ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року

м. Київ

Справа № 1-7/158-09-3124

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В. Я. (головуючий), Банаська О.О., Білоуса В.В.

за участю секретаря судового засідання Сотник А. С.,

учасники справи:

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранит К»,

арбітражний керуючий (керуючий санацією) Ратушний Андрій Іванович - особисто (в режимі «EasyCon»),

кредитор (ініціюючий) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Південь Ін Буд»,

представник кредитора - не з`явився,

заявник касаційної скарги - ОСОБА_1 ,

представник скаржника - Томашевський Р.М., адвокат (Ордер ОД № 607724 від 09.03.2021) (в режимі «EasyCon»),

за участю інвестора - Обслуговуючого кооперативу «Радуга-3»,

представник - Петрова А.М., адвокат (Ордер ОД №608565 від 23.11.2020) (в режимі «EasyCon»),

розглянув у відкритому судовому засіданні (в режимі «EasyCon») касаційну скаргу

ОСОБА_1 ,

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2020

у складі колегії суддів: Богатир К.В. (головуючий), Головей В.М., Разюк Г.П.

у справі за заявою

Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Ін Буд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранит К»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог

1. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.05.2009, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Ін Буд» (далі - ТОВ «Південь Ін Буд», кредитор) порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранит К» (далі - ТОВ «Гранит К», боржник), введено процедуру розпорядження майном боржника.

2. Ухвалою від 22.12.2009 затверджено реєстр вимог конкурсних кредиторів до ТОВ «Гранит К».

3. Ухвалою господарського суду від 24.09.2013 введено процедуру санації ТОВ «Гранит К», призначено керуючим санацією керівника ТОВ «Гранит К» - Гуріна В.Г. та призначено розпорядником майна - арбітражного керуючого Симоненка О.П. на період санації боржника.

4. Ухвалою господарського суду від 24.11.2015 затверджено План санації боржника ТОВ «Гранит К», схвалений на зборах кредиторів (протокол № 5 від 21.11.2015);

встановлено строк виконання Плану санації не більше дванадцяти місяців, до 24.11.2016;

призначено розпорядником майна ТОВ «Гранит К» - арбітражного керуючого Сніткіну І.А.

5. Ухвалою Господарського суду Одеської області 07.06.2017, серед іншого, визнано неправомірними дії керуючого санацією ТОВ «Гранит К» Гуріна В.Г.;

звільнено керуючого санацією - керівника боржника Гуріна В.Г. від виконання повноважень керуючого санацією ТОВ «Гранит К»;

припинено повноваження розпорядника майна ТОВ «Гранит К» арбітражного керуючого Сніткіної І.А.;

припинено процедуру санації ТОВ «Гранит К» його керівником;

здійснено перехід до загальної процедури санації ТОВ «Гранит К» відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»;

призначено керуючим санацією ТОВ «Гранит К» арбітражного керуючого Лахненко Є.М.

6. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.10.2017 у цій справі, серед іншого, затверджено зміни до плану санації ТОВ «Гранит К», схвалені рішенням зборів кредиторів, оформленим протоколом № 7 від 05.09.2017 та рішенням комітету кредиторів, оформленим протоколом № 3 від 05.09.2017 - частково;

у затвердженні змін до плану санації ТОВ «Гранит К», в частині передбаченій абз. 7 частиною 3 розділом V «Заходи з відновлення платоспроможності» та абз. 3 розділом VI «Погашення вимог кредиторів» щодо здійснення оплати додаткової винагороди керуючому санацією ТОВ «Гранит К» арбітражному керуючому Лахненку Євгену Миколайовичу у розмірі 10% від загальної суми задоволених кредиторських вимог, внесених до реєстру кредиторів ТОВ «Гранит К», що становить 2 648 699,46 грн. за рахунок коштів інвестора відмовлено;

продовжено строк процедури санації ТОВ «Гранит К» та строк повноважень керуючого санацією ТОВ «Гранит К» арбітражного керуючого Лахненко Є.М. на 1 рік до 04.10.2018.

7. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.11.2018 звільнено арбітражного керуючого Лахненка Є.М. від виконання повноважень керуючого санацією ТОВ «Гранит К»;

призначено керуючим санацією ТОВ «Гранит К» арбітражного керуючого Ратушного А.І.

8. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.04.2019 продовжено строк процедури санації ТОВ «Гранит К» та строк повноважень керуючого санацією ТОВ «Гранит К» арбітражного керуючого Ратушного А.І. на шість місяців до 04.10.2019.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

9. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.10.2017 задоволено частково.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.10.2017 змінено в частині затвердження змін до плану санації ТОВ «Гранит К», викладено пункт 1 резолютивної частини цієї ухвали в наступній редакції:

1.Затвердити зміни до плану санації Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранит К» (смт. Великодолинське, Овідіопольський район, Одеська область), схвалені рішенням зборів кредиторів, оформленим протоколом № 7 від 05.09.2017 та рішенням комітету кредиторів, оформленим протоколом № 3 від 05.09.2017 частково.

Включити до пункту 2.2 Змін до Плану санації у розділ «VI. Погашення вимог кредиторів» до переліку кредиторів-фізичних осіб, пайовиків, які придбали квартири у ЖК «Адмірал» та сплатили вартість паю, але не внесені до реєстру вимог кредиторів у справі № 1-7/158-09-3124 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранит К», зобов`язання боржника щодо погашення вимог кредиторів.

Графік та спосіб виконання вимог кредиторів наведений у таблиці: №з/п 120; ОСОБА_2 , розмір грошових вимог 166198 грн., спосіб виконання вимог кредитора: Передання однокімнатної квартири (будівельний номер 16) на 3-му поверсі, площею 43,49 кв.м. у ЖК «Адмірал», графік погашення вимог кредитора: Перший місяць після закінчення будівництва та введення в експлуатацію ЖК «Адмірал».

10. Приймаючи таке рішення, апеляційний суд виходив з того, що найефективнішим способом захисту прав ОСОБА_2 буде включення її вимог до пункту 2.2 Змін до Плану санації у розділ «VI. Погашення вимог кредиторів» до переліку кредиторів-фізичних осіб, пайовиків, які придбали квартири у ЖК «Адмірал» та сплатили вартість паю, але не внесені до реєстру вимог кредиторів у справі № 1-7/158-09-3124 про банкрутство ТОВ «Гранит К».

11. При визначенні суми вимог ОСОБА_2 , суд виходив з суми грошових коштів, сплачених пайовиком - ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 є його правонаступником) на виконання умов договору № 16-3-1 про співробітництво в будівництві квартири в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 ).

Короткий зміст вимог касаційної скарги

12. Не погоджуючись з постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2020 у справі №1-7/158-09-3124, ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою про скасування оскарженої постанови, з вимогою залишити в силі ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.10.2017 у цій справі.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

13. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 1-7/158-09-3124 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Васьковський О.В., суддя - Жуков С.В, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2020.

14. Ухвалою Верховного Суду від 14.12.2020 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2020, датою проведення судового засідання визначено 02.02.2021.

15. 29.01.2021 до Верховного Суду від керуючого санацією ТОВ «Гранит К» Ратушного А.І. надійшли пояснення щодо касаційної скарги, в яких арбітражний керуючий повністю підтримав вимоги касаційної скарги та навів відповідні доводи.

16. Ухвалою Верховного Суду від 02.02.2021 відкладено розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 , датою проведення судового засідання визначено 09.03.2021.

17. У зв`язку з перебуванням судді Жукова С.В. на лікарняному та відпусткою судді Васьковського О.В. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 1-7/158-09-3124 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Банасько О.О., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2021.

18. Ухвалою Верховного Суду від 09.03.2021 відкладено розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 , датою проведення судового засідання визначено 08.03.2021.

19. 11.03.2021 засобами електронного зв`язку на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду арбітражного керуючого Ратушного Андрія Івановича надійшло клопотання про проведення судового засідання дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку «EasyCon».

20. 12.03.2021 засобами електронного зв`язку на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від представника Обслуговуючого кооперативу «Радуга-3» адвоката Петрової А.М. та представника ОСОБА_1 адвоката Томашевського Р.М. надійшли клопотання про проведення судового засідання дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку «EasyCon».

21. Ухвалою Верховного Суду від 15.03.2021 клопотання арбітражного керуючого Ратушного Андрія Івановича, представника Обслуговуючого кооперативу «Радуга-3» адвоката Петрової А.М. та представника ОСОБА_1 адвоката Томашевського Р.М. про проведення судового засідання 18.03.2021 дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку «EasyCon» - задоволено;

Вирішено проведення судового засідання в режимі відеоконференції здійснити за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» (https://easycon.com.ua/).

22. 15.03.2021 до Верховного Суду від представника ОСОБА_2 надійшло Клопотання про закриття касаційного провадження у справі № 1-7/158-09-3124.

23. З урахуванням положень Закону України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами), Верховний Суд дійшов висновку за можливе розглянути справу № 904/1751/16 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

24. Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (15.03.2021) від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 15.03.2021.

25. Представник ОСОБА_1 в засіданні суду (в режимі «EasyCon») повністю підтримав вимоги касаційної скарги з підстав вказаних у ній, просив Суд скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2020 у справі №1-7/158-09-3124 та залишити в силі ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.10.2017 у цій справі.

26. Керуючий санацією ТОВ «Гранит К» арбітражний керуючий Ратушний А.І. в судовому засіданні (в режимі «EasyCon») підтримав вимоги касаційної скарги з підстав викладених у Поясненнях щодо касаційної скарги, просив Суд постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2020 у справі №1-7/158-09-3124 скасувати та залишити в силі ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.10.2017 у цій справі.

27. Представник Обслуговуючого кооперативу «Радуга-3» в засіданні суду (в режимі «EasyCon») підтримала вимоги касаційної скарги за доводами викладеними в ній, просила Суд постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2020 у справі №1-7/158-09-3124 скасувати, ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.10.2017 у цій справі залишити в силі.

28. Інші учасники справи явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили, про час та дату судового засідання були сповіщені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників інших учасників справи.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

( ОСОБА_1 )

29. Скаржник доводить:

- суд апеляційної інстанції самостійно вніс зміни до плану санації та включив ОСОБА_2 до списку кредиторів, чим порушив приписи статей 275, 277 ГПК України та порядок внесення змін до плану санації, передбачений статтями 14, 16-18 Закону про банкрутство;

- суд апеляційної інстанції порушив права інвестора та інших кредиторів, чим порушив приписи статей 7, 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність»;

- суд порушив права «мирного володіння майном», розпорядився майновими правами на квартиру, які на момент прийняття рішення не належали Інвестору, а є власністю третьої особи, без залучення останньої до розгляду справи.

Доводи керуючого санацією

(арбітражного керуючого Ратушного Андрія Івановича)

30. Арбітражний керуючий доводить:

- судом апеляційної інстанції змінено не ухвалу суду першої інстанції, а План санації боржника, чим порушено статті 275, 277 ГПК України та порядок внесення змін до плану санації, а також порядок визнання кредитором, передбачений Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»;

- суд апеляційної інстанції порушив права Інвестора та інших кредиторів у справі про банкрутство;

- суд апеляційної інстанції розпорядився майновими правами на квартиру, яка на момент прийняття рішення не належала Інвестору, а є власністю третьої особи - ОСОБА_1

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо касаційного провадження і меж розгляду справи судом касаційної інстанції

31. Відповідно до вимог частини 1 статті 300 ГПК України (у редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Щодо наявності повноважень у суду касаційної інстанції на здійснення касаційного перегляду оскаржуваної постанови, колегія суддів вважає за необхідне вказати про таке.

Предметом касаційного оскарження у цій справі є Постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2020, якою апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.10.2017 задоволено частково, вказану Ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.10.2017 змінено в частині затвердження змін до плану санації ТОВ «Гранит К» та викладено пункт 1 резолютивної частини цієї ухвали в редакції Постанови.

Згідно з частини 3 статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 287 ГПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом.

Кодекс України з процедур банкрутства № 2597-VIII набрав чинності 21.04.2019, а введено його в дію з 21.10.2019.

З дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про банкрутство» (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 441).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Тлумачення пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства приводить до висновку, що законодавцем за темпоральним критерієм визначено пряму дію норм цього Кодексу та їх застосування при розгляді справ про банкрутство незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, за винятком справ, які на день введення в дію цього Кодексу - 21.10.2019 перебувають на стадії санації.

Колегія суддів зазначає, що змістом пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу законодавець встановив обмеження щодо застосування всіх правових механізмів, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства до справ про банкрутство, які знаходяться на момент набрання Кодексом чинності на стадії санації, і розгляд яких, без будь-яких виключень, має відбуватися відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Передбачене пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства поняття «подальший розгляд справ про банкрутство» включає у себе весь механізм повноважень суду, що діяв для суду касаційної інстанції до введення в дію Кодексу. При цьому, до таких повноважень суду касаційної інстанції також відноситься касаційний перегляд постанов апеляційного господарського суду, які прийняті за результатами перегляду, зокрема, ухвал про затвердження плану санації (змін до плану санації).

Провадження у цій справі порушене ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.05.2009, ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.09.2013 введено процедуру санації ТОВ «Гранит К», Ухвалою суду від 24.11.2015 затверджено План санації боржника ТОВ «Гранит К», ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.10.2017 у цій справі, серед іншого, затверджено зміни до плану санації ТОВ «Гранит К»

Тобто, процедура санації ТОВ «Гранит К» введена господарським судом під час дії Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у редакції, чинній з 19.01.2013 та до дня введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства.

Вирішуючи питання щодо можливості касаційного перегляду судових рішень про затвердження плану санації (змін до плану санації) в процедурі санації боржника, яку введено у період дії Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та до дня введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства, Колегія суддів звертається до правової позиції, яка міститься в постанові Верховного суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 01.10.2020 у справі № 913/849/14, в якій, зокрема, Верховний Суд вважав за необхідне відступити від правової позиції, наведеної Верховним Судом в ухвалах від 10.08.2020 у цій же справі № 1-7/158-09-3124 щодо неможливості касаційного оскарження під час дії Кодексу України з процедур банкрутства судових рішень про затвердження плану санації боржника.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006 вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Суд зазначає, що право на доступ до суду є одним із аспектів права на суд згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та повинно бути «практичним та ефективним», а не «теоретичним чи ілюзорним» (Рішення Європейського суду з прав людини від 04.12.1995 у справі «Беллє проти Франції»). Це міркування набуває особливої актуальності у контексті гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з огляду на почесне місце, яке в демократичному суспільстві посідає право на справедливий суд. Водночас, право на доступ до суду, закріплене у статті 6, не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення Європейського суду з прав людини від 12.07.2001 у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини»).

У цій справі з касаційною скаргою на постанову апеляційного господарського суду звернулася ОСОБА_1 , яка обґрунтовувала своє право на касаційне оскарження тим, що суд апеляційної інстанції вирішив питання про її права і інтереси, не залучивши її як власника квартири (майнові права придбані 12.07.2018 за договором укладеним з ОК «Радуга-3»), до участі у справі.

З цього приводу колегія суддів Верховного Суду вважає необхідним зазначити наступне.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини 1 цієї статті).

Відповідно до частини 1 статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частина 1 статті 287 ГПК України визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на касаційне оскарження судового рішення: учасники справи; особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки.

Що до осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та/або обов`язки, слід вказати, що така особа має право на касаційне оскарження судового рішення, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та/або обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та/або обов`язки такої особи. Водночас така особа (яка не брала участі у справі) має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою, крім випадку, коли судове рішення про права, інтереси та/або обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів звертає увагу на те, що питання чи вирішувалися оскаржуваним судовим рішенням питання про права та інтереси особи, яка не є учасником справи, розглядається після відкриття касаційного провадження у справі. Водночас, якщо буде встановлено, що права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у справі судом першої чи апеляційної інстанції не вирішувалися, то суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України.

В ході оцінки застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів з підстав, викладених Верховним Судом у розділі «Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій» цієї Постанови приходить до висновку, що ОСОБА_1 підпадає під визначення особи, яка не брала участі у справі, і щодо прав, інтересів та/або обов`язків якої суд вирішив питання у прийнятому судовому рішенні.

З урахуванням викладеного, суд касаційної інстанції, діючи як «суд встановлений законом» в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, дійшов висновку про відсутність підстав для застосування частини 3 статті 9 КУзПБ щодо обмеження оскарження в касаційному порядку постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2020, і про наявність у заявника касаційної скарги ОСОБА_1 права на оскарження вказаної постанови, якою вирішені питання про її права і інтереси, та вважає за можливе здійснити касаційний перегляд по суті, а у задоволенні клопотання про закриття касаційного провадження у справі № 1-7/158-09-3124, яке надійшло 15.03.2021 до Верховного Суду від представника ОСОБА_2 слід відмовити.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

32. Провадження у цій справі відкрито ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.05.2009 та справа перебуває на стадії процедури санації, відтак застосуванню підлягають положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, чинній до 19.01.2013 (далі - Закон про банкрутство).

33. Відповідно до статті 1 Закону про банкрутство, в редакції чинній до 19.01.2013, санація - це система заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнанню боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово - господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом кредитування, реструктуризації підприємства, боргів і капіталу та (або) зміну організаційно-правової та виробничої структури боржника.

34. Слід відзначити, що процедура санації є системою заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнання боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом кредитування, реструктуризації підприємства, боргів і капіталу та (або) зміну організаційно-правової та виробничої структури боржника.

35. Згідно частини 1 статті 18 Закону про банкрутство в редакції, чинній до 19.01.2013, протягом трьох місяців з дня винесення ухвали про санацію боржника керуючий санацією зобов`язаний подати комітету кредиторів для схвалення план санації боржника, крім випадків, передбачених цим Законом. План санації повинен містити заходи щодо відновлення платоспроможності боржника, умови участі інвесторів, за їх наявності, у повному або частковому задоволенні вимог кредиторів, зокрема шляхом переведення боргу (частини боргу) на інвестора, строк та черговість виплати боржником або інвестором боргу кредиторам та умови відповідальності інвестора за невиконання взятих згідно з планом санації зобов`язань. План санації повинен передбачати строк відновлення платоспроможності боржника. Платоспроможність вважається відновленою за відсутності ознак банкрутства, визначених цим Законом.

36. Найбільший ефект в процедурі санації, можливий внаслідок комплексного підходу до оздоровлення фінансового стану підприємства боржника, що передбачає максимальне поєднання заходів, спрямованих на мобілізацію внутрішніх джерел економії коштів із заходами щодо залучення зовнішніх джерел фінансування для здійснення інвестиційних проектів зі зміцнення конкурентних позицій підприємства, разом з тим, санація визначається зацікавленістю кредиторів у співробітництві з цим суб`єктом підприємницької діяльності, привабливістю підприємства для потенційних інвесторів санації, техніко-технологічними характеристиками виробництва.

37. План санації боржника ТОВ «Гранит К» у цій справі було затверджено ухвалою місцевого господарського суду від 24.11.2015.

38. Предметом касаційного перегляду є ухвала Господарського суду Одеської області від 04.10.2017 у цій справі в частині затвердження змін до Плану санації ТОВ «Гранит К».

39. Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в редакції чинній до 19.01.2013, не містить відповідних положень щодо порядку внесення змін та доповнень до плану санації, тому внесення змін та доповнень до плану санації, якщо вони зачіпають його істотні умови, має відбуватися у тому ж порядку, що і затвердження плану санації. Отже, процедура внесення змін до плану санації регулюється відповідними нормами Закону про затвердження плану санації в цілому.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 16.05.2018 у цій справі, з питання перегляду ухвали Господарського суду Одеської області від 04.10.2017 та постанови Одеського апеляційного господарського суду від 07.12.2017 у справі № 1-7/158-09-3124 в частині затвердження змін до Плану санації ТОВ «Гранит К».

За висновками Верховного Суду, затвердженням судом змін до плану санації досягнуто соціального ефекту передбаченого статтею 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність», оскільки рішенням зборів кредиторів ТОВ «Гранит К», оформленого протоколом № 7 від 05.09.2017 схвалено зміни до плану санації ТОВ «Гранит К».

40. ОСОБА_2 , не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.10.2017, звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.10.2017 по справі №1-7/158-09-3124 в частині затвердження судом змін до плану санації ТОВ «Гранит К», схвалених рішенням зборів кредиторів, оформленим протоколом № 7 від 05.09.2017 та рішенням комітету кредиторів, оформленим протоколом № 3 від 05.09.2017 щодо передання на праві власності певним особам та продажу третім особам у першій місяць після закінчення будівництва та введення в експлуатацію ЖК «Адмірал», однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , в житловому комплексі «Адмірал», загальною площею 43,49 кв. м, ( 41,15 кв. м.), розташовану на третьому поверсі у 1-ій секції цього житлового будинку й питання у цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

40.1. За твердженням ОСОБА_2 , судовим рішенням в оскарженій частині, порушені її права та інтереси, як спадкоємиці ОСОБА_3 , що набув майнових прав на однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , за договором № 16-3-1 про співробітництво у будівництві квартири від 10.12.2005.

40.2. ОСОБА_2 вважає, що набула статусу учасника господарської справи про банкрутство, а відтак, право оскарження судових рішень у цій справі, на підставі ухвал суду від 05.12.2018 та 17.05.2019, прийнятих в процесі розгляду її Скарги на дії керуючого санацією.

40.3. Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.10.2019 клопотання керуючого санацією Ратушного А.І. про закриття апеляційного провадження від 07.10.2019 - задоволено, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.10.2017 у даній справі - закрито.

Ухвала мотивована тим, що апеляційна скарга по своїй суті зводиться до вирішення спору про визнання майнових прав на об`єкт інвестування за відповідною фізичною особою ( ОСОБА_2 ), та не стосується безпосередньо питання стосовно затвердження судом змін до плану санації боржника.

40.4. Постановою Верховного Суду від 10.12.2019 касаційну скаргу ОСОБА_2 від 21.10.2019 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.10.2019 у справі № 1-7/158-09-3124 задоволено, ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.10.2019 у справі № 1-7/158-09-3124 скасовано, справу № 1-7/158-09-3124 направлено до Південно-західного апеляційного господарського суду для продовження апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Одеської області від 04.10.2017.

Приймаючи таке рішення, суд касаційної інстанції вказав, зокрема, на те, що суд апеляційної інстанції:

- не встановив характер правовідносин скаржника та боржника, не з`ясував, чи оскаржуване судове рішення стосується прав, інтересів та (або) обов`язків скаржника і які конкретно;

- не з`ясував можливість вирішення питань (вимог), зазначених в апеляційній скарзі, у межах справи про банкрутство боржника з урахуванням норм Закону про банкрутство;

- не надав оцінку Договору від 10.12.2015 № 16-3-1 про співробітництво в будівництві квартири в житловому будинку, укладеного ОСОБА_3 та ТОВ «Гранит К», зокрема п. п. 3.2 - 3.4 Договору та п.п. 9.2 п. 9 Договору (яким передбачено, зокрема, що у випадку смерті Інвестора, а також оголошення його померлим в порядку встановленому діючим законодавством України спадкоємці набувають права та обов`язки за цим договором) та Додатковій угоді до Договору від 25.03.2010, що також залишилася поза увагою суду апеляційної інстанції.

41. За результатами нового розгляду, суд апеляційної інстанції змінив ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.10.2017 в частині затвердження змін до плану санації ТОВ «Гранит К», шляхом викладення пункту 1 резолютивної частини цієї ухвали в нові редакції, включивши до пункту 2.2 Змін до Плану санації у розділ «VI. Погашення вимог кредиторів» до переліку кредиторів-фізичних осіб, пайовиків, які придбали квартири у ЖК «Адмірал» та сплатили вартість паю, але не внесені до реєстру вимог кредиторів у справі № 1-7/158-09-3124 про банкрутство ТОВ «Гранит К» ОСОБА_2 з розміром грошових вимог 166198 грн. та способом виконання вимог кредитора: Передання однокімнатної квартири (будівельний номер 16) на 3-му поверсі, площею 43,49 кв.м. у ЖК «Адмірал», графік погашення вимог кредитора: Перший місяць після закінчення будівництва та введення в експлуатацію ЖК «Адмірал» (пункт 9 цієї Постанови).

41.1. Враховуючи приписи пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), суд апеляційної інстанції встановив, що з моменту повної сплати суми інвестування за договором від 10.12.2005, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «Граніт К», ОСОБА_3 став власником майнових прав на об`єкт інвестування, а саме на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , в житловому комплексі «Адмірал».

41.2. Також, судом встановлено, що ОСОБА_2 набула у встановленому законом порядку право власності на майнові права щодо об`єкту інвестування, а саме на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , в житловому комплексі «Адмірал». Та, відповідно, набула право вимоги до ТОВ «Граніт» по Договору № 16-3-1 про співробітництво в будівництві квартири в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 ).

41.3. Апеляційний суд встановив, що при затвердженні змін до плану санації ТОВ «Граніт К» не були враховані інтереси одного з пайовиків, які придбали квартиру у ЖК «Адмірал» та сплатили вартість паю, але не внесених до реєстру вимог кредиторів у справі № 1-7/158-09-3124 про банкрутство ТОВ «Граніт К», а саме ОСОБА_2 , як спадкоємиці ОСОБА_3 .

41.4. За висновками суду:

- ухвала Господарського суду Одеської області від 04.10.2017 впливає на права та законні інтереси ОСОБА_2 , як одного з пайовиків, які придбали квартири у ЖК «Адмірал» та сплатили вартість паю, але не були внесені до реєстру вимог кредиторів ТОВ «Граніт К», що вказає на наявність права ОСОБА_2 на оскарження відповідної ухвали в порядку статті 254 ГПК України;

- порушення прав ОСОБА_2 полягає саме у не включенні її як спадкоємця ОСОБА_3 до пункту 2.2. Змін до Плану санації у розділі «VI. Погашення вимог кредиторів»,

- найефективнішим способом захисту прав ОСОБА_2 буде включення її вимог до пункту 2.2 Змін до Плану санації у розділ «VI. Погашення вимог кредиторів» до переліку кредиторів-фізичних осіб, пайовиків, які придбали квартири у ЖК «Адмірал» та сплатили вартість паю, але не внесені до реєстру вимог кредиторів у справі № 1-7/158-09-3124 про банкрутство ТОВ «Гранит К».

42. Колегія суддів Верховного Суду вважає висновки та рішення суду апеляційної інстанції передчасними з огляду на наступне:

42.1. Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За приписами статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Захист майнових прав здійснюється в порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах, визначених цивільним законодавством.

Згідно з нормами ЦК України до первинного способу набуття права власності, зокрема, належить набуття права власності на новостворену річ (в тому числі, на об`єкт незавершеного будівництва), на яку раніше не було і не могло бути встановлене нічиє право власності (стаття 331 ЦК України).

Підставою первинного способу набуття права власності є правопороджуючі юридичні факти, а для похідного - правовідносини, які виникли на підставі відповідних юридичних фактів.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві, зокрема, на об`єкти нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації.

Для набуття набувачем права власності на майно передбачена наявність таких складових: укладення договору (в передбачених статтями 208, 209 ЦК України випадках - нотаріальне посвідчення або письмова форма); виконання договору та у визначених законом випадках - державна реєстрація.

Сторони договору вправі встановити додаткові (відкладальні або скасувальні) умови, а при переході права власності на рухомі речі - самостійно визначати момент переходу права власності.

Тобто, укладаючи договір купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно особа отримує обмежене речове право, за яким вона, як власник цього права, наділена певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно в майбутньому.

Право власності на новозбудоване майно виникає в порядку, визначеному цивільним законодавством України.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.12.2019 у справі № 522/1029/18.

42.2. Втім, суд апеляційної інстанції, вживаючи словосполучення «пайовики, які придбали квартири у ЖК «Адмірал»..» наведеного вище не врахував.

42.3. Крім того, суд апеляційної інстанції, під час прийняття оскарженої постанови, не врахував правової позицій Верховного Суду наведену у постанові від 16.05.2018 у цій справі (пункт 39 цієї Постанови) щодо порядку внесення змін до Плану санації, не дослідив та не надав належної правової оцінки дотриманню ОСОБА_2 такого порядку.

Зокрема, суд не дослідив питання звернення ОСОБА_2 з відповідною заявою до керуючого санацією та наявність відповідного рішення зборів кредиторів ТОВ «Гранит К».

При цьому, слід звернути увагу, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.05.2019 у цій справі, зокрема, відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні скарги за вх. №3-827/18 від 10.10.2018 на дії керуючого санацією ТОВ «Гранит К» арбітражного керуючого Лахненка Є.М., в якій викладено прохання зобов`язати керуючого санацією боржника арбітражного керуючого Лахненка Є.М. внести зміни до плану санації ТОВ «Гранит К» про включення правонаступника інвестора ОСОБА_2 для погашення її майнових вимог шляхом передачі однокімнатної квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 43, 49 кв.м.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 , суд виходив з того, що саме керуючий санацією боржника та збори кредиторів відповідно до положень Закону про банкрутство наділені повноваженнями щодо розроблення, внесення змін до плану санації та прийняття рішення щодо їх схвалення, господарський суд їх затверджує після подання, та з того, що керуючим санацією боржника арбітражним керуючим Ратушним А.І. вже призначені збори кредиторів з метою розгляду таких вимог (на 25.06.2019), на порядок денний яких будуть винесені питання внесення змін до розділу „V. Заходи з відновлення платоспроможності" чинного плану санації шляхом доповнення розділу таким заходами, як внесення фізичними особами пайовиками, включеними до плану санації, затвердженому ухвалою Господарського суду Одеської області, внесків на санаційний рахунок; внесення зміни до розділу „VI. Погашення вимог кредиторів" чинного плану санації шляхом доповнення розділу переліком кредиторів фізичних осіб пайовиків, які не внесені до реєстру вимог кредиторів згідно з поданими заявами у справі №1-7/158-09-3124 про банкрутство боржника з графіком та способом виконання вимог кредиторів.

Вказані обставини залишились поза увагою суду апеляційної інстанції.

42.4. Таким чином, суд апеляційної інстанції, змінюючи ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.10.2017 в частині затвердження змін до плану санації ТОВ «Гранит К», шляхом включення до пункту 2.2 Змін до Плану санації у розділ «VI. Погашення вимог кредиторів» вимоги ОСОБА_2 (розмір грошових вимог 166198 грн., спосіб виконання вимог кредитора: Передання однокімнатної квартири (будівельний номер 16) на 3-му поверсі, площею 43,49 кв.м. у ЖК «Адмірал», графік погашення вимог кредитора: Перший місяць після закінчення будівництва та введення в експлуатацію ЖК «Адмірал») фактично перебрав на себе повноваження як керуючого санацією у справі, так і повноваження зборів кредиторів.

При цьому, апеляційний господарський суд не дослідив чи було питання щодо включення до Плану санації вимог ОСОБА_2 предметом розгляду зборів кредиторів чи комітету кредиторів, на підставі і з урахуванням рішень яких ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.10.2017 були затверджені відповідні зміни.

43. Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції не були в повному обсязі та належним чином виконані вказівки Верховного Суду наведені у постанові від 10.12.2019 у цій справі (пункт 40.4 цієї Постанови).

44. Крім того, слід зауважити, що метою процедури санації є відновлення платоспроможності боржника шляхом погашення грошових вимог всіх кредиторів внаслідок реалізації плану санації. При цьому, заходи щодо відновлення платоспроможності боржника мають бути реальними до виконання.

45. Втім, змінюючи ухвалу суду першої інстанції від 04.10.2017 у встановлений постановою від 15.06.2020 (пункт 9 цієї Постанови) спосіб, суд апеляційної інстанції не дослідив та не врахував обставини щодо вчинення дій учасників справи з виконання Плану санації з урахуванням змін погоджених в судовому порядку, а відтак, не здійснив аналізу реальності виконання Плану санації в частині виконання вимог ОСОБА_2 у спосіб визначений оскарженою постановою від 15.06.2020 (передання однокімнатної квартири (будівельний номер 16) на 3-му поверсі, площею 43,49 кв.м. у ЖК «Адмірал», графік погашення вимог кредитора: перший місяць після закінчення будівництва та введення в експлуатацію ЖК «Адмірал»).

46. Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на те, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу.

А відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право мирного володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Гвоздецький проти України», заява № 28070/04, рішення від 15.10.2009; справа «Ясіунен проти Литви», заява № 41510/98, рішення від 06.03.2003; справа «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, рішення від 07.05.2002).

47. Відповідно до статей 8, 129 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права; суддя здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права. Верховенством права є панування права в усіх сферах життя суспільства, у правотворчій та правозастосовчій діяльності державних інституцій, зокрема судів.

Дискреційні повноваження суду мають застосовуватися з дотриманням принципів верховенства права, яке вимагає дотримання державою її втручання у право власності тільки на підставі закону, з дотриманням справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, одним з яких є забезпечення особі права на мирне володіння її майном згідно статті 1 Протоколу 1 Конвенції ЄСПЛ. Водночас, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності. Суд не може не скористатися своїми повноваженнями щодо здійснення перевірки та повинен визначити, чи було дотримано необхідного балансу в спосіб, сумісний з правом заявника на "мирне володіння майном" в розумінні першого речення статті 1 Першого протоколу (пункти 55-56 Рішення ЄСПЛ від 22.11.2007 у справі "Україна-Тюмень" проти України").

Отже, одним із принципів правозастосування судами норм законодавства про банкрутство є використання своїх повноважень таким чином, щоб було дотримано у справах необхідний баланс загального (суспільного) інтересу та вимог щодо захисту майнових прав та інтересів учасників справи про банкрутство.

Крім того, спосіб дотримання такого балансу має бути сумісним із правом заявників - учасників справи про банкрутство на «мирне володіння своїм майном».

48. Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

49. Разом з тим, оскаржувана постанова апеляційного господарського суду зазначеним критеріям не відповідає, а суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

50. За змістом частини третьої статті 310 цього Кодексу підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

51. Ураховуючи викладене та беручи до уваги, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, касаційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвалена у справі постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2020 - скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з урахуванням висновків суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення.

Судові витрати

52. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина чотирнадцята статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного та керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2020 у справі № 1-7/158-09-3124 скасувати.

3. Справу № 1-7/158-09-3124 у скасованій частині направити на новий апеляційний розгляд до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді О.О. Банасько

В.В. Білоус