ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"08" квітня 2021 р.м. Одеса № 916/795/21

За позовом: Громадської організації «Товариство «ВОСТОК» (67300, Одеська область. М. Березівка, вул.31 Березня, буд. 69, код ЄДРПОУ - 42238831, електронна адреса: @mail.gov.ua)

До відповідача: Одеської обласної державної адміністрації (65032, м. Одеса, проспект Шевченка, буд. 4, код ЄДРПОУ - 00022585, електронна адреса: )

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Громадська організація (далі - ГО) «Товариство «ВОСТОК», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Одеської обласної державної адміністрації про визнання права власності на гаражі, побудовані на території Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області на земельній ділянці площею 12 га кадастровий номер: :01:001:0435, призначення: для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства; вид використання: для будівництва авто гаражів, яка належить Одеській обласній державній адміністрації.

Звертаючись до суду з позовною заявою ГО «Товариство «ВОСТОК» надала до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору з підстав того, що позивач є неприбутковою організацією. В обґрунтування клопотання позивач послався на ст.8 Закону України "Про судовий збір" та ухвали Великої палати Верховного Суду від 20.01.2020р. у справі №160/8324/19 і Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.08.2019р. у справі №440/4696/18.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.03.2021р. відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та запропоновано позивачу сплатити судовий збір за ставкою 1,5 відсотка балансової вартості спірного нерухомого майна - гаражів, побудованих на території Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області на земельній ділянці площею 12 га кадастровий номер: :01:001:0435, але не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і надати докази сплати, а також надати документи на підтвердження балансової вартості спірного нерухомого майна - гаражів, побудованих на території Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області на земельній ділянці площею 12 га кадастровий номер: :01:001:0435.

06 квітня 2021р. (вх.№9496/21 ) до Господарського суду Одеської області надійшла заява ГО «Товариство «ВОСТОК» про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивач зазначив, що у нього відсутня можливість встановити вартість майна, право власності на яке є предметом спору у даній справі, у зв`язку з тим, що проведення оцінки майна здійснюється на підставі рішення суду. У зв`язку з вказаним, позивач просить призначити судову експертизу, в ході якої провести оцінку майна, а саме гаражів , побудованих на території Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області на земельній ділянці площею 12 га кадастровий номер: :01:001:0435, призначення: для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства; вид використання: для будівництва авто гаражів, яка належить Одеській обласній державній адміністрації.

Позивач також посилається на положення ст.6 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої у разі , якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

На підставі вищенаведеного, позивач просить звільнити його від сплати судового збору та прийняти позову заяву до розгляду , або продовжити строк для проведення оцінки майна та визначення суми судового збору.

Розглянув матеріали позовної заяви , заяву позивача (вх.№9496/21 від 06.04.2021р.), суд дійшов наступних висновків:

Дійсно, відповідно до положень ч.2 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.163 ГПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

Суд зазначає, що позивачу було запропоновано сплатити судовий збір виходячи з балансової вартості спірного майна.

Так, балансова вартість майна визначається на підставі первинних документів, які є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Первинними документами, на підставі яких в даному випадку визначається вартість спірного майна - гаражів, у разі його придбання є вартість за договором купівлі-продажу, або у разі його створення - вартість матеріалів та робіт і послуг.

Позивач в позовній заяві зазначає, що спірні гаражі були побудовані членами ГО «Товариство «ВОСТОК», отже, у позивача наявні первинні документи, на підставі яких необхідно встановити балансову вартість майна, що спростовує твердження позивача щодо неможливості встановлення такої вартості.

Щодо твердження ГО «Товариство «ВОСТОК» про проведення оцінки майна виключно за рішенням суду суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Суб`єктами оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі (ст.5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін (ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна (ч.1 ст.10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Договір на проведення оцінки майна укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім. Під час укладання багатостороннього договору крім замовника оцінки стороною договору може виступати особа-платник, якщо оплату послуг суб`єкта оціночної діяльності здійснює інша особа, а не замовник. У цьому випадку на платника як сторону договору поширюються обмеження, зазначені в статті 8 цього Закону. Замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки (ч.ч.1-2 ст.10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Отже, позивач не позбавлений права укласти договір з суб`єктом оціночної діяльності для визначення вартості спірного майна.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ч.2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Отже, звертаючись до суду з позовом саме на позивача покладається першочерговий обов`язок з визначення ціни позову відповідно до наявних у нього доказів. Але, на підтвердження вартості спірного майна - гаражів позивачем не надано жодного доказу, бухгалтерської документації (первинних бухгалтерських документів), оцінки вартості майна, експертного висновку, виготовленого на замовлення позивача, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити попередню вартість спірних гаражів для визначення ціни позову.

Крім того, посилання на неприбутковість позивача як на підставу для звільнення від сплати судового збору не приймається судом до уваги, у зв`язку з тим, що зазначена підстава не є такою в розумінні Закону України «Про судовий збір». Суд повторно звертає увагу, що предметом даної позовної заяви не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а тому підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні.

Таким чином, враховуючи несплату судового збору, суд дійшов висновку, що ГО «Товариство «ВОСТОК» не виконано вимоги ухвали суду від 29.03.2021р. ро залишення позову без руху.

У відповідності до ч.4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про повернення позовної заяви Громадській організації «Товариство «ВОСТОК» та доданих до неї документів на підставі ч.4 ст.174 ГПК України, що жодним чином не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду з окремими позовними заявами.

Керуючись п.п. 2 ч.5 ст.174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи Громадській організації «Товариство «ВОСТОК».

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя Н.В. Рога