ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2021 р. Справа №914/767/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого - судді О.В. Зварич

суддів Т.Б. Бонк

В.М. Гриців,

секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника керівника Львівської обласної прокуратури за №15/4-115вих-20 від 21.10.2020 року (вх. № 01-05/2997/20 від 23.10.2020 року)

на рішення господарського суду Львівської області від 29.09.2020 року (суддя З.В. Горецька, повний текст рішення складено 29.09.2020)

у справі № 914/767/20

за позовом: Заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Трускавецької міської ради

до відповідача-1: Державного реєстратора Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області Поліщак Марії Василівни (надалі Поліщак М.В.)

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові технології девелопмент" (надалі ТзОВ "Нові технології девелопмент")

про скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

за участю:

від прокуратури: не з`явився;

від позивача: не з`явився;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: Огородник Іванна Ігорівна - адвокат (ордер серія ВС №1066143 від 22.03.2021);

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції

31.03.2020 на розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області в інтересах Трускавецької міської ради Львівської області до Державного реєстратора Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області Поліщак Марії Василівни та ТОВ «Нові технології девелопмент» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень реєстратора Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області Поліщак Марії Василівни (індексний номер рішення №41673726 від 19.06.2018) на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності на будівлю на вул. С.Бандери, 31 у м. Трускавці за ТОВ «Олбудімпекс» (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 115); скасування запису про право власності №26682802 від 15.06.2018 про державну реєстрацію за ТОВ «Олбудімпекс» права власності на будівлю на вул. Бандери, 31 у м. Трускавці (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 115); визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень реєстратора Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області Поліщак Марії Василівни (індексний номер рішення №41896319 від 04.07.2018), на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності на будівлю літ. А-1 площею 240,1 кв.м. на вул. Бандери, 31 у м. Трускавці за ТОВ «Олбудімпекс» (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 115); скасування запису про право власності №26689974 від 02.07.2018 про державну реєстрацію за ТОВ «Олбудімпекс» права власності на будівлю літ. А-1 площею 240,1 кв. м. на вул. Бандери, 31 у м. Трускавці (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 115); визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень реєстратора Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області Поліщак Марії Василівни (індексний номер рішення №42276139 від 27.07.2018), на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності на будівлю літ. А-1 площею 240,1 кв. м. на вул. Бандери , 31 у м.Трускавці за ТОВ «Нові технології девелопмент» (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 115); скасування запису про право власності №27242048 від 25.07.2018 про державну реєстрацію за ТОВ «Нові технології девелопмент» права власності на будівлю літ. А-1 площею 240,1 кв.м. на вул. Бандери, 31 у м. Трускавці (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 115);визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень реєстратора Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області Поліщак Марії Василівни (індексний номер рішення №41896637 від 04.07.2018), на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності на будівлю літ. Б-1 площею 207,4 кв. м. на вул. Бандери, 31 у м. Трускавці за ТОВ «Олбудімпекс» (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 115); скасування запису про право власності №26890285 від 02.07.2018 про державну реєстрацію за ТОВ «Олбудімпекс» права власності на будівлю літ. Б-1 площею 207,4 кв.м. на вул. Бандери, 31 у м. Трускавці (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 115); визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень реєстратора Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області Поліщак Марії Василівни (індексний номер рішення №42275745 від 27.07.2018) на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності на будівлю літ. Б-1 площею 207,4 кв. м. на вул. Бандери, 31 у м. Трускавці за ТОВ «Нові технології девелопмент» (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 115)№ скасування запису про право власності №27241721 від 25.07.2018 про державну реєстрацію за ТОВ «Нові технології девелопмент» права власності на будівлю літ. Б-1 площею 207,4кв. м. на вул. Бандери, 31 у м. Трускавці (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 115); визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень реєстратора Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області Поліщак Марії Василівни (індексний номер рішення №42431485 від 07.08.2018), на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності на будівлю площею 447,5 кв. м. на вул. Бандери, 31 у м. Трускавці за ТОВ «Нові технології девелопмент» (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 115); скасування запису про право власності №27386508 від 02.08.2018 про державну реєстрацію за ТОВ «Нові технології девелопмент» права власності на будівлю площею 447,5 кв. м. на вул. Бандери, 31 у м. Трускавці (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 115).

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на положення ст. ст. 13, 14, 131-1, 144 Конституції України, ст. ст. 4, 53 ГПК України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст. 10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. п. 10, 12 Постанови КМ України №1127 від 25.12.2015 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. При цьому вказує, що у межах кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.12.2018 з 26.12.2018 по 27.12.2018 слідчим СВ Дрогобицького ВП у відділі державної реєстрації Трускавецької міської ради проведено тимчасовий доступ до оригіналів документів, що стосуються оформлення права власності, поділу об`єкта нерухомого майна, об`єднання об`єктів нерухомого майна, що знаходиться за адресою на вул. Бандери, 31 у м. Трускавці. З матеріалів вилученої реєстраційної справи (реєстраційний номер об`єкта 115) встановлено, що до вищевказаного об`єкта нерухомого майна відсутні документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію права власності, а саме: договір купівлі-продажу, серія та номер 064, виданий 10.11.1999 року, акт прийому-передачі виданий 30.11.1999 вказано при цьому, що замість цих документів містяться лише пусті відскановані аркуші. З урахуванням викладеного, прокурор вважає, що рішення державного реєстратора Поліщак М.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 41673726 від 19.06.2018 на спірну будівлю на вул.Бандери, 31 в м.Трускавці є незаконним та підлягає скасуванню. Крім цього, вказує, що державний реєстратор як суб`єкт владних повноважень, проводячи в подальшому державну реєстрацію речових прав на будівлю по вул. Бандери, 31 у м. Трускавець за попередніми власниками, не дотримав вимог порядку державної реєстрації речових прав (відсутні скани документів, неправильний номер на заяві про реєстрацію тощо).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 29.09.2020 у справі №914/767/20 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Приймаючи дане рішення про відмову у позові, місцевий господарський суд виходив з того, що прокурор обрав неналежний спосіб захисту у даній справі. При цьому вказано, що оскільки рішення про державну реєстрацію прав, які позивач просить визнати протиправними та скасувати , приймав державний реєстратор на підставі договору купівлі-продажу від 10.11.1999 та на виконання вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», даний договір не визнано недійсним, право власності відповідача на предмет нерухомості не оспорюється, речові права на нерухомість не є предметом спору (ст. 328 ЦК України), а тому зроблено висновок про відсутність підстав для скасування вищевказаних рішень про державну реєстрацію прав. Суд зазначив, що рішення про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпало свою дію. Після винесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права та інтересу позивача, оскільки судове рішення про задоволення таких вимог не є підставою для скасування запису про право власності, чого прагне прокуратура. При цьому, судом взято до уваги правові позиції, викладені в постанові ВП ВС від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц (14-376цс18) та постанові ВП ВС від 19.05.2020 №916/1608/18 (12-135гс19).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Заступник керівника Львівської обласної прокуратури, не погодившись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій вважає його прийнятим з невірним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 29.09.2020 року у справі №914/767/20 та прийняти нове рішення, яким позов задоволити повністю.

Скаржник вказує, що рішення державного реєстратора Поліщак М.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 41673726 від 19.06.2018 на спірну будівлю на вул. Бандери, 31 в м. Трускавці і подальші рішення щодо даного об`єкту, вчинені державним реєстратором, підлягають скасуванню з огляду на те, що до реєстрації даного об`єкта не долучено документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію права власності, а саме: договір купівлі-продажу, серія та номер:064, виданий 10.11.1999, видавник: сторони, акт прийому-передачі, серія та номер: б/н виданий 30.11.1999, видавник: сторони. При цьому вказує, що оскаржувані рішення про державну реєстрацію є такими, що порушують встановлений порядок державного управління у сфері містобудування та архітектури, а також посягають на встановлений порядок та основні засади регулювання відносин права власності та забезпечення безпеки сторонніх осіб у процесі використання нерухомого майна за цільовим призначенням.

Скаржник, зокрема, зазначає, що аргументи суду про обрання прокурором у спірних правовідносинах неналежного способу захисту порушеного права через вимогу про скасування оспорюваних рішень державного реєстратора, а не запису про проведену реєстрацію права згідно з цими рішеннями, не повинні братись до уваги, оскільки з 16.01.2020 (на час ухвалення рішення), законодавець вже виключив такий спосіб захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права. Відповідно до цього, вважає, що суд помилково вважає неправильним застосуванням прокурором такого способу судового захисту, оскільки цей спосіб захисту в практичному аспекті не зможе забезпечити і гарантувати позивачу відновлення порушеного права , а тому не спроможний надати особі ефективний захист її прав. В обґрунтування даного посилається на правові позиції Верховного Суду, викладені в постановах від 23.06.2020 у справах №922/2589/19, №906/516/19, №905/633/19; від 30.06.2020 у справі №922/3130/19; від 14.07.2020 у справі №910/8387/19; від 20.08.2020 у справі №916/2464/19; від 03.09.2020 у справі №914/1201/19.

Також, скаржник вказує, що судом не враховано того, що підставою позову у справі №914/767/20 є порушення державним реєстратором Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області Поліщак М.В. при здійсненні реєстрації права власності вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 25.12.2015 №1127.

Щодо визначення державного реєстратора як неналежного відповідача, про що вказує суд в оскаржуваному рішенні, скаржник вказує, що у даній справі ним визначено державного реєстратора Поліщак М.В. як відповідача вірно, оскільки саме нею порушено порядок проведення реєстрації права власності на нежитлові приміщення за ТОВ «Нові технології девелопмент», передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМ України від 25.12.2015 №1127.

Щодо участі прокурора в даній справі, то скаржник вказує, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини («Менчинська проти Російської Федерації, рішення від 15.01.2009), його участь є виправданою, не порушує справедливого балансу та зумовлена не тільки захистом державного, але й публічного інтересу, який полягає у захисті прав великого числа громадян. Спірна будівля, на яку, в порушення вимог чинного законодавства зареєстровано право власності, знаходиться на земельній ділянці комунальної власності, яку в подальшому, надано в оренду. Однак, власником землі - Трускавецькою міською радою заходи представницького характеру щодо визнання протиправним та скасування рішень державного реєстратора та записів про державну реєстрацію не вживались.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач 2 - ТОВ «Нові технології девелопмент» у відзиві заперечує доводи апеляційної скарги, вказуючи, що заявлені позовні вимоги стосуються виключно скасування рішень державного реєстратора та записів у державному реєстр речових прав про реєстрацію права власності за особами, які володіли будівлею по вул. С.Бандери 31 в минулому, а також про скасування рішення про реєстрацію та запису в реєстрі за відповідачем 2 щодо того об`єкту, який на даний час не існує в натурі. Водночас, прокурором не заявлено жодної позовної вимоги, яка б мала наслідком повернення земельної ділянки площею 0,161 га у володіння територіальної громади м. Трускавця або ж припинення існування такого об`єкта цивільних правовідносин як вказана земельна ділянка, або ж визнання недійсним договору, за яким відповідач 2 орендує цю земельну ділянку. З врахуванням наведеного, вказує, що заявлені вимоги не спрямовані на ефективний захист того права, про порушення якого стверджує прокурор, оскільки навіть скасування реєстрації права власності на будівлю по вул. Бандери, 31 у м. Трускавці за її попередніми власниками чи відповідачем 2 не призведе до відновлення прав територіальної громади на земельну ділянку пл. 0,161 га за цією ж адресою, оскільки ця земельна ділянка буде і надалі існувати і перебувати в оренді відповідача 2. Зазначає, відповідач 2 про те, що будівля по вул. Бандери, 31 щодо якої прокурором оспорюються реєстраційні дії, вибула з власності територіальної громади м.Трускавця правомірно, відповідно вважає, що подальший перехід права власності на цю будівлю та вчинені оспорювані реєстраційні дії не можуть порушити права територіальної громади м. Трускавця, що правомірно визнає Трускавецька міська рада в документах по суті справи. Вважає, що позовні вимоги про скасування записів про право власності не підлягають до задоволення, оскільки така вимога прямо суперечить імперативним вимогам ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідач 2, в обґрунтування відзиву, посилається на правові позиції Великої Палати Верховного Суду, які викладені в постановах від 14.11.2018 у справі №183/1617/16, від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.12.2019 у справі №265/5040/13-ц, від 04.09.2018 у справі 915/127/18; постановах Верховного Суду від 03.04.2018 у справі №911/1330/17, від 07.11.2019 у справі 916/2825/18. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 29.09.2020 у даній справі - без змін.

Позивач - Трускавецька міська рада у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що висновок прокурора про необхідність звернення до суду з позовом та апеляційною скаргою в інтересах держави є передчасним і зроблений без врахування обставин справи. Повідомляє, що для приватизації комунального майна, яке належало територіальній громаді міста Трускавця, на виконання приписів Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», Програми приватизації об`єктів комунальної власності м. Трускавця на 1994 рік, Фондом комунального майна міста Трускавець №102 від 24.05.1994, 24 травня 1994 року проведено аукціон з продажу об`єктів комунальної власності Трускавецької міської ради. Переможцем аукціону щодо придбання лоту №4 оголошено КП «Універсал». 31.05.1994 Фондом комунального майна міста Трускавець та КП «Універсал» було укладено договір купівлі-продажу державного майна , за яким будинок площею 451,7 кв. м. по вул. Бандери, 31 у м. Трускавець - лот №4 передано у власність КП «Універсал». З врахуванням наведеного, вказує, що територіальна громада міста Трускавця в особі Трускавецької міської ради втратила будь-які речові права стосовно цього об`єкту нерухомості, передавши їх у законний спосіб, шляхом приватизації КП «Універсал». Вважає, що його подальша юридична доля, в тому числі продаж чи відчуження іншим шляхом будь-яким особам, не можуть вплинути на права та інтереси Трускавецької міської ради. Поряд з цим, позивач вказує, що самі по собі викладені в позовній заяві доводи прокурора про наявність в діях державного реєстратора порушень процедури державної реєстрації прав, неналежного зберігання документів не можуть свідчити про порушення прав чи інтересів територіальної громади мста Трускавця, у зв`язку з тим, що будівля по вул. Бандери, 31 (31-а) у м. Трускавець вибула із власності Трускавецької міської ради ще у 1994 році. І навіть скасування всіх реєстраційних дій не забезпечить припинення орендних правовідносин та повернення орендованої відповідачем земельної ділянки по вул. Бандери, 31 (а) позивачу. Позивач також звертає увагу на те, що прокурором не дотримано порядку вжиття заходів представницького характеру, що передбачено положеннями ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Зазначає, що повідомлення прокурора про звернення до суду з позовом датоване тією самою датою, що й сама позовна заява. Вважає, що у прокурора відсутні повноваження для представництва інтересів держави у даній справі, а позовна заява прокурора є такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати з правовими наслідками, передбаченими п.2 ч.1 ст. 226 ГПК України. Посилається на правові висновки, наведені в постанові ВП ВС від 26.05.2020 року у справі №912/2385/18. Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити .

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 10.11.2020 (головуючий суддя Зварич О.В., судді - Бойко С.М., Гриців В.М.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Львівської обласної прокуратури за №15/4-115вих-20 від 21.10.2020 року (вх. № 01-05/2997/20 від 23.10.2020 року) на рішення господарського суду Львівської області від 29.09.2020 року у справі № 914/767/20. Витребувано в Господарського суду Львівської області матеріали справи №914/767/20.

Ухвалою суду від 03.12.2020 року призначено судове засідання у справі №914/767/20 на 12.01.2021 року.

12.01.2021 судове засідання по розгляду справи №914/767/20 не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії Бойко С.М.

На підставі розпорядження керівника апарату суду №9 від 18.01.2021 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії Бойко С.М. проведено автоматизовану заміну складу суду для розгляду апеляційної скарги (вх. №01-05/2997/20) у справі №914/767/20.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Західного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 склад колегії по розгляду справи №914/767/20 визначено: головуючий суддя Зварич О.В., судді Гриців В.М., Якімець Г.Г.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 (головуючий суддя Зварич О.В., судді - Гриців В.М., Якімець Г.Г.) призначено судове засідання у справі №914/767/20 на 15.02.2021.

Ухвалою суду від 15.02.2021 за участю представника прокурора, розгляд справи №914/767/20 відкладено на 22.03.2021 року.

На підставі розпорядження керівника апарату суду №110 від 22.03.2021 у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії Якімець Г.Г. проведено автоматизовану заміну складу суду для розгляду апеляційної скарги (вх. №01-05/2997/20) у справі №914/767/20.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Західного апеляційного господарського суду від 22.03.2021 склад колегії по розгляду справи №914/767/20 визначено: головуючий суддя Зварич О.М., судді - Гриців В.М., Бонк Т.Б.

В судове засідання 22.03.2021 року з`явився представник відповідача-2.

Прокурор, позивач та відповідач-1 участі уповноважених представників в судове засідання 22.03.2021 не забезпечили, причин неявки не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи (т. 2, а.с.191-195).

Представник відповідача 2 в судовому засіданні 22.03.2021 заперечив проти доводів апелянта з мотивів, наведених у відзиві на апеляційну скаргу. Просив залишити її без задоволення, а рішення господарського суду Львівської області від 29.09.2020 у даній справі - без змін.

Суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання сторін у справі.

Враховуючи висновки Європейського Суду з прав людини у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії», й те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, колегія суддів прийшла до висновку, що відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, справу може бути розглянуто при відсутності прокурора, позивача та відповідача 1.

Обставини справи

Із доданих прокурором до позовної заяви копій документів, суд першої інстанції встановив, що 19.06.2018 державним реєстратором Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області Поліщак Марією Василівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №41673726 з відкриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна на вул.Бандери, 31 у м. Трускавці Львівської області з присвоєнням реєстраційного номера об`єкту 115. Державну реєстрацію права власності на будівлю за вказаною адресою в м.Трускавці за ТзОВ «Олбудімпекс» () проведено 15.06.2018.

За твердженням прокурора, в матеріалах вилученої реєстраційної справи щодо вищезгаданого об`єкта нерухомого майна відсутні документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію права власності, а саме: договір купівлі-продажу, серія та номер: 064; виданий 10.11.1999, видавник: Сторони, Акт прийому-передачі, серія та номер: б/н, виданий 30.11.1999, видавник: Сторони. Замість вказаних документів в електронній базі реєстраційної справи містяться лише пусті відскановані аркуші.

Реєстраційні дії проведені на підставі поданої Андреєвим К.С. заяви №28740828 від 15.06.2018 о 17:06:52. У цій реєстраційній справі міститься заява за тим самим номером та датою реєстрації, подана Жук О.С. щодо реєстрації права власності на земельну ділянку із кадастровим номером :04:000:0149 на території Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області. Вказану заяву не підписано заявником.

Водночас, суд встановив, що ТзОВ «Олбудімпекс» було проведено поділ об`єкта нерухомого майна, за результатами чого утворено дві будівлі, а саме: літ.А-1 площею 240,1 кв.м та літ-Б-1 площею 207,4 кв.м, на які зареєстровано право власності.

04.07.2018 року державним реєстратором Поліщак М.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №41896319 з відкриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна на вул. Бандери, 31 у м. Трускавці Львівської області з присвоєнням реєстраційного номера об`єкту 115. Державну реєстрацію права власності на будівлю площею 240,1 кв.м на вул. Бандери, 31 у м. Трускавці за ТзОВ «Олбудімпекс» () проведено 02.07.2018.

Підставою виникнення права власності є висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, б/н, виданий 21.06.2018 ПП «Архібуд1», технічний паспорт б/н, виданий 21.06.2018 ПП «Архібуд1».

04.07.2018 державним реєстратором Поліщак М.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №4186637 з відкриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна на вул.Бандери, 31 у м. Трускавці Львівської області з присвоєнням реєстраційного номера об`єкту 115. Державну реєстрацію права власності на будівлю площею 207,4 кв.м на вул.Бандери, 31 у м. Трускавці за ТзОВ «Олбудімпекс» () проведено 02.07.2018.

Один із розподілених об`єктів нерухомого майна площею 207,4 кв. м на вул. Бандери, 31 у м. Трускавці, 25.07.2019 на підставі рішення державного реєстратора Поліщак М.В. №42275745 передано у приватну власність ТзОВ «Нові технології девелопмент».

Підставою виникнення права власності є акт приймання-передачі, б/н, виданий 18.07.2018. Водночас, слід зазначити, що вказане рішення державного реєстратора прийнято на підставі заяви ОСОБА_1 №29322647, що діє від імені ТзОВ «Нові технології девелопмент» про державну реєстрацію прав на будівлю з реєстраційним номером 115 на вул. Бандери, 31 у м. Трускавці та на житловий будинок з реєстраційним номером 224 на вул. Заньковецькій, 19, с. Черневе, Мостиський район Львівської області. .

Прокурор зазначив, що в реєстраційній справі міститься заява за тим самим номером та датою реєстрації, подана вже ОСОБА_2 щодо реєстрації припинення права власності на житловий будинок на АДРЕСА_1 .

Державним реєстратором прийнято рішення №42276139 від 27.07.2018 на підставі якого зареєстровано право власності за ТзОВ «Нові технології» на об`єкт нерухомого майна літ. А-1 площею 240,1 кв.м на АДРЕСА_2 . Підставою виникнення права власності є акт приймання-передачі, б/н, виданий 18.07.2018.

Вказане рішення державного реєстратора прийнято на підставі заяви ОСОБА_1 №29327705, що діє від імені ТзОВ «Нові технології девелопмент» про державну реєстрацію прав на будівлю з реєстраційним номером 115 на АДРЕСА_2 .

У реєстраційній справі міститься заява за тим самим номером та датою реєстрації, подана ОСОБА_3 , щодо реєстрації виникнення права власності на житловий будинок на АДРЕСА_1 .

07.08.2018 державним реєстратором Поліщак М.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №42431485 з відкриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна на АДРЕСА_2 з присвоєнням реєстраційного номера об`єкту 115. Державну реєстрацію права власності на будівлю площею 447,5 кв.м на АДРЕСА_2 за ТзОВ «Нові технології девелопмент» проведено 02.08.2018 року.

Вказане рішення прийнято на підставі заяви ОСОБА_1 від 02.08.2018 за №29455132. 18.12.2018 державним реєстратором прийнято рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав, яке прийнято на підставі заяви ОСОБА_1 №31827860 від 18.12.2018, який діє від імені ТзОВ «Нові технології».

З письмової заяви позивача у даній справі - Трускавецької міської ради та доданих до неї копій документів суд встановив, що для приватизації комунального майна, яке належало територіальній громаді міста Трускавця на виконання приписів Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», Програми приватизації об`єктів комунальної власності м. Трускавця на 1994, Фондом Комунального майна Трускавецької міської ради було видано Наказ від 15.04.1994 «Про проведення аукціону». Вказаним наказом постановлено провести 24.05.1994 аукціон з продажу об`єктів комунальної власності до числа яких, серед іншого, було включено будинок площею 451,7 кв. м. по АДРЕСА_2 - лот №4.

Згідно Протоколу №4 аукціону по приватизації підприємств комунальної власності міста Трускавця, затвердженого Наказом Фонду комунального майна міста Трускавець №102 від 24.05.1994, 24 травня 1994 року було проведено аукціон з продажу об`єктів комунальної власності Трускавецької міської ради. Переможцем аукціону щодо придбання лоту №4 було оголошено Колективне підприємство «Універсал», яке запропонувало ціну 220 000 000,00 крб.

Таким чином, будинок площею 451,7 кв.м. по АДРЕСА_2 перестав бути об`єктом права комунальної власності Трускавецької міської ради (територіальної громади), а був переданий у власність Колективного підприємства «Універсал». Відповідно до заяви позивача, в подальшому будинок площею 451,7 кв. м. по АДРЕСА_2 був проданий колективним підприємством «Універсал» Товариству з обмеженою відповідальністю «ОЛБудімпекс» на підставі договору купівлі-продажу будівлі №064 від 10.11.1999. На підтвердження права власності ТОВ «ОЛБудімпекс» Дрогобицьким державним комунальним міжміським бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки було видано реєстраційне посвідчення від 10 грудня 1999 року.

Розпорядженням виконкому Трускавецької міської ради від06.12.2018 будинку по АДРЕСА_2 було присвоєно поштову адресу АДРЕСА_2 .

26 березня 2019 року Трускавецька міська рада затвердила проект землеустрою та передала відповідачу в користування на умовах оренди земельну ділянку площею 0,1610 га по АДРЕСА_3 , кадастровий номер :09:002:0036.

В обґрунтування підстав представництва інтересів держави прокурор зазначив, що спірна будівля, на яку, в порушення вимог чинного законодавства зареєстровано право власності, знаходиться на земельній ділянці комунальної власності, яку в подальшому, надано в оренду. Однак, власником землі - Трускавецькою міською радою заходи представницького характеру щодо визнання протиправним та скасування рішень державного реєстратора та записів про державну реєстрацію не вживались. Тому, на переконання прокурора, в даному конкретному випадку він набув право на звернення до суду за захистом інтересів держави.

У своєму позові прокурор визначив відповідачів: Державного реєстратора Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області Поліщак М. В. та ТОВ «Нові технології девелопмент». Водночас, інформував суд, що залучити в якості співвідповідача ТзОВ «Олбудімпекс», право власності за яким на спірну будівлю скасовується місцевою прокуратурою, не представляється можливим, оскільки за даними пошуку на сайті Міністерства юстиції України (безкоштовний запит) така юридична особа не зареєстрована, її місцезнаходження невідоме. Код , який міститься у матеріалах реєстраційних справ, належить юридичній особі ТзОВ «Екселенц-буд», а не ТзОВ «Олбудімпекс».

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

З матеріалів даної судової справи вбачається, що заступник керівника Дрогобицької місцевої прокуратури листом №04-27-1439вих.-20 від 25.03.2020 звернувся до міського голови м. Трускавця та повідомив про порушення при реєстрації прав та їх обтяжень щодо об`єкта нерухомого майна по вул. Бандери, 31 (31А) у місті Трускавці (т-1, а.с.33).

Прокурор у позовній заяві навів підставу для представництва інтересів держави, обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, відповідно до чого місцевий господарський суд визнав повноваження прокурора на представництво підтвердженими.

По питанню юрисдикції спору необхідно зазначити таке.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме , в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

За правилами п.1 ч.1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

При цьому, публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясувати, у зв`язку із чим виник спір, та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Проаналізувавши доводи позовної заяви Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області, судова колегія апеляційного господарського суду вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що з врахуванням суті та суб`єктного складу спірних правовідносин, спір щодо скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі яких проведено реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна, є спором про цивільне право. В даному випадку взято до уваги правові позиції, викладені в постанові ВП ВС від 16.09.2020 у справі №804/8836/17.

При цьому, також слід зазначити, що звернення прокурора до суду з даним позовом покликане необхідністю захисту прав Трускавецької міської ради не у сфері публічно-правових відносин, а майнових прав позивача - власника земельної ділянки, на якій знаходиться спірна будівля, а тому місцевим господарським судом вірно вказано, що даний спір не є публічно правовим, і з огляду на суб`єктний склад сторін має вирішуватись за правилами господарського судочинства. При цьому, взято до уваги правові позиції, викладені в постановах ВП ВС від 04.09.2018 у справі №823/2042/16, від 28.11.2018 у справі №823/1508/16, від 16.01.2019 у справі №823/692/17.

Щодо суті позовних вимог Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області про визнання протиправним та скасування рішень про державну реєстрацію прав у даній справі, в сукупності з усіма вищеописаними обставинами справи, колегія суддів зауважує, що, як вбачається з матеріалів справи, договір купівлі-продажу від 10.11.1999 року, на підставі якого державний реєстратор приймав оспорювані рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, не визнавався недійсним судом.

Право власності відповідача на спірний об`єкт нерухомості прокурор не оспорює, речові права на нерухомість не є предметом спору, відповідно до чого місцевим господарським судом зроблено обґрунтований висновок про відсутність підстав для скасування рішень про державну реєстрацію прав, про які просить прокурор у позовній заяві.

Крім цього, місцевим господарським судом вірно зауважено, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Після внесення такого запису, скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права або інтересу позивача. В даному випадку, взято до уваги правову позицію ВП ВС, яка викладена в постанові від 29.05.2019 №367/2022/15-ц (14-376цс18). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення , невизнання або скорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію не відповідають ефективним способам захисту прав та інтересів позивача, оскільки судове рішення про задоволення таких вимог не буде підставою для скасування запису про право власності. Даний висновок відповідає правовій позиції ВП ВС, викладеній у постанові від 19.05.2020 у справі №916/1608/18 (12-135гс19).

В спростування доводів апеляційної скарги щодо ефективності захисту в даній справі, суд апеляційної інстанції зазначає, що заявлені прокурором позовні вимоги стосуються виключно скасування рішень державного реєстратора та записів у державному реєстрі речових прав про реєстрацію права власності за особами, які володіли будівлею по вул.Бандери, 31 в минулому, а також про скасування рішення про реєстрацію та запису в реєстрі за відповідачем 2 щодо того об`єкту, який, як встановив суд, на час розгляду справи був поділений на два різні об`єкти нерухомості. Один із розподілених об`єктів нерухомого майна площею 207,4 кв. м на вул. Бандери, 31 у м. Трускавці, 25.07.2019 на підставі рішення державного реєстратора Поліщак М.В. №42275745 передано у приватну власність ТзОВ «Нові технології девелопмент».

При цьому, підставою представництва інтересів держави прокурор зазначив, що спірна будівля за адресою м.Трускавець, вул.Бандери,31, на яку було зареєстровано право власності, знаходиться на земельній ділянці комунальної власності, котру в подальшому Трускавецька міська рада надала в оренду.

Однак, прокурором не заявлено жодної позовної вимоги, яка б мала наслідком повернення земельної ділянки площею 0,161 га. у володіння територіальної громади м.Трускавця.

Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не спрямовані на ефективний захист того права, про порушення якого стверджує прокурор, оскільки навіть скасування реєстрації права власності на будівлю по вул. Бандери, 31 у м. Трускавці за її попередніми власниками чи відповідачем 2 не призведе до відновлення прав територіальної громади на земельну ділянку пл. 0,161 га за цією ж адресою.

Місцевим господарським судом правомірно враховано правову позицію ВП ВС, викладену в постанові від 27.11.2019 у справі №440/3716/18 та в постанові від 05.12.2018 у справі №757/1660/17, де зазначено, що належним відповідачем у таких категоріях справ є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора як співідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

З врахуванням наведеного, місцевим господарським судом зроблено обґрунтований висновок, що позовна вимога не може бути звернена до державного реєстратора, якого прокуратура визначила в якості співвідповідача. Державний реєстратор зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі чи не був.

Відтак встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для зміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Щодо позовних вимог прокурора до ТОВ «Нові технології девелопмент», судова колегія зазначає наступне.

Обставинами та матеріалами справи встановлено, що запис про реєстрацію права власності за ТОВ «Нові технології девелопмент» до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень внесено на підставі договору купівлі-продажу об`єкта нерухомості, який станом на момент пред`явлення позову у цій справі та станом на час її вирішення є чинним, в судовому порядку недійсним не визнавався. Відповідно до чого місцевим господарським судом зроблено обґрунтований висновок, про те, що чинність договору купівлі-продажу презюмується. Скаржник не спростував зазначеного висновку суду належними і допустимими доказами.

Відповідно до частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України право власності виникає, зокрема із правочинів.

Пунктом 1 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що підставою для державної реєстрації права власності, серед іншого, є укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, речові права, які підлягають державній реєстрації.

У відповідності до абз. 2, 3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Місцевим господарським судом вірно зазначено, що ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Статтею 387 Цивільного кодексу України унормовано, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відтак, відповідно до вимог ст.ст. 330, 388 ЦК України право власності презюмується і не припиняється із втратою законним власником цього майна. Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України є неефективними. Даний висновок, відповідає правовим позиціям ВП ВС викладеним у постановах від 7листопада 2018 року у справі №488/5027/14-ц (пункт 125), від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16 (пункт справі № 48/340 (пункт 6.43), від 28 січня 2020 року у справі №50/311-6 (пункт 92), від 16.06.2020 у справі №372/266/15-ц (пункт 44, 45). Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений.

У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю). Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п. 68 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі 504/2864/13-ц).

З врахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що запис про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Нові технології девелопмент» на об`єкт нерухомості за адресою вул.Бандери,31 у м.Трускавець може бути скасовано на підставі судового рішення з одночасно заявленою позовною вимогою про витребування власником майна із чужого незаконного володіння.

З аналізу матеріалів позовної заяви та обставин справи вбачається, що у даній справі не заявлялось позовних вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння. Отже, пред`явлений у даній справі позов не має на меті ефективний захист та відновлення порушених прав особи, в інтересах якої заявлено позов.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною 2 статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Позивач - Трускавецька міська рада як в суді першої інстанції, так і у відзиві на апеляційну скаргу вказує, що право власності територіальної громади міста Трускавця стосовно будинку 31 а (31) по вул. Бандери припинилось в результаті приватизації цього об`єкту ще у 1994 році і подальше відчуження цього об`єкту, реєстрація речових прав на нього за іншими юридичними особами, в тому числі за ТОВ «Нові технології девелопмент» жодним чином не порушує ні прав територіальної громади міста Трускавця, ні Трускавецької міської ради. При цьому, позивач вказує, що прокурор не оспорює факту та правомірності приватизації будівлі по вул. С.Бандери 31, не оспорює договору купівлі-продажу, за яким право власності на неї перейшло до переможця аукціону - КП «Універсал» та не оспорюються подальші правочини, щодо спірного майна. Також позивач акцентує увагу на тому, що прокурором не оспорюється ні рішення Трускавецької міської ради про надання земельної ділянки в оренду ТОВ «Нові технології девелопмент», ні сам договір оренди, ні право власності ТОВ «Нові технології девелопмент» на будівлю по вул.С.Бандери, 31 в м. Трускавці.

Таким чином, доводи прокурора про те, що позов подано для відновлення права територіальної громади на земельну ділянку, є необґрунтованими, оскільки з врахуванням наведеного, навіть скасування рішень про державну реєстрацію речових прав, жодним чином не вплине ні на право оренди земельної ділянки, яке не оспорюється прокурором, ні на право власності ТОВ «Нові технології девелопмент» на об`єкт нерухомого майна по вул.Бандери, 31 в м.Трускавці, яке також не оспорюється прокурором у даній справі.

Підсумовуючи усе вищенаведене, колегія суддів вважає правомірним висновок місцевого господарського суду про відмову в позові з посиланням на заяву Трускавецької міської ради, в якій вказано про відсутність у позивача Трускавецької міської ради порушеного права або інтересу на звернення до господарського суду із пред`явленими прокурором позовними вимогами в цій справі, а також з врахуванням того, що обраний прокурором спосіб захисту права у спірних правовідносинах не є ефективним.

За приписами частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, але це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення господарського суду Львівської області від 29.09.2020 року у справі №914/767/20 необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Львівської обласної прокуратури за №15/4-115вих-20 від 21.10.2020 року (вх. № 01-05/2997/20 від 23.10.2020 року) залишити без задоволення, а рішення господарського суду Львівської області від 29.09.2020 року у справі № 914/767/20 - без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя Т.Б. Бонк

Суддя В.М. Гриців