РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.03.2021Справа № 910/1691/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" про стягнення 100 000,00 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив про стягнення з відповідача 100 000,00 грн. страхового відшкодування на підставі ст. 99, 1188 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) та ст. 27 ЗУ "Про страхування".

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, 17.08.2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_1 та Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 . Винним у настанні ДТП є водій транспортного засобу Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_1 . Під час ДТП було пошкоджено автомобіль Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_1 , який був застрахований позивачем.

Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 309 830,57 грн.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_1 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Європейський страховий альянс".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 року відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.

05.03.2021 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд закрити провадження у частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" 30 000,00 грн., оскільки ним вже сплачено частково суму страхового відшкодування на вказану суму. Проти задоволення позовних вимог в розмірі 70 000,00 грн. не заперечував.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 04.09.2020 р. на просп. Палладіна, 16/39 в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода. Винним у настанні ДТП є водій транспортного засобу засобу Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_1 . Під час ДТП було пошкоджено автомобіль Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_1 . В результаті ДТП автомобілі отримали пошкодження.

Пошкоджений автомобіль був застрахований позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №030202/4005/0000047 07/04/26 від 22.10.2019 року.

Згідно ремонтної калькуляції № НОМЕР_1 від 30.09.2020 року про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження при ДТП вартість матеріального збитку становить 309 830,57 грн.

Відповідно до страхового акту № 00369008 від 30.09.2020 року, позивачем встановлено факт настання страхового випадку та вирішено виплатити страхове відшкодування на загальну суму 309 830,57 грн.

Зазначені кошти в розмірі 309 830,57 грн. позивачем були виплачені, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №175061 від 02.10.2020 року.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, особою винною в ДТП є водій транспортного засобу Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_1 .

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, ОСОБА_1 є особою, відповідальною за збиток заподіяний автомобілю Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 у результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_1 станом на момент ДТП була застрахована у відповідача за полісом №АО4806717.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Водночас, згідно зі статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Отже, відповідач, як страховик винної особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у цьому випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Розглядаючи спір по суті суд також зазначає, що частиною п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_1 , було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та беручи до уваги те, що розмір збитків розраховується, виходячи із вартості матеріального збитку, розрахованого у порядку, встановленому законодавством та ліміту відповідальності (130 000,00 грн.) та за вирахуванням франшизи, яка відповідно до полісу № АО4806717 становить 0 грн., а тому сума страхового відшкодування, що підлягала сплаті відповідачем на користь позивача становить 130 000,00 грн. (130 000,00 грн. ліміт відповідальності - 0 грн. франшиза)

Як вбачається із платіжного дорученння № ЦО12706 від 09.11.2020 р., відповідач частково сплатив суму страхового відшкодування на суму 30 000,00 грн. до подання позову.

Відповідно до платіжного доручення № ЦО 00011 від 10 лютого 2021 р., копія якого міститься в матеріалах справи, відповідач частково під час розгляду справи в суді сплатив позивачеві страхове відшкодування в сумі 30 000,00 грн.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи, що відповідачем 10.02.2021 року було частково сплачено позивачу страхове відшкодування в сумі 30 000,00 грн., суд дійшов висновку про те, що в даній частині позовних вимог у справі відсутній предмет спору, у зв`язку з чим провадження у справі в частині стягнення страхового відшкодування на суму 30 000,00 грн. підлягає закриттю.

Доказів сплати решти страхового відшкодування в сумі 70 000,00 грн. (130 000 грн. сума страхового відшкодування, що підлягала сплаті - 60 000,00 грн. частково сплачена сума страхового відшкодування) відповідачем суду не надано.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 70 000,00 грн. страхового відшкодування є обгрунтовними тому підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" (03038, м.Київ, вул.Ямська, 28 А, код 19411125) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (м.Київ, 04112, вул. Теліги Олени, буд. 6 літ. "В", код 20033533) 70 000 (сімдесят тисяч) грн. 00 коп. страхового відшкодування та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Провадження у справі в частині стягнення страхового відшкодування в сумі 30 000,00 грн. закрити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 31.03.2021р.

Суддя С.О. Чебикіна