ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.03.2021м. ДніпроСправа № 904/5678/20
за позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпровський коксохімічний завод"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 1 251,80 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судового засідання: Кулебі Т.Ю.

Представники:

Позивача - Журавель І.П. дов. № 180 від 07.12.2020 (адвокат; до 31.12.2021)

Відповідача - Савченко О.Ю. дов. № 1170 від 13.10.2020 (юрисконсульт; до 13.08.2021)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 1 251,80 грн. - шкоди завданої недостачею вантажу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2020 вирішено перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/5678/20 за правилами загального позовного провадження.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що згідно зі ст. 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса; маса вантажів визначається відправником. Факт самостійного визначення маси вантажу вантажовідправником підтверджується графою 24 накладної №445399375 та відповідним записом в комерційному акті №451701/62. Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення передбачено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, на піввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. Отже, з огляду на наведене при заповненні накладної на перевезення вантажу відповідальність за точність та повноту відомостей, зазначених у відповідній накладній, покладається на вантажовідправника. Згідно з п. а) ст. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов в непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення. Згідно з п. 20 "Найменування вантажу" накладної №50310465 зазначено "Концентрат вугілля кам`яного для коксування, марка К0-100 у вологому стані. Вантаж маркований катком-ущільнювачем та поперечними смугами 1,5-2 м получ. 3168 ПРАТ "Дніпровський коксохімічний завод". Запис міститься в графі Д "Опис виявленого із зазначенням кількості нестачі або надлишку" комерційного акту №451701/62 - "Навантаження рівномірне, трапецієвидне, на рівні бортів вагону і вище приблизно 10 см, з використанням катка-ущільнювача". Отже, у вищезазначеному комерційному акті не зафіксовано ознак порушень захисного маркування або явних ознак викрадення (поглиблень, виїмок, тощо), які б свідчили про вину перевізника, тому Відповідач вважає, що в даному випадку він належним чином виконав умови договору перевезення. Невідповідність маси вантажу згідно з комерційним актом є наслідком невірного заповнення Вантажовідправником перевізних документів. Відповідач вважає, що Позивач не довів не тільки вину залізниці, але і сам факт заподіяння збитків. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу Позивач не надав акт приймання-надання послуг, що унеможливлює перевірку достовірності затрачених кошів. На підставі викладеного та враховуючи незначну складність справи, підготовка якої не вимагала надмірного обсягу юридичної і технічної роботи, сума в розмірі 2 116,85 грн., заявлена Позивачем у якості гонорару адвоката є спробою покласти на Відповідача цілком не співмірні з ціною позову витрати, у зв`язку з чим дана вимога не підлягає задоволенню.

Позивач подав заяву про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а саме: копію договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №18/144 від 26.03.2018; копію додаткової угоди №2 від 01.11.2019 до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №18/144 від 26.03.2018; копію додаткової угоди №5 від 01.10.2020 до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №18/144 від 26.03.2018; копію Акту №1 від 02.11.2020 приймання-передачі наданих послуг за Додатковою угодою №5 від 01.10.2020 до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №18/144 від 26.03.2018; копію розрахунку винагороди приймання-передачі наданих послуг від 02.11.2020 за Договором про надання юридичних послуг (правової допомоги) №18/144 від 26.03.2018; копію рахунку на оплату №783 від 02.11.2020; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДП №4287від 17.05.2019, видане Радою адвокатів Дніпропетровської області; копію довіреності №101 від 06.01.2020; інформацію з Єдиного реєстру адвокатів України на адвоката Журавель І.П.

У відповіді на відзив Позивач вказав, що за основною залізничною накладною №50310465 від 23.08.2020 (досилочна залізнична накладна №45399375 від 25.08.2020) на адресу Позивача зі станції відправлення Удачна Донецької залізниці до станції Правда Придніпровської залізниці відправником - ТОВ "Збагачувальна фабрика "Свято-Варваринська" відправлено вагон №53575940 з вантажем - концентрат вугілля кам`яного для коксування, марка К 0-100 у вологому стані, вантаж маркований катком-ущільнювачем та поперечними смугами 1,5-2 м, власність ПрАТ "Дніпровський коксохімічний завод", загальною вагою 69 800 кг, що підтверджується інформацією "Відомість вагонів", яка міститься на оригіналі основної залізничної накладної №50310465 від 23.08.2020 та інформацією, зазначеною у графах 24 та 25 досилочної залізничної накладної №45399375 від 25.08.2020. У даному випадку перевезення вантажу здійснювалося у відкритому рухомому складі у справному в технічному стані вагоні із додержанням вимог п.6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу. При відвантаженні концентрату вугілля кам`яного його маса була визначена відправником шляхом зважування на електронних вагах та прийнята залізницею до перевезення без зауважень. На підставі п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, договір про перевезення вантажу вважається укладеним з моменту проставлення календарного штемпеля станції відправлення в оформленій паперовій накладній або з моменту накладення електронного цифрового підпису працівником залізниці в електронній накладній. Факт приймання вантажу до перевезення, завантаженого у вагон (контейнер) відправником, підтверджується підписанням Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, видачу/приймання контейнерів працівниками відправника і залізниці. Таким чином, вантаж у вагоні №53575940 за основною залізничною накладною №50310465 від 23.08.2020 та досилочною залізничною накладною №45399375 від 25.08.2020 був прийнятий залізницею до перевезення без зауважень з масою вантажу - 69 800 кг, а на станцію призначення вантаж прибув з масою 68 050 кг, тобто на 1 750 кг менше, що підтверджується комерційним актом №451701/62, тобто відповідальність за збереження вантажу на шляху слідування покладається саме на залізницю. Згідно комерційного акту №451701/62 від 27.08.2020, складеному на станції Правда Придніпровської залізниці встановлено, що загальна маса вантажу у вагоні №53575940, яка значиться у документах, становить 69800 кг, а в дійсності маса вантажу у вказаному вагоні при прибутті становила 68050 кг. Вказаний комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правилам складання актів, та підтверджує факт невідповідності маси, зазначеної у залізничній накладній №45399375 від 25.08.2020, фактичній масі вантажу, а саме щодо факту недостачі вантажу вагою 1750 кг, який перевозився у вагоні №53575940. Оскільки відповідно до комерційного акту нестача вантажу була зафіксована під час прибуття вагону зі станції відправлення - Удачна Донецької залізниці на станцію Правда Придніпровської залізниці, то саме Відповідач в порядку ст. 110 Статуту залізниць України несе відповідальність за збереження вантажу. Комерційний акт №451701/62 від 27.08.2020 складений на підставі актів загальної форми ст. Нижньодніпровськ-Вузол №6063 від 24.08.2020 та №1122 від 25.08.2020. Згідно з актом загальної форми №6063 від 24.08.2020 при перевезенні вагону №53575940 за накладною №50310465 залізницею зафіксовано наявність ознак не збереженості навалочного вантажу при перевезенні у вагонах відкритого типу. На підставі акту загальної форми №1122 від 25.08.2020 залізницею зафіксовано невідповідність маси вантажу у вагоні №53575940 за накладною №50310465, а саме: "Фактична маса брутто вагона склала 91300 кг, тара вагона з ПД 22 700 кг. Маса вантажу нетто за ПД 69 800 кг. Фактична маса вантажу нетто 68 600 кг, що менше документу на 1200 кг. Вантаж у вологому стані. Вагон слідує за призначенням. Інформація про фактичну масу вантажу, тобто недостачу, викладена в даному розділі акту загальної форми №1122 від 25.08.2020 не співпадає з інформацією, викладеною у комерційному акті №451701/62 від 27.08.2020. За актом загальної форми №1122 від 25.08.2020 недостача вантажу складає 1200 кг, а за комерційним актом №451701/62 від 27.08.2020 недостача вантажу складає 1750 кг, тобто різниця складає 550 кг, що також підтверджує факт незбереження залізницею вантажу на шляху слідування. Таким чином, оскільки при перевезенні вантажу у вагоні №53575940, що було здійснено Відповідачем, останнім не було дотримано обов`язку зі збереження вантажу у вказаному вагоні, прийнятого до перевезення, внаслідок чого наявна недостача вантажу, позовні вимоги є обґрунтованими. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то заявою №10-290 від 06.11.2020 Позивач просив долучити до матеріалів справи докази на підтвердження понесених Позивачем витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з Відповідача понесені витрати у розмірі 1 116,07 грн.

Позивач додав клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме: копії додаткової угоди №7 від 30.12.2020 до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №18/144 від 26.03.2018; копії платіжного доручення № від 19.11.2020; копії довіреності №180 від 07.12.2020 на адвоката Журавель І.П.

Судом досліджено надані сторонами докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

27.07.2018 ПрАТ "Дніпровський коксохімічний завод" (Покупець) та ПрАТ "Донецьксталь" - Металургійний завод" (Постачальник) уклали Договір №18/148/298 (далі Договір), за п.1.1. якого Постачальник зобов`язався передати, а Покупець - прийняти та оплатити на умовах даного Договору вугільну продукцію (далі товар) виробництва ТОВ "Збагачувальна фабрика "Свято-Варваринська":

- вугільний концентрат марки К з граничними показниками якості: зола (max) - 9,0%, волога (max) - 10,5 %, сірка (max) - 0,8 %, якщо інше не обумовлено в додаткових угодах і специфікаціях.

Ціна товару, визначена на дату поставки, яка відповідає додатковим угодам (Специфікаціям) до Договору і зазначається в рахунках у гривні, які виставляються Постачальником відповідно до умов даного Договору (п.3.3. Договору).

21.07.2020 ПрАТ "Дніпровський коксохімічний завод" та ПрАТ "Донецьксталь" - металургійний завод" підписали Специфікацію до Договору, відповідно до якої Постачальник зобов`язався поставити, а Покупець прийняти та оплатити наступний товар: (концентрат вугілля кам`яного для коксування марки К групи К1 0-100 ТОВ "ЗФ Свято-Варваринська", ТУ У 05.1-1:2017, у кількості 110 000 т, вартістю 390 676 440,00 грн. з ПДВ.

За Актом приймання-передачі вугільної продукції №37695 від 23.08.2020 Постачальник (ПрАТ "Донецьксталь" - металургійний завод") передав, а Покупець прийняв концентрат вугілля кам`яного для коксування марки К групи К1 0-100, у кількості 2 790,000 т, на загальну суму 9 865 919,88 грн. За наведеним актом ПрАТ "Донецьксталь" - металургійний завод" передало ПрАТ "Дніпровський коксохімічний завод" концентрат вугілля кам`яного для коксування марки К групи К1 0-100, у тому числі у вагоні №53575940.

ПрАТ "Донецьксталь" - металургійний завод" виставило Позивачеві рахунок № 37695 від 23.08.2020 на суму 9 865 918,88 грн. (з ПДВ) щодо оплати вартості тони вугілля кам`яного загальною кількістю 2 790,00 т (ціна вугільної продукції (без ПДВ) 2 946,81 грн. за 1 т).

Відповідно до рахунку, Постачальником є ПрАТ "Донецьксталь" - металургійний завод", Вантажовідправником - ТОВ "ЗФ Свято-Варваринська", Вантажоодержувачем (платником) - ПрАТ "Дніпровський коксохімічний завод".

23.08.2020, на підставі Договору та Специфікації від 21.07.2020, на адресу Вантажоодержувача направлено партію концентрату вугільного у 3 вагонах за залізничною накладною №50310465, у тому числі у вагоні №53575940.

27.08.2020 на станції Правда Придніпровської залізниці складено Комерційний акт №451701/62.

Згідно з Комерційним актом №451701/62 від 27.08.2020: на підставі актів загальної форми ГУ-23 ст. Нижньодніпровськ Вузол №6063, 1122 від 24.08.2020, 25.08.2020 та письмової заяви вантажоодержувача ПрАТ "Дніпровський коксохімічний завод" було проведено комісійне переважування даного вагону. Згідно документу: брутто не вказано, тара 22700 кг, нетто 69 800 кг. Навантаження насипом, марковано катком - ущільнювачем та поперечними смугами 1,5 - 2,0 м. Насправді виявилося: брутто 90750 кг, тара з документу 22700 кг, нетто 68050 кг, що менше вказаного в документі на 1750 кг. Навантаження рівномірне, трапецієвидне, на рівні бортів вагону і вище приблизно 10 см, з використанням катка - ущільнювача. Вагон бездверний, люки закриті, течі вантажу немає. Комісійне переважування проводилося на 150-ти тонних електронних тензовагах ПрАТ "Дніпровський коксохімічний завод" №064 повірених 13.03.2020 при повній зупинці, без розчепу, комісією в складі прийомоздавальники ст. Правда ОСОБА_2, ОСОБА_1 , прийомоздавальник ПрАТ "Дніпровський коксохімічний завод" ОСОБА_3 Ваги до і після зважування перевірялися - показання вірні. При повторному зважуванні вага підтвердилася. Вантаж, якого бракує, в вагоні поміститися б міг. НВР за штатним розкладом відсутній.

За розрахунком Позивача, з урахуванням норми нестачі, недостача вантажу: у вагоні №553575940 становить 354 кг, вартість недостачі становить 1 251,80 грн., з урахуванням ПДВ.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є факт несхоронного перевезення вантажу залізницею, обґрунтованість розрахунків Позивача.

Пунктом 110 Статуту залізниць України (далі Статут)визначено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно з п. 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли:

а) вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення;

б) недостача, псування або пошкодження сталися внаслідок дії природних причин, пов`язаних з перевезенням вантажу на відкритому рухомому складі;

в) вантаж перевозився у супроводі провідника відправника чи одержувача;

г) недостача вантажу не перевищує норм природної втрати і граничного розходження визначення маси;

д) зіпсований швидкопсувний вантаж, виявлений у вагоні, прибув без порушення встановленого режиму перевезень (охолодження, опалення, вентиляція), і термін перебування вантажу в дорозі не перевищив граничного терміну перевезень, встановленого Правилами;

е) втрата, псування або пошкодження вантажу відбулися внаслідок: 1) таких недоліків тари, упаковки, які неможливо було виявити під час приймання вантажу до перевезення; 2) завантаження вантажу відправником у непідготовлений, неочищений або несправний вагон (контейнер), який перед тим був вивантажений цим же відправником (здвоєна операція); 3) здачі вантажу до перевезення без зазначення в накладній особливих його властивостей, що потребують особливих умов або запобіжних засобів для забезпечення його збереження під час перевезення; 4) стихійного лиха та інших обставин, які залізниця не могла передбачити і усунення яких від неї не залежало.

Відповідно до п. 113 Статуту за не збереження прийнятого до перевезення вантажу залізниця несе відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що нестача виникла з незалежних від неї причин.

За п. 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: а) за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Згідно з п.115 Статуту вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до ч. 2 п. 114 Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 № 644, визначено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: … 2% маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

З наведених норм вбачається, що у встановлений відсотковий показник входить не тільки природна втрата, а й граничне розходження у визначенні маси нетто (похибка ваг), а отже недостача маси вантажу, за які відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням такого граничного розходження.

Відповідно до ст. 610, 614 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно зі ст. 314 ГК України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. У транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Відповідно до ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу,… з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача…вантажу… сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу… у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач позов заперечує з викладених у відзиві підстав.

Перевіривши доводи сторін, суд не погоджується з позицією Позивача і приймає заперечення Відповідача.

Так, згідно зі ст. 37 Статуту під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса; маса вантажів визначається відправником. Факт самостійного визначення маси вантажу вантажовідправником підтверджується графою 24 накладної №445399375 та відповідним записом в Комерційному акті №451701/62. Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення встановлено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, на піввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. Тобто перевірка маси вантажу, що приймається до перевезення - це право Залізниці, а не обов`язок.

У п. 20 "Найменування вантажу" накладної №50310465 зазначено: "Концентрат вугілля кам`яного для коксування, марка К0-100 у вологому стані. Вантаж маркований катком-ущільнювачем та поперечними смугами 1,5-2 м получ. 3168 ПРАТ "Дніпровський коксохімічний завод". У графі Д "Опис виявленого із зазначенням кількості нестачі або надлишку" комерційного акту №451701/62 зазначено: "Навантаження рівномірне, трапецієвидне, на рівні бортів вагону і вище приблизно 10 см, з використанням катка-ущільнювача. Вагон бездверний, люки закриті, течі вантажу немає. Вантаж, якого бракує, в вагоні поміститися б міг". З наданих Позивачем копіях актів загальної форми, складених на станції Нижньодніпровськ Вузол №6063, 1122 від 24.08.2020, 25.08.2020, теж не вбачається втрати вантажу під час перевезення, у актах лише зазначено про недостачу вантажу.

Згідно з п. а) ст. 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов в непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що Позивачем не доведено наявність вини Відповідача у недостачі вантажу, оскільки вантаж прибув без слідів втрати під час перевезення (порушення маркування, поглиблення на поверхні вантажу, просипання вантажу) підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати (судовий збір та витрати на правничу допомогу) у справі слід покласти на Позивача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 126, 129, 233, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Дніпровський коксохімічний завод", 51901, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Колеусівська, 1 (код 05393085) до Акціонерного товариства "Українська залізниця", 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5 (код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", 49062, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108 (код 40081237).

Судові витрати у справі покласти на Позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк, передбачений ст.256 ГПК України, з урахуванням ч. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу.

Повне судове рішення складене 01.04.2021

Суддя С.Г. Юзіков