ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2021 р. Справа№ 910/10574/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача - Волощук П.Ю. (довір. №007Др-26-01 від 25.01.21);

від відповідача - Євтіхієва К.Л. ( довір. №1-2524 від 10.11.20);

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2020

у справі № 910/10574/20 (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз"

до Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про визнання недійсним одностороннього правочину

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про визнання недійсним одностороннього правочину.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що односторонній правочин від 17.07.2020 вих. № 1001ВИХ-20-3514 про зарахування зустрічних однорідних вимог є недійсним, оскільки вимоги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" є спірними.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі № 910/10574/20 позов Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про визнання недійсним одностороннього правочину - задоволено. Визнано недійсним односторонній правочин Акціонерного товариства "Укртрансгаз" - заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 17.07.2020 вихю№ 1001ВИХ-20-3514.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд дійшов до висновку про достатність підстав для визнання недійсним одностороннього правочину, яким є заява про зарахування зустрічних однорідних вимог Акціонерного товариства "Укртрансгаз" від 17.07.2020, вих. №1001ВИХ-20-3514, оскільки грошові вимоги відповідача не є безспірними.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі №910/10574/20, прийняти нове рішення, згідно з яким відмовити АТ "Львівгаз" у задоволенні позовних вимог, стягнути з позивача на користь відповідача судовий збір за подання апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначає, що:

- на момент вчинення одностороннього правочину дотримані всі визначені ст. 203 ЦК України підстави, а тому, такий правочин не може бути визнаний недійсним;

- судом першої інстанції не застосовано ст.204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину. До спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватись, а створені обов`язки підлягають виконанню;

- судом не враховано, що у АТ "Львівгаз" наявна заборгованість перед АТ «Укртрансгаз» у сумі 302549534,34грн за період з січня 2019 за надані послуги балансування природного газу, а у АТ «Укртрансгаз» наявні заборгованість на суму 17738271,26грн перед АТ «Львівгаз», що підтверджується судовим рішенням у справі №910/7190/19; обидві вимоги є однорідними; строк виконання вимог з оплати АТ "Львівгаз" заборгованості настав, строк виконанням вимог з оплати АТ «Укртрансгаз» настав; докази неможливості зарахування зустрічних вимог відсутні.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2021у складі колегії суддів: головуючий суддя: Пашкіна С.А., судді: Буравльов С.І., Андрієнко В.В. справу № 910/10574/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укртрансгаз» призначено до розгляду на 03.03.2021 на 11-20 год.

У зв`язку з перебуванням судді Буравльова С.І. у відпустці з 02.03.2021 по 05.03.2021, розгляд справи № 910/10574/20, яка призначена на 03.03.2021- не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2021 призначено справу № 910/10574/20 до розгляду на 24.03.2021.

22.02.2021 до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін.

01.03.2021 до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли заперечення на відзив на апеляційну скаргу, відповідно до яких останній зазначає про правомірність зарахування зустрічних однорідних вимог.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін судовою колегією встановлено наступне.

17 липня 2020 року Акціонерне товариство "Укртрансгаз" вчинило односторонній правочин, у формі заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, вих. № 1001ВИХ-20-3514 на суму 17 738 271,26грн. (далі - Заява).

Враховуючи взаємні грошові зобов`язання, що викладені у пунктах 1 та 2 Заяви, відповідач, на підставі статті 601 Цивільного кодексу України повідомив позивача про припинення частини зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 17 738 271,26 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що право вимоги відповідача, наведене у Заяві є спірним, оскільки є предметом розгляду в суді у справі № 914/2579/19, а грошове зобов`язання відповідача перед позивачем по сплаті коштів на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 у справі № 910/7190/19 перестало існувати в результаті його повного виконання в примусовому порядку в межах виконавчого провадження № 62596984.

Згідно з приписами частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Отже, для правильного вирішення спору у цій справі дослідженню та оцінці підлягають обставини щодо наявності підстав для застосування статей 601, 602 Цивільного кодексу України до правовідносин сторін та припинення зобов`язань сторін зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

За своєю правовою природою припинення зобов`язання зарахуванням зустрічної вимоги - це одностороння угода, яка оформлюється заявою однієї з сторін, і якщо інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, вона вправі на підставі статті 16 ЦК України та статті 20 Господарського кодексу України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду. Тобто, зарахування зустрічних однорідних вимог, про яке заявлено однією із сторін у зобов`язанні, не пов`язується із прийняттям такого зарахування іншою стороною.

Згідно ч.ч.1,2 ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, установлених договором або законом.

Частиною 3 статті 203 Господарського кодексу України визначено, що господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Аналогічні положення закріплені у статті 601 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Недопустимість зарахування зустрічних вимог визначено у статті 602 ЦК України, відповідно до положень якої не допускається зарахування зустрічних вимог про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; про стягнення аліментів; щодо довічного утримання (догляду); у разі спливу позовної давності; за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; в інших випадках, встановлених договором або законом.

З постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.10.2018р. у справі №914/3217/16, та постанов Верховного Суду від 16.04.2019р. у справі №911/483/18, від 01.10.2019р. у справі №910/12968/17, від 28.01.2020р. у справі №910/12738/18, згідно яких вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають бути:

- зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

- однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду). При цьому правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо);

- строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Крім цього, між сторонами не повинно бути спору відносно характеру зобов`язання, його змісту та умов виконання.

З правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 11.09.2019р. у справі №910/21566/17 вбачається, що наслідком здійснення такого правочину, як зарахування зустрічних однорідних вимог, є припинення як обов`язку заявника перед адресатом, так і обов`язку адресата перед заявником з моменту здійснення заяви про зарахування, що зумовлює необхідність визначення заявником тих вимог до нього, які відповідають вказаним вище умовам.

Спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину не передбачено законодавством; за загальними правилами про правочини (наслідки недодержання його письмової форми), відповідну заяву про зарахування на адресу іншої сторони як односторонній правочин слід вважати зробленою та такою, що спричинила відповідні цивільно-правові наслідки, в момент усної заяви однієї з сторін на адресу іншої сторони чи в момент вручення однією стороною іншій стороні повідомлення, що містить письмове волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням. Моментом припинення зобов`язань сторін у такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку.

Зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Інститут заліку покликаний оптимізувати діяльність двох взаємозобов`язаних, хоч і за різними підставами, осіб. Ця оптимізація полягає в усуненні зустрічного переміщення однорідних цінностей, які складають предмети взаємних зобов`язань, зменшує ризик сторін, який виникає при здійсненні виконання, а також їх витрати, пов`язані з виконанням.

У з`ясуванні питання щодо можливості припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог колегія суддів враховує, що умовами, за наявності яких можливе припинення зобов`язання зарахуванням, є прозорість та безспірність вимог, які зараховуються, тобто коли між сторонами немає спору відносно характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання та розміру зобов`язань. Наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування чи відсутність будь-якої з названих вище умов, виключає проведення зарахування у добровільному порядку.

Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постановах від 24.01.2018р. у справі №908/3039/16, від 05.04.2018р. у справі №910/13205/17, від 25.04.2018р. у справі №910/6781/17, від 25.07.2018р. у справі №916/4933/15, від 22.08.2018р. у справі №910/21652/17, від 11.09.2018р. у справі №910/21648/17, від 11.10.2018р. у справі №910/23246/17 (в даній постанові застосовано термін "прозорість вимог"), від 13.11.2018р. у справі №914/163/14, від 02.04.2019р. у справі №918/539/18, від 11.09.2019р. у справі №910/21648/17).

Як вбачається з оскаржуваної Заяви, АТ "Укртрансгаз" має перед АТ "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" непогашене зобов`язання з оплати додаткової плати за недотримання параметрів якості газу за січень - грудень 2018 року в розмірі 15 906 445,94грн, а також штрафні санкції за прострочення вказаної заборгованості в розмірі 629 143,54грн - 3% річних, 1 202 681,78грн - інфляційних втрат, яка разом становить 17 738 271,26 грн., що виникло на підставі: Договору транспортування природного газу від 17.12.2015 №; паспортів фізико-хімічних показників природного газу; звітів про недотримання параметрів якості природного газу, який подавався у газорозподільну систему позивача за період з 01.01.0218 по 01.01.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 у справі № 910/7190/19.

У пункті 2 Заяви вказано, що АТ "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" має перед АТ "Укртрансгаз" непогашене грошове зобов`язання, строк виконання якого настав, з погашення заборгованості за надання послуг балансування в розмірі 302 549 534,34грн, що виникло на підставі Договору транспортування природного газу від 17.12.2015 №; акту надання послуг балансування обсягів природного газу від 31.01.2019; рахунку від 31.01.2019; додатку до акту від 31.01.2019; звіту по точках входу/виходу замовника послуг транспортування за січень 2019 року.

Місцевим господарським судом встановлено, що згідно з ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.01.2020 відкрите провадження у справі № 914/2579/19 за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" про стягнення 1 154 691 284,86грн., з яких 972 489 963,55 грн. заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу, 134 739 968,69 грн. пені, 12 512 750,49 грн. - 3% річних та 34 948 602,13 грн. інфляційних втрат.

Як вбачається з позовної заяви поданої Акціонерним товариством "Укртрансгаз", підставою позову є надані Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" послуги балансування, згідно з Договором транспортування природного газу від 17.12.2015 №.

Таким чином, як на момент вчинення відповідачем спірного правочину так і на час ухвалення Господарським судом міста Києва оскаржуваного рішення у справі №910/10574/20, існував спір щодо розміру зобов`язання (суми заборгованості, яка утворилася у зв`язку з неналежним виконанням Товариством умов Договору транспортування природного газу від 17.12.2015 №), а розгляд Господарським судом Львівської області справи №914/2579/19 завершено не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що наявність між сторонами у цій справі неузгодженості щодо зустрічного зобов`язання та як наслідок відсутність безспірності заявлених однорідних вимог, свідчить про відсутність всіх необхідних умов передбачених статтею 601 ЦК України, що у цьому разі виключає можливість зарахування зустрічних вимог за оспорюваним в межах цієї справи одностороннім правочином.

З наведеного вбачається, що спірний односторонній правочин суперечить актам чинного законодавства, зокрема статті 601 ЦК України, а зазначене в силу положень статті 215 ЦК України є підставою для визнання його недійсним.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Акціонерного товариства "Укртрансгаз" не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі №910/10574/20 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі №910/10574/20 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/10574/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 05.04.2021

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді В.В.Андрієнко

С.І. Буравльов