ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

02 квітня 2021 року Справа № 923/416/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Сулімовської М. Б., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 9532,07 грн. боргу за Договором оренди нежилого приміщення №28/07-01 від 28.07.2017р.

в с т а н о в и в:

30.03.2021 року до Господарського суду Херсонської області звернулося Публічне акціонерне товариство "МТБ Банк", м.Чорноморськ Одеської області із заявою про видачу судового наказу, за змістом якої просить стягнути з боржника ОСОБА_1 , м.Херсон 9532,07 грн. боргу за Договором оренди нежилого приміщення №28/07-01 від 28.07.2017р.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу за вимогою про стягнення 9532,07 грн., з огляду на наступне.

Підстави звернення з заявою про видачу судового наказу до суду господарської юрисдикції заявник обґрунтовує тим, що правовідносини між сторонами виникли з письмового правочину, який був укладений ОСОБА_1 як суб`єктом підприємницької діяльності. Тобто, між сторонами мають місце господарські правовідносини, і, незважаючи на втрату боржником статусу фізичної особи-підприємця (державна реєстрація була припинена 13.09.2018р.), його господарські зобов`язання не припинилися.

Згідно з п.16 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Порядок та форма звернення з заявою про видачу судового наказу до господарського суду визначені Господарським процесуальним кодексом України, розділом II "Наказне провадження".

Відповідно до ч.1-3 ст.147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Частиною 1 ст.148 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Норми ч.ч.1,2 ст.154 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з п.4 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у ч.1 ст.175 цього Кодексу.

Процесуальний строк для постановлення ухвали про відмову у видачі судового наказу визначений у ч.6 ст.152 Господарського процесуального кодексу України та не може перевищувати десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви.

З поданої заяви вбачається, що вимоги про стягнення заборгованості заявлені до ОСОБА_1 , яка станом на час укладення Договору оренди 28.07.2017р. мала статус суб`єкта підприємницької діяльності, проте реєстрацію якої як фізичної особи - підприємця припинено 13.09.2018р.

Статтею 51 Цивільного кодексу України визначено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Згідно ч.1 ст. 8 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Приписами ч.1 ст.128 ГК України визначено, що громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Цивільного кодексу України, фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.

За змістом п. 7 ч. 1 ст.1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Статтею 7 вказаного закону передбачено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч.8 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Лисої Альони Володимирівни відбулась 13.09.2018р., про що в Реєстрі здійснено відповідний запис №3049485.

Суд зазначає, що господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем (вказане узгоджується з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2018р. у справі № 338/180/17).

Разом з тим, ч.2 ст.12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу підприємця.

Як зазначено вище, у п.16 ч.1 ст.20 та у ч.3 ст.147 Господарського процесуального кодексу України визначено суб`єктний склад учасників наказного провадження та унормовано, що боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Ці приписи законодавства є спеціальними, які підлягають безумовному врахуванню як учасниками справи, так і судом, для цілей визначення порядку правового регулювання при здійсненні стягнення на підставі судового наказу.

Тобто, звертаючись з заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження, визначаючи в якості боржника саме фізичну особу, яка втратила статус фізичної особи-підприємця, заявником не прийнято до уваги, що процедура наказного провадження застосовується виключно щодо суб`єктів господарювання, а також і те, що наказне провадження має чіткі, формальні межі, які не дозволяють врахувати наведені вище обставини, а тому припинення статусу підприємця унеможливлює застосування до даних правовідносин процедури наказного провадження.

Суд зазначає, що визначаючись із подальшими заходами задля захисту своїх прав, заявнику варто врахувати викладену вище позицію Великої Палати Верховного Суду у взаємозв`язку із сутністю правовідносин, що існували, як під час здійснення боржником підприємницької діяльності, так і після припинення у боржника статусу підприємця, та звернутися до суду в межах відповідної форми позовного провадження.

За таких обставин, враховуючи що Публічне акціонерне товариство "МТБ Банк" звернулось до Господарського суду Херсонської області області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , яка з 13.09.2018 року припинила свою підприємницьку діяльність, вимоги заявника про стягнення заборгованості з означеного боржника не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п.4 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.3-6 ч.1 ст.152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку, має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ч.2 ст.153 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст.ст. 148, 150, 152-154, 232 Господарського процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

1. Відмовити Публічному акціонерному товариству "МТБ Банк", м.Чорноморськ Одеської області у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 9532,07 грн. боргу за Договором оренди нежилого приміщення №28/07-01 від 28.07.2017р.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 02.04.2021р., та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом строку, передбаченого ст. 256 ГПК України.

Суддя М.Б. Сулімовська