатами розгляду скарги ОСОБА_6 комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації складено висновок від 05.10.2017, яким вирішено задовольнити скаргу в повному обсязі. В обґрунтування прийнятого рішення Комісією зазначено, що подані для проведення оскаржуваної реєстраційної дії документи не відповідають вимогам законодавства, оскільки в одному будинку може бути створене лише одне об`єднання співвласників багатоквартирного будинку; адреса у документах створення відрізняється від фактичної адреси ОСББ, а бюлетень поіменного голосування заповнений ОСОБА_7 від імені ТОВ "Солюшнс ІНН", у той час як його керівником є ОСОБА_8 .

2.11.На підставі вказаного висновку Міністерством юстиції України 06.10.2017 прийнято наказ №3115/5 "Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", яким, зокрема, скасовано реєстраційну дію у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.02.2017 №0067381 "Державна реєстрація новоутвореної шляхом заснування юридичної особи", проведену державним реєстратором Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації Гноцем О.Ю. стосовно ОСББ "Дружби Народів Авеню".

3.Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3.1.Господарський суд міста Києва рішенням від 05.08.2020 у задоволенні позову відмовив повністю.

3.2.Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд керувався тим, що спірний наказ Міністерства юстиції України про скасування державної реєстрації ОСББ "Дружби Народів Авеню" є правомірним, оскільки в одному будинку може бути створене лише одне об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, тоді як в багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 вже було зареєстровано 27.09.2013 ОСББ "Квартал Дружби". Крім того місцевий господарський суд зазначив, що позивачем не доведено відокремленості секцій ІІІ, ІV від всього офісно-житлового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

3.3.Північний апеляційний господарський суд постановою від 25.11.2020 рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 скасував; прийняв нове рішення, яким позовні вимоги задовольнив повністю:

- визнав протиправним та скасував наказ Міністерства юстиції України від 06.10.2017 №3115/5 "Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 14.02.2017 №0067381 "Державна реєстрація новоутвореної шляхом заснування юридичної особи", проведену державним реєстратором Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації Гноцем Олександром Юрійовичем стосовно Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дружби Народів Авеню";

- стягнув з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання позову в розмірі 2102,00 грн, 3153,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, 2250,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, яка була надана в суді апеляційної інстанції, та 7500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, яка була надана в суді першої інстанції;

- стягнув з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_3 судовий збір за подання позову в розмірі 2102,00 грн, 3153,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, 2250,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, яка була надана в суді апеляційної інстанції, та 7500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, яка була надана в суді першої інстанції;

- стягнув з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_4 судовий збір за подання позову в розмірі 2102,00 грн, 3153,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, 2250,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, яка була надана в суді апеляційної інстанції, та 7500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, яка була надана в суді першої інстанції;

- стягнув з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_5 судовий збір за подання позову в розмірі 2102,00 грн, та 3153,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, 2250,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, яка була надана в суді апеляційної інстанції, та 7500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, яка була надана в суді першої інстанції.

3.4.Задовольняючи позовні вимоги, апеляційний господарський суд виходив з того, що строк, встановлений законом для звернення зі скаргою на рішення державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації Гноця О.Ю, закінчився 28.08.2017, натомість скарга була подана 25.09.2017 та в цей же день зареєстрована в Міністерстві юстиції України за №28855-0-33-17, тобто з порушенням 60-денного строку, встановленого статтею 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань". У зв`язку із вказаними обставинами судова колегія апеляційної інстанції дійшла до висновку про порушення Міністерством юстиції України вимог підпунктів 3 та 8 пункту 8 статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", пунктів 5, 7, 12 Порядку №1128, відповідно до яких останнє зобов`язане було відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_6 . Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення було порушено норми Порядку №1128 щодо обов`язкового належного та своєчасного повідомлення зацікавлених осіб та надсилання їм копій скарг з додатками, що в підсумку мало наслідком незабезпечення об`єктивного розгляду скарг у сфері державної реєстрації. Також апеляційний господарський суд зазначив, що відповідачем не було досліджено наявності порушеного права ОСОБА_6 у зв`язку із проведенням оскаржуваних нею реєстраційних дій.

4.Короткий зміст вимог касаційної скарги та її обґрунтування

4.1.22.12.2020 Міністерство юстиції України звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2020, а рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №910/5285/20 - залишити в силі.

4.2.Підставою касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції у цій справі скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, посилаючись на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування частини третьої статті 27, частини першої та частини третьої статті 28, частини третьої статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", частини третьої статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", статті 62 Закону України "Про господарські товариства". Крім того скаржник зазначає як підставу касаційного оскарження частину першу статті 310 ГПК України, оскільки суд апеляційної інстанції прийняв рішення про права, інтереси власників квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, в якому було створено ОСББ "Дружби Народів Авеню", що не були залучені до участі у цій справі (пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України). Скаржник також зауважує про те, що апеляційний суд прийняв оскаржуване рішення без урахування висновку щодо застосування статті 126 ГПК України, викладеного у постанові Верховного Суду від 24.01.2019 №910/15944/17 (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України).

5. Доводи інших учасників справи

5.1. Позивачі подали відзив на касаційну скаргу, в якому просили залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду - без змін, як таку, що прийнята з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

6. Позиція Верховного Суду

Щодо доводів про неправильне застосування судом апеляційної інстанції частини третьої статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", висновок Верховного Суду щодо питання застосування якої у подібних правовідносинах відсутній.

6.1.17.01.2017 на установчих зборах співвласники житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , секції ІІІ, ІV прийняли рішення про створення ОСББ "Дружби Народів Авеню". У зв`язку з цим, 14.02.2017 державним реєстратором Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації Гноцем О.Ю. зареєстровано ОСББ "Дружби Народів Авеню" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом №41150714 згідно запису №0067381.

6.2.На відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

6.3.Відповідно до пункту першого статті 2 вказаного Закону відносини, що виникають у сфері державної реєстрації, регулюються Конституцією України, цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

6.4.Відповідно до частин першої, третьої статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду. Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

6.5.Пунктом 8 частини восьмої статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, зокрема, але не виключно, якщо закінчився встановлений законом строк подачі скарги.

6.6.У своїй скарзі до відповідача третя особа зазначала, що їй стало відомо про порушення її прав, як власника квартири в багатоквартирному будинку, де на день звернення із скаргою створено ОСББ "Дружби Народів Авеню", виключно 29.06.2017. Отже строк, встановлений законом для звернення зі скаргою, закінчився 28.08.2017. Скарга була подана 25.09.2017 та в цей же день була зареєстрована в Міністерстві юстиції України за №28855-0-33-17, тобто з порушенням 60-денного строку, встановленого статтею 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

6.7.Доводи скаржника про те, що зазначена третьою особою дата встановлення порушення її прав - 29.06.2017 є опискою, і, насправді, про порушення вона дізналась із листа Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від 18.09.2017, колегія суддів відхиляє, адже апеляційним господарським судом встановлено, що саме 29.06.2017 ОСОБА_6 було подано до Печерського районного суду м. Києва позовну заяву до ОСББ "Дружби Народів Авеню", третя особа Печерська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання недійсними, скасування установчих документів ОСББ "Дружби Народів Авеню" і скасування його державної реєстрації, яка ухвалою від 02.08.2017 цього суду у справі №757/37087/17-ц була залишена без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 207 Цивільного процесуального кодексу України.

6.8.Одним з доводів позивача у справі №757/37087/17-ц було посилання на порушення частини третьої статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", відповідно до якої в одному будинку може бути створено тільки одне об`єднання, оскільки ОСББ "Дружби Народів Авеню" створено та зареєстровано в частині будинку.

6.9.Отже, ОСОБА_6 вже по факту звернення з позовом у справі №757/37087/17-ц, в якому нею було викладено юридичну позицію щодо незаконної реєстрації ОСББ "Дружби Народів Авеню" лише в ІІІ-ІV секції одного будинку, в якому раніше було створене ОСББ "Квартал Дружби", знала про порушення державним реєстратором її прав дією з реєстрації ОСББ "Дружби Народів Авеню".

6.10.Лист Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від 18.09.2017, який досліджено судом першої інстанції в якості доказу, носить інформативний характер: по-перше, щодо присвоєння поштової адреси закінченому будівництвом об`єкту на бульварі Дружби народів, 14-16 (І черга), з посиланням на розпорядження від 28.05.2012 №241; по-друге, щодо невиявлення розпорядження, яким присвоєна поштова адреса будинку: АДРЕСА_2, секція ІІІ-ІV , а тому, за своїм змістом, є лише одним із доказів, який може підтверджувати обставини, на які посилався скаржник в скарзі до Міністерства юстиції України, та з посиланням на який відповідач і третя особа заперечують позовні вимоги позивачів у даній справі. Звертається увага скаржника, що у наведеному листі відсутній висновок щодо незаконності/законності створення та реєстрації ОСББ "Дружби Народів Авеню".

6.11.При цьому колегія суддів вважає, що звернутися до Печерської районної у м. Києві державної адміністрації із відповідним запитом ОСОБА_6 могла і особисто, і за допомогою адвоката, у спосіб звернення останнього з адвокатським запитом (в даному випадку адвокат зробив запит 15.09.2017), тоді ж, коли нею було сформовано власну юридичну позицію щодо незаконності створення і реєстрації ОСББ "Дружби Народів Авеню", тобто не пізніше звернення з позовом до Печерського районного суду м. Києва - 29.06.2017, в якому вона стверджувала саме таке.

6.12.Оскільки у частині третій статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено можливість оскарження до Міністерства юстиції України та його територіальних органів рішення державного реєстратора протягом 60 календарних днів не тільки з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю, а також і з дня коли особа могла дізнатися про порушення своїх прав, з встановлених судами обставин справи не вбачається, що ОСОБА_6 не могла дізнатися про порушення своїх прав реєстрацією ОСББ "Дружби Народів Авеню" з моменту його реєстрації і до 18.09.2017.

6.13.З огляду на викладене, колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції частини третьої статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", оскільки суд, встановивши пропуск ОСОБА_6 встановленого зазначеною нормою строку оскарження дії державного реєстратора до Міністерства юстиції України, дійшов висновку про те, що відповідач мав відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_6 на підставі пункту 8 частини восьмої статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", і з таким застосуванням зазначених норм погоджується судова колегія Верховного Суду.

Щодо доводів про неврахування апеляційним судом висновку щодо застосування статті 126 ГПК України, викладеного у постанові Верховного Суду від 24.01.2019 №910/15944/17.

6.14.За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

6.15.Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

6.16.Разом із тим, згідно із статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

6.17.Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

6.18.Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).

6.19.Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

6.20.Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

6.21.Згідно із статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

6.22.Відповідно до частин першої, другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

6.23.Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).

6.24.Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 цього Кодексу).

6.25.Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

6.26.У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

6.27.У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, коли на її думку, вбачається недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

6.28.Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

6.29.Дослідивши опис наданих послуг, та надані на їх обґрунтування докази, прийнявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу у суді першої та апеляційної інстанцій у загальній сумі 39000 грн є співмірним із складністю справи та наданими адвокатом послугами, у зв`язку із чим, дійшла висновку про стягнення з відповідача на користь позивачів пропорційно витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі.

6.30.Водночас, як вбачається з матеріалів справи, ані у суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції, відповідач не доводив того, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію реальності, а також, не зазначав про їх неспівмірність, а тому у апеляційного господарського суду були відсутні підстави за власною ініціативою вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу.

6.31.З урахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає безпідставними посилання скаржника на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 24.01.2019 у справі 910/15944/17, оскільки Суд у вказаній справі дійшов висновку про неспівмірність стягуваних витрат із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді касаційної інстанції, затраченим ним часом на надання таких послуг, та дійшов висновку про невідповідність таких витрат критерію їх реальності та розумності їхнього розміру внаслідок оцінки, і, зокрема, заперечень особи, з якої вказані витрати стягувались, щодо розподілу судових витрат, тоді як у справі №910/5285/20, як вже було зазначено, відповідач не доводив обставин неспівмірності вказаних витрат.

6.32.Доводи скаржника про відсутність доказів фактичної оплати позивачами відповідної професійної правничої допомоги, колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на таке.

6.33.За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

6.34.Отже, витрати на фактично надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу) (аналогічна позиція наведена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

6.35.Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у суді першої та апеляційної інстанцій у загальній сумі 39000 грн.

6.36.Колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права внаслідок незалучення до участі у справі всіх власників квартир та нежитлових приміщень у ІІІ-ІV секціях житлового багатоквартирного будинку, 14-16 по бульвару Дружби Народів у м. Києві, адже такі доводи, які фактично заявлено в інтересах третіх осіб, а не скаржника, не можуть оцінюватися судом за скаргою особи, яка брала участь у справі, і яка не доводить, що незалучення до участі у справі всіх власників майна потягло за собою прийняття незаконного рішення.

6.37.Посилання скаржника на те, що оскільки однією з підстав для висновку про порушення відповідачем норм законодавства та скасування спірного наказу апеляційним господарським судом було зазначено неповідомлення всіх членів ОСББ "Дружби Народів Авеню" про звернення ОСОБА_6 зі скаргою та її (скарги) розгляд, і таке неповідомлення має вплив на права та інтереси членів об`єднання, які мали б бути залучені до участі у справі третіми особами, колегія суддів відхиляє, адже зазначений висновок апеляційного суду обґрунтований не обставинами неповідомлення відповідачем кожного з власників квартир та нежитлових приміщень у ІІІ-ІV секціях житлового багатоквартирного будинку,14-16 по бульвару Дружби Народів в м. Києва, а обставинами неналежного виконання Міністерством юстиції процедурного обов`язку, передбаченого пунктом 3 Розділу ІІІ "Порядок роботи комісії" Положення про комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №37/5 від 12.01.2016, яким унормовано повідомлення всіх заінтересованих осіб про порядок денний запланованого засідання, дату, час і місце його проведення та обов`язок надіслати цим особам матеріали в електронному або паперовому вигляді, який (обов`язок) міг би бути здійснений і способом належного повідомлення ОСББ "Дружби Народів Авеню", яке, як встановлено судом, своєчасно повідомлено про надходження скарги і її розгляд не було. Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що 05.10.2017 ОСББ "Дружби Народів Авеню" надіслано листа за №/19К, датованого 02.10.2017, в якому зазначалось про надіслання об`єднанню копії скарги ОСОБА_6 від 25.09.2017 та зазначалось, що про дату, час та місце розгляду зазначеної скарги, який відбувся наступного дня після надіслання - 06.10.2017, буде опубліковано на офіційному сайті Міністерства юстиції України (дата відправлення підтверджується копією конверту із зазначенням дати направлення відповідачем вищезазначеного листа).

6.38.Доводи скаржника про неправильне застосування судом апеляційної інстанції частини першої статті 27, частини першої та третьої статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", частини третьої статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", статті 62 Закону України "Про господарські товариства", колегія суддів залишає без розгляду, оскільки з аналізу змісту постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що суд не застосовував вказані норми права при вирішенні цього спору.

7.Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

7.1.Згідно з пунктом 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

7.2.Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 309 ГПК України).

7.3.Таким чином, перевіривши постанову суду апеляційної інстанції в межах вимог та доводів касаційної скарги, встановивши, що відповідні доводи щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження, Верховний Суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення.

8.Розподіл судових витрат

8.1.Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Касаційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 у справі №910/5285/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В. Бакуліна

Судді О.М. Баранець

О.А. Кролевець