УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

12.04.2021Справа № 910/5501/21

Суддя Господарського суду міста Києва Нечай О.В., розглянувши

позовну заяву Заступника Генерального прокурора в інтересах держави

в особі Київської міської ради

до 1) Комунального підприємства "Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтик Спорт Медіа Гроуп" (Baltic Sport Media Group)

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Поверхность-Супутникові комунікації"

про скасування рішення державного реєстратора, скасування державної реєстрації прав та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Заступник Генерального прокурора (далі - прокурор) звернувся до Господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради (далі - позивач) з позовною заявою до Комунального підприємства "Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу" (далі - відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтик Спорт Медіа Гроуп" (Baltic Sport Media Group) (далі - відповідач-2) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Поверхность-Супутникові комунікації" (далі - відповідач-3) про:

- скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу" Прошкіна О.В. від 29.12.2018 №44917621 про державну реєстрацію прав на нежитлову будівлю загальною площею 885,5 кв. м (літ. А - 749,8 кв. м; тех. будівля, літ. Б - 65,9 кв. м; електрощитова, літ. В - 59,5 кв. м; КПП, літ. Г - 10,3 кв. м) на вул. Юрія Іллєнка, 42, у м. Києві за Товариством з обмеженою відповідальністю "Балтик Спорт Медіа Гроуп";

- скасування державної реєстрації прав на нежитлову будівлю загальною площею 885,5 кв. м (літ. А - 749,8 кв. м; тех. будівля, літ. Б - 65,9 кв. м; електрощитова, літ. В - 59,5 кв. м; КПП, літ. Г- 10,3 кв. м) на вул. Юрія Іллєнка, 42, у м. Києві за Товариством з обмеженою відповідальністю "Балтик Спорт Медіа Гроуп" від 29.12.2018 № 44917621, вчинену державним реєстратором Комунального підприємства "Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу" Прошкіним О.В.;

- визнання за Київською міською радою права власності на самочинно збудовані нежитлові будівлі загальною площею 885,5 кв. м (літ. А - 749,8 кв. м; тех. будівля, літ. Б - 65,9 кв. м; електрощитова, літ. В - 59,5 кв. м; КПП, літ. Г - 10,3 кв. м) на вул. Юрія Іллєнка, 42, у м. Києві.

Суд відзначає, що позовну заяву подано без додержання вимог статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ч. 1 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Однак, всупереч п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, прокурором не зазначено в позовній заяві ціни позову за вимогою про визнання за позивачем права власності на спірне майно.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 - 2 270,00 гривень.

За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Зі змісту поданої прокурором позовної заяви вбачається, що ним заявлено дві вимоги немайнового характеру (скасування рішення державного реєстратора і скасування державної реєстрації прав на вищевказану нежитлову будівлю) та одну вимогу майнового характеру (визнання за позивачем права власності на самочинно збудовані нежитлові будівлі), відтак посилання прокурора на те, що ним заявлено три вимоги немайнового характеру є безпідставними.

З огляду на вищенаведене, при поданні позовної заяви до суду прокурор мав сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру - 4 540,00 грн (2 270,00 грн х 2) та судовий збір, виходячи із вартості майна - самочинно збудованих нежитлових будівель загальною площею 885,5 кв. м (літ. А - 749,8 кв. м; тех. будівля, літ. Б - 65,9 кв. м; електрощитова, літ. В - 59,5 кв. м; КПП, літ. Г - 10,3 кв. м) на вул. Юрія Іллєнка, 42, у м. Києві, про визнання права власності на яке за позивачем прокурором заявлено відповідну позовну вимогу.

Натомість, як вбачається з матеріалів позовної заяви, в якості доказу сплати судового збору прокурором надано платіжне доручення № 399 від 08.02.2021 на суму 6 810,00 грн, тобто прокурором було сплачено судовий збір як за три вимоги немайнового характеру, про що також зазначено у позовній заяві.

Отже, прокурором не надано доказів сплати судового збору за подання позовної заяви у встановлених законом порядку і розмірі.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України при поданні позову про визнання за позивачем права власності на майно прокурор має визначити і сплатити судовий збір за таку позовну вимогу, виходячи з вартості майна щодо якого виник спір.

Згідно з ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до частин 2, 4 статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Пунктом 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, чинних від 01.09.2003) встановлено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Разом з цим, як вбачається з додатків до позовної заяви, в якості доказів прокурором до позову додано частину документів, які не є ані оригіналами документів, ані засвідченими у встановленому законом порядку копіями документів (відмітка про засвідчення копії, яка передбачена п. 5.27 ДСТУ 4163-2003, відсутня).

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вище викладене, оскільки прокурором не дотримано вимог, встановлених статтями 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити зазначену позовну заяву без руху та надати прокурору строк для усунення допущених недоліків.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Заступника Генерального прокурора без руху.

2. Встановити Заступнику Генерального прокурора строк для усунення недоліків - протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Встановити Заступнику Генерального прокурора спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- зазначення у позовній заяві ціни позову за вимогою майнового характеру;

- надання доказів сплати судового збору у встановленому порядку (на платіжні реквізити Господарського суду міста Києва) за подання позовної заяви майнового характеру, виходячи з вартості майна щодо якого виник спір;

- подання до суду документів в оригіналах або в належним чином засвідчених копіях (у відповідності з Вимогами до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, чинних від 01.09.2003), що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

4. Роз`яснити Заступнику Генерального прокурора, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

5. Згідно з ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О.В. Нечай