ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2021 Справа № 904/7091/20
За позовом Обласного комунального підприємства "ФАРМАЦІЯ", м. Дніпро

до Комунального підприємства "Дніпропетровський спеціалізований клінічний медичний центр матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднєва" Дніпропетровської обласної ради, м. Дніпро

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Дніпропетровська обласна рада, м. Дніпро

про визнання недійсним договору оренди

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Обласне комунальне підприємство "ФАРМАЦІЯ" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "Дніпропетровський спеціалізований клінічний медичний центр матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднєва" Дніпропетровської обласної ради (далі - Відповідач) про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області №180-8/VII-2/24 від 24.03.2017 року.

Підставами, з яких Позивач просить визнати недійсним спірний договір оренди, є то, що за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Позивачу стало відомо, що Орендодавцем та його правонаступником - Відповідачем не зареєстровано жодного речового права на орендоване майно, яке було передано Позивачу по договору оренди від 24.03.2017 року. Більш того, ці права не були зареєстровані за Орендодавцем і відповідачем, і на саму будівлю, у якій розташоване орендоване майно.

За доводами Позивача, відсутність у орендодавця та його правонаступника відповідача речового права на орендоване майно та замовчування орендодавцем цього факту, свідчить про невідповідність змісту спірного договору оренди вимогам ч. 1 ст. 761 ЦК України, що є підставою для визнання зазначеного правочину недійсним в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2021 року відкрито провадження у справі №904/7091/20, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників, відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України.

З огляду на відсутність станом на 12.03.2021 року доказів отримання Відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі, розгляд справи по суті судом не розпочато.

Враховуючи те, що спірний договір оренди нерухомого майна №180-8/VII-2/24 від 24.03.2017 року укладений на підставі рішення Дніпропетровської обласної ради від 24.03.2017 року № 180-8/VII та підписано за її участю, ухвалою від 12.03.2021 року, суд залучив до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет на стороні відповідача Дніпропетровську обласну раду, зобов`язав Позивача направити на адресу третьої особи копію позовної заяви з додатками, а також, встановив для третьої особи строк для подачі письмових пояснень (протягом 5 днів з дати отримання даної ухвали).

19.03.2021 року, на виконання вимог ухвали суду від 12.03.2021 року, Позивач подав докази направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу третьої особи.

Третя особа письмових пояснень суду не представила, про її залучення до участі в справі, повідомлена належним чином.

Відповідач відзив на позовну заяву суду не подав, про відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними у справі повідомленнями про вручення поштових відправлень. З огляду на приписи ч. 9 ст. 165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.03.2017 року між Комунальним закладом «Дніпропетровський спеціалізований клінічний медичний центр матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднєва» Дніпропетровської обласної ради» (далі Орендодавець), правонаступником якого являється Комунальне підприємство «Дніпропетровський спеціалізований клінічний медичний центр матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднєва» Дніпропетровської обласної ради» (далі Відповідач) та Обласним комунальним підприємством «Фармація» (далі Орендар, Позивач) був укладений договір оренди нерухомого майна спільної власності територіальної громади Дніпропетровської області № 180-8/VII-2/24.

Відповідно до умов п. 1.1. зазначеного Договору, з метою ефективного використання комунального майна Орендодавець на підставі рішення Дніпропетровської обласної ради від 24.03.2017 року № 180-8/VII передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, далі об`єкт оренди, для розміщення аптечного пункту.

Згідно п. 2.1. Договору, об`єктом оренди є нерухоме майно приміщення, загальною площею 30,7 кв.м., розташоване на першому поверсі 2-поверхової будівлі хірургічно-адміністративного корпусу, розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Пушкіна, буд. 26, яке знаходиться на балансі КЗ «Дніпропетровський спеціалізований клінічний медичний центр матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднєва» ДОР».

За змістом п. 2.4 Договору, об`єкт оренди належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області.

Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами і діє з 01.06.2017 року до 01.11.2019 року (п. 11.1. Договору).

Зазначений вище договір підписано Орендодавцем, Орендодавцем, та погоджено Дніпропетровською обласною радою.

01.06.2017 року сторонами підписаний Акт приймання-передачі в оренду, згідно з яким Орендодавець передав, а Орендар прийняв об`єкт нежитлове приміщення площею 30,7 кв.м., розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Пушкіна, буд. 26, відповідно до Договору оренди № 180-8/VII-2/24 від 24.03.2017 року.

Причиною виникнення спору в даній справі є питання щодо існування правових підстав для визнання недійсним Договору оренди № 180-8/VII-2/24 від 24.03.2017 року.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Стаття 203 ЦК України передбачає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Частино першою зазначеної статті визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Обґрунтовуючи невідповідність спірного договору вимогам ч. 1 ст. 203 ЦК України, Позивач зазначає, що зміст договору оренди № 180-8/VII-2/24 від 24.03.2017 року не відповідає вимогам ч. 1 ст. 761 ЦК України, оскільки Орендодавець та його правонаступник - Відповідач не зареєстрували жодного речового права на орендоване майно, яке передано Позивачу в користування за спірним правочином.

Відповідно до приписів ст. 761 ЦК України, право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Як вище встановлено судом, зазначений договір укладено на підставі рішення Дніпропетровської обласної ради від 24.03.2017 року № 180-8/VII. Згідно умов п. 2.4. Договору, об`єкт оренди за вказаним правочином належить до спільної власності територіальних громад сіл, сели, міст Дніпропетровської області.

В силу вимог ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Частиною п`ятою названої статті Закону визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Як убачається зі змісту п. 1 рішення Дніпропетровської обласної ради № 180-8/VII від 24.03.2017 року, яке розміщено на офіційному сайті обласної ради https://oblrada.dp.gov.ua/rishennia/sklikannia-7/viii-session/180-8vii/, керуючись законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про оренду державного та комунального майна», обласна рада вирішили передати в оренду нерухоме майно, що є власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області та перебуває на балансі комунальних підприємств, установ, закладів, згідно з додатком 1, додатком 2.

За змістом п. 24 Додатку 2 до рішення обласної ради № 180-8/VII від 24.03.2017 року, визначено назву орендодавця - КЗ «Дніпропетровський спеціалізований клінічний медичний центр матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднєва» ДОР», орендовану плою 30,70 кв.м., суму базової орендної плати 12 000,00 грн., адресу орендованого майна пр. Пушкіна, 26, м. Дніпро, орендаря ОКП «Фармація».

Зазначені вище обставини вказують на те, що укладення договору оренди № 180-8/VII-2/24 від 24.03.2017 року, відбулося на підставі рішення, яким власник уповноважив Орендаря на передачу комунального майна в оренду, а отже, зазначений договір не суперечить вимогам статті 761 ЦК України, частиною другою якої встановлено, що наймодавцем може бути особа, уповноважена на укладення договору найму.

З урахуванням наведених вище обставин, суд не вбачає підстав для висновку про невідповідність змісту спірного договору вимогам ЦК України та іншим актам цивільного законодавства, що виключає підстави для визнання його недійсним із зазначених у позові мотивів.

Відмовляючи в задоволенні позову суд також зазначає, що сам по собі факт відсутності станом на дату укладення спірного договору запису про реєстрацію за орендодавцем речового права на об`єкт оренди, не може бути підставою для визнання договору недійсним, адже вказані обставини не призвели до порушення прав Позивача, який фактично вступив у право користування майном за договором (а.с. 29).

Згідно приписів ст. 129 ГПК України, судові витрати у справі покладаються на Позивача.

Керуючись статями 73, 74, 75 - 79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 31.03.2021

Суддя О.В. Ліпинський