ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" березня 2021 р. Справа № 924/159/14 (924/974/20)

Господарський суд Хмельницької області у складі суддів Вибодовського О.Д., Крамара С.І. та головуючого судді Грамчука І.В., при секретарі судового засідання Мазій І.А., розглянувши отримані у межах справи № 924/159/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" позовні матеріали

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр", м. Хмельницький

до Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

про визнання незаконним та скасування п. 8 рішення сорок другої сесії Хмельницької міської ради № 64 від 17.06.2020 року "Про припинення права користування земельними ділянками, розірвання договорів оренди землі за згодою сторін, затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання земельних ділянок в оренду, постійне користування, затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення погодження технічних документацій із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, поновлення договору оренди землі та зміну коду КВЦПЗ земельних ділянок" в частині передачі Товариству з обмеженою відповідальністю "Лейк Холдер" (), Товариству з обмеженою відповідальністю "Лейк20" () та Товариству з обмеженою відповідальністю "Озерна" () земельної ділянки, розташованої за адресою: вул. Озерна, 20, м. Хмельницький (кадастровий номер: :16:007:0112, загальна площа 10 479 кв.м), в оренду строком на один рік та в частині передачі Товариству з обмеженою відповідальністю "Холдер Плас" (), Товариству з обмеженою відповідальністю "Лейк Холдер" () та Товариству з обмеженою відповідальністю "Озерна" () земельної ділянки, розташованої за адресою: вул. Озерна, 20, м. Хмельницький (кадастровий номер: :16:007:0113, загальна площа 8 521 кв.м), в оренду строком на один рік

Представники сторін:

позивача - Ткач Я.С. - за ордером

відповідача - Демчук Л.Г. - за довіреністю

розпорядника : арбітражного керуючого Харитонюка Є.В. - не з`явився

У судовому засіданні, згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся до господарського суду з позовом, у якому просив визнати незаконним та скасувати п. 8 рішення сорок другої сесії Хмельницької міської ради № 64 від 17.06.2020 року "Про припинення права користування земельними ділянками, розірвання договорів оренди землі за згодою сторін, затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання земельних ділянок в оренду, постійне користування, затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення погодження технічних документацій із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, поновлення договору оренди землі та зміну коду КВЦПЗ земельних ділянок" в частині передачі Товариству з обмеженою відповідальністю "Лейк Холдер" (), Товариству з обмеженою відповідальністю "Лейк20" () та Товариству з обмеженою відповідальністю "Озерна" () земельної ділянки, розташованої за адресою: вул. Озерна, 20, м. Хмельницький (кадастровий номер: :16:007:0112, загальна площа 10 479 кв.м), в оренду строком на один рік та в частині передачі Товариству з обмеженою відповідальністю "Холдер Плас" (), Товариству з обмеженою відповідальністю "Лейк Холдер" () та Товариству з обмеженою відповідальністю "Озерна" () земельної ділянки, розташованої за адресою: вул. Озерна, 20, м. Хмельницький (кадастровий номер: :16:007:0113, загальна площа 8 521 кв.м), в оренду строком на один рік.

В обґрунтування позову посилається на те, що 17.06.2020 року Хмельницькою міською радою було прийняте рішення сорок другої сесії № 64 «Про припинення права користування земельними ділянками, розірвання договорів оренди землі за згодою сторін, затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання земельних ділянок в оренду, постійне користування, затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення погодження технічних документацій із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, поновлення договору оренди землі та зміну коду КВЦПЗ земельних ділянок».

Згідно із п. 8 цього акта вирішено надати юридичним та фізичним особам земельні ділянки в оренду згідно з додатком 2 («Список фізичних та юридичних осіб, яким надаються земельні ділянки в оренду»).

Відповідно до п. 5 Додатку 2 до рішення сесії міської ради № 64 від 17.06.2020 року вирішено передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Лейк Холдер» (), Товариству з обмеженою відповідальністю «Лейк20» () та Товариству з обмеженою відповідальністю «Озерна» () земельну ділянку, розташовану за адресою: вул. Озерна, 20, м. Хмельницький (кадастровий номер: :16:007:0112, загальна площа 10 479 кв.м), в оренду строком на один рік.

Окрім того, п. 6 цього ж Додатку 2 вирішено передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Холдер Плас» (), Товариству з обмеженою відповідальністю «Лейк Холдер» () та Товариству з обмеженою відповідальністю «Озерна» () земельну ділянку, розташовану за адресою: вул. Озерна, 20, м. Хмельницький (кадастровий номер: :16:007:0113, загальна площа 8 521 кв.м), в оренду строком на один рік.

На переконання позивача, п. 8 рішення сорок другої сесії Хмельницької міської ради № 64 ввд 17.06.2020 року в частині передачі вище вказаним юридичним особам земельних ділянок в оренду, є незаконним, таким, що порушує права ТОВ «Октант Центр» на користування земельною ділянкою та підлягає скасуванню з наступних підстав :

Відповідно до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської Ради народних депутатів № 876 від 12.10.2000 року закритому акціонерному товариству «Октант» надано в постійне користування земельні ділянки загальною площею 1,9 га, розташовані за адресою: вул. Озерна, 20, м. Хмельницький, під виробничу базу по виробництву технологічного устаткування для текстильної промисловості. На підставі вказаного рішення видано державний акт на право постійного користування землею № 1084 від 14.12.2000 року.

Згідно із цим актом Хмельницькою міською Радою народних депутатів передано ЗАТ «Октант» у постійне користування 1,9 га землі по вул. Озерній, 20 у м. Хмельницькому (що включає в себе земельну ділянку площею 1,0479 га, кадастровий номер :16:007:0112 та земельну ділянку площею 0,8521 га, кадастровий номер :16:007:0113).

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Відтак, - ТОВ «Октант-Центр» є правонаступником майнових та інших немайнових прав і обов`язків Закритого акціонерного товариства «Октант».

Натомість, 14.12.2018 року Хмельницькою міською радою було прийняте рішення двадцять сьомої сесії № 60 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою юридичній особі».

Згідно із п. 1 вказаного акту вирішено припинити право постійного користування ЗАТ «Октант» (правонаступник - ТОВ «Октант Центр», ) земельними ділянками загальною площею 1,9 га, в тому числі: земельною ділянкою площею 1,0479 га (кадастровий номер :16:007:0112) і земельною ділянкою площею 0,8521 га (кадастровий номер :16:007:0113) по вул. Озерній, 20 у м. Хмельницькому.

Не погоджуючись із таким рішенням Хмельницької міської ради, з боку ТОВ «Октант-Центр» здійснене звернення до суду з відповідною позовною заявою про визнання незаконним та скасування рішення № 60 від 14.12.2018 року.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 25.06.2019 року у справі № 924/48/19 відмовлено ТОВ «Октант-Центр» у задоволенні позову. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 року у справі № 924/48/19 апеляційну скаргу ТОВ «Октант-Центр» задоволено частково, рішення суду першої інстанції - скасоване, а справа передана до Господарського суду Хмельницької області для нового розгляду по суті.

Разом з тим у відповідності до положень ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Натомість 17.06.2020р. Хмельницька міська рада, достеменно знаючи про наявність дійсного та не скасованого у законному порядку Державного акту про право постійного користування землею № 1084 від 14.12.2000 року, все ж включила до Списку фізичних та юридичних осіб, яким надаються земельні ділянки в оренду, землі, якими на законних підставах користується ТОВ «Октант-Центр».

Земельний кодекс України, прийнятий 25.10.2001р., визначає право постійного користування земельною ділянкою як право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку (ч. 1 ст. 92 ЗК України).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні № 5-рп/2005 від 22.09.2005 року у справі № 1-17/2005 за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 92, п. 6 розділу X «Перехідні положення» ЗК України (справа про постійне користування земельними ділянками) вказав, що ст. 92 ЗК України не обмежує і не скасовує чинне право постійного користування земельними ділянками, набуте громадянами в установлених законодавством випадках. Раніше видані державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними та піддягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб. При цьому обов`язок переоформлення права користування земельною ділянкою, передбачений п. 6 «Перехідних положень» ЗК України, визнано неконституційним.

Таким чином, право постійного користування земельною ділянкою, набуте особою у встановленому законодавством порядку, відповідно до законодавства, що діяло на момент набуття права постійного користування, не втрачається та не підлягає обов`язковій заміні.

Разом із тим, відповідно до статті 141 ЗК України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; є) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

При цьому підставами примусового припинення прав на земельну ділянку, яке здійснюється у судовому порядку є: а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; б) не усунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, - відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров`ю населення) в строки, встановлені вказівками (приписами) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі; в) конфіскації земельної ділянки; г) примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності; ґ) примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов`язаннях власника цієї земельної ділянки; д) не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом (ст. 143 ЗК України).

На думку позивача, з викладеного ним вбачається, що приписи зазначеної статті не передбачають такої підстави для примусового припинення права землекористування, як набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, на що посилається позивач, а відтак чинне законодавство не передбачає можливості припинення права користування земельною ділянкою в примусовому порядку за вказаними обставинами.

В результаті здійсненого позивачем системного аналізу положень чинного законодавства України, зокрема ст.ст. 120, 141 ЗК України, ст. 377 ЦК України, ТОВ «Октант-Центр» дійшло висновку, що в разі набуття особами права на будівлі і споруди, які розмішені на земельній ділянці, до вказаних осіб переходить право щодо земельної ділянки на якій вони розташовані, необхідної для використання нерухомого майна. Одночасно, у попереднього землекористувача право користування земельною ділянкою припиняється у відповідному розмірі, тобто щодо певної частини земельної ділянки.

Отже, перехід до інших осіб (третіх) права власності на будівлі та споруди, які розміщені на спірній земельній ділянці, не може бути підставою для припинення права постійного користування всією земельною ділянкою (всією площею).

Аналогічної думки з даного приводу дійшла і колегія суддів Вищого господарського суду України у справі № 923/279/19. Так, у постанові від 14.02.2017 року зазначено, що припинення права постійного користування спірною земельною ділянкою з підстав набуття третіми особами права власності на будівлі і споруди, які розташовані на вказаній земельній ділянці не відповідають передбаченим чинним земельним законодавством підставам для примусового припинення права постійного користування землею.

Поряд із цим, особливу увагу суду позивач звертає на ст. 142 ЗК України, яка регулює правовідносини у разі добровільної відмови від права власності або права постійного користування земельною ділянкою.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 142 ЗК України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки.

Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації (ч. 4 ст. 142 ЗК України).

Тобто, законодавець при вирішенні питань, що стосуються припинення права постійного користування земельною ділянкою, не передбачає застосування до цих правовідносин жодного примусу, вкладаючи у їх зміст виключно добровільний характер.

При цьому, для Хмельницької міської ради, в разі наявності у неї будь-яких підстав стверджувати про порушення її прав, законодавець закріплює єдиний можливий у такому випадку спосіб захисту - скасування Державного акта на право постійного користування.

Своєю чергою, прийняття Відповідачем рішення про скасування свого попереднього рішення після спливу майже двадцяти років після ухвалення такого (яке, при цьому, стало підставою для породження юридичних прав та обов`язків третіх осіб), на думку позивача є протиправним та незаконним. Окрім того, така ситуація дає підстави стверджувати про наявність в діях Відповідача сваволі та самоправства, що є геть неприпустимим в межах правової держави та прямо заборонене практикою ЄСПЛ.

Отже, право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 ЗК, перелік яких є вичерпним. Дії органів державної влади та місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення суб`єкта права користування земельною ділянкою після державної реєстрації такого права поза межами підстав, визначених у статті 141 цього Кодексу, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою.

Вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди ураховують, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140-149 ЗК України.

Громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм в установлених законодавством випадках права користування земельною ділянкою за відсутності підстав, встановлених законом. Ця позиція відповідає висновку, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України № 5-рп/2005від 22.09.2005 року.

Наведений, правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.11.2019р. у справі № 906/392/18.

Разом з тим, на переконання позивача, в Хмельницької міської ради відсутні повноваження щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 2 ЗК України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Стаття 12 ЗК України містить перелік повноважень, якими наділяються міські ради та її виконавчі органи у галузі земельних відносин.

Повноваження щодо припинення права постійного користування у міських рад у відповідності до ст. 12 ЗК України не передбачені. Відсутні такі повноваження у міських рад і згідно із ст. 25, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Офіційне тлумачення положень ст. 144 Конституції України міститься у Рішенні Конституційного Суду України № 7-рп/2009 від 16.04.2009 року.

Відповідно до п. 5 абз. 5 даного рішення Конституційний Суд України встановив наступне:

«Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абз. 2 п. 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від № 1-зп від 13.05.1997 року у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання».

Згідно із ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Пунктами 2, 5 ч. 2 ст. 20 ГК України передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів...; присудження до виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

На переконання позивача, ТОВ «Октант-Центр» належно користується наданою земельною ділянкою, розташованою у м. Хмельницький по вул. Озерній, 20 вже протягом майже двадцяти років. До цього часу не виникало будь-яких питань щодо правомірності такого користування даною земельною ділянкою юридичною особою. Крім того, товариство і надалі має намір використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням.

Так, згідно із розділом 2 Договору по спільну діяльність від 01.10.2018 року, укладеного між ТОВ «Октант-Центр» та фізичною особою-підприємцем Чернявським Р.Ю., вказані земельні ділянки використовуються товариством в якості вкладу у спільну діяльність та надаються у користування іншій Стороні Договору з метою здійснення спільної господарської діяльності та отримання в майбутньому спільного прибутку.

Більше того, з боку відповідача не було жодних повідомлень чи попереджень про включення до порядку денного питання розгляду позбавлення права позивача на постійне користування земельною ділянкою. Будь-яких оприлюднень на офіційному веб-порталі відповідача, за допомогою яких можна було б відслідкувати порядок денний останнього, також не було.

Відтак, Хмельницька міська рада, фактично порушила право ТОВ «Октант-Центр» на подання своїх заперечень з приводу такої ініціативи Відповідача щодо передачі усієї земельної ділянки в оренду третім особам.

Таким чином позивач дійшов висновку, що прийняття міською радою рішення з приводу передачі в оренду земельних ділянок всупереч норм Конституції України, Земельного Кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» порушує право позивача на користування земельною ділянкою, що в свою чергу порушує гарантії стабільності суспільних відносин між Хмельницькою міською радою і ТОВ «Октант-Центр» та в подальшому може негативно вплинути на господарську діяльність останнього.

Враховуючи вищезазначене, на думку позивача, оскаржуваним рішенням Хмельницької міської ради порушено право ТОВ «Октант-Центр» на користування земельною ділянкою, якою воно користується протягом майже двадцяти років, не у спосіб встановлений законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 19, 55, 124 Конституції України, Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд», ст.ст. 161-246 ГПК України, позивач просив суд прийняти позовну заяву до свого провадження, а також визнати незаконним та скасувати п. 8 рішення сорок другої сесії Хмельницької міської ради № 64 від 17.06.2020 року «Про припинення права користування земельними ділянками, розірвання договорів оренди землі за згодою сторін, затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання земельних ділянок в оренду, постійне користування, затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення, погодження технічних документацій із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, поновлення договору оренди землі та зміну коду КВЦПЗ земельних ділянок» в частині передачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Лейк Холдер» (), Товариству з обмеженою відповідальністю «Лейк20» () та Товариству з обмеженою відповідальністю «Озерна» () земельної ділянки, розташованої за адресою: вул. Озерна, 20, м. Хмельницький (кадастровий номер: :16:007:0112, загальна площа 10 479 кв.м), в оренду строком на один рік та в частині передачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Холдер Плас» (), Товариству з обмеженою відповідальністю «Лейк Холдер» () та Товариству з обмеженою відповідальністю «Озерна» () земельної ділянки, розташованої за адресою: вул. Озерна, 20, м. Хмельницький (кадастровий номер: :16:007:0113, загальна площа 8 521 кв.м), в оренду строком на один рік. Усі судові витрати стягнути з відповідача.

В якості додатків до відміченої заяви позивачем долучено : квитанція про сплату судового збору (для суду) на 1 (одному) арк.; витяг з мережі з детальною інформацією про Позивача на 3 (трьох) арк.; копія виписки з Державного реєстру про Позивача на 1 (одному) арк.; копія свідоцтва про адвокатську діяльність (для суду) на 1 (одному) арк.; копія ордеру про надання правничої допомоги (для суду) на 1 (одному) арк. витяг з мережі з детальною інформацією про Відповідача на 2 (двох) арк.; витяг з мережі рішення Відповідача № 64 від 17.06.2020 року з додатками разом на 5 (п`яти) арк.; копія державного акта на право постійного користування землею № 1084 від 14.12.2000 року на 4 (чотирьох) арк.; копія рішення Хмельницької міської ради № 60 від 14.12.2018 року на 1 (одному) арк.; копія Договору про спільну діяльність з ФОП на 2 (двох) арк.; докази направлення відповідачу позовної заяви з додатками на 2 (двох) арк.

В отриманому судом відзиві на позов (вх.. № 05-22/9757/20 від 30.10.2020р.) відповідач позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Октант-Центр» до Хмельницької міської ради про визнання незаконним та скасувати п. 8 рішення сорок другої сесії Хмельницької міської ради № 64 від 17.06.2020р. не визнав, вважаючи їх не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

У статті 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевою самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес, якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем, якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Таким чином, на переконання відповідача, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, який зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Разом з тим, таке прагнення не може носити абстрактний, віртуальний характер, а має втілюватися у певних діях, які, в свою чергу, мають доводитися відповідними доказами.

На переконання Хмельницької міської ради, позивач в своїй позовній заяві ніяким чином не обґрунтовує, яке реальне право порушене відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення і яким чином воно буде відновлене при задоволенні позовних вимог. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження факту порушення його прав рішенням Хмельницької міської ради № 64 від 17.06.2020р., яким надано юридичним особам в користування земельну ділянку відповідно до ст. 120 Земельного кодексу. Дана земельна ділянка перебуває в комунальній власності, тоді як в результаті задоволення позовних вимог право постійного користування у позивача не відновиться.

У зв`язку з відчуженням вказаних у договорах купівлі-продажу об`єктів, та відсутністю інших, належним чином оформлених, об`єктів нерухомого майна, на думку відповідача, позивач більше не має можливості використовувати спірну земельну ділянку за призначенням, так як у позивача припинилось право постійного користування земельною ділянкою у зв`язку з продажем та відсутністю на спірній земельній ділянці належним чином зареєстрованих об`єктів нерухомості, що належать позивачу.

Оспорюване рішення не могло порушити права позивача, оскільки у позивача відсутнє нерухоме майно, яке б знаходилось на земельній ділянці загальною площею 1,9 га, що була виділена товариству двома масивами: № 1 та № 2 та надана під виробничу базу по виробництву технологічного устаткування для текстильної промисловості по вул. Озерна, 20 в м.Хмельницькому.

Таким чином, позивачем не обґрунтовано яке реальне право його порушене.

Натомість правове обґрунтування позову стосується рішення Хмельницької міської ради № 60 від 14.12.2018р. "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою юридичній особі", яке було предметом іншого судового розгляду в справі № 924/48/19, та на думку ради, ніяким чином не пов`язано з даною справою.

Рішенням 27-ої сесії Хмельницької міської ради від 14.12.2018 року № 60 "ЗАТ "Октант" (правонаступник ТОВ "Октант-Центр", ідентифікаційний код 30145299) припинено право постійного користування земельними ділянками загальною площею 1,9 га, в тому числі: земельною ділянкою площею 1,0479 га. кадастровий номер :16:007:0112 та земельною ділянкою площею 0,8521 га кадастровий номер :16:007:0113 по вул. Озерній, 20 в місті Хмельницькому. Власником даних земельних ділянок є територіальна громада міста Хмельницького від імені якої дії Хмельницька міська рада.

На сьогодні дане рішення не визнано судом незаконним та не скасоване, а тому є чинним. Наразі на переконання відповідача, посилання позивача на ч. 2 ст. 144 Конституції України, відповідно до якої рішення органів місцевого самоврядування можуть лише зупинятися з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду є в даному випадку недоречним, оскільки даною нормою не передбачено автоматичне зупинення дії рішення органів місцевого самоврядування з одночасним зверненням до суду. В даній нормі передбачено, що рішення може бути зупинено в порядку встановленому законом. Таким чином, звернення до суду може зупинити рішення лише тоді коли це передбачено законом.

Конституція не визначає, хто саме може зупинити рішення органу місцевого самоврядування. Все це має визначатися законом. Дана норма не передбачає автоматичне зупинення дії рішення.

Таким чином, наявність в господарському суді справи щодо визнання недійсним рішення Хмельницької міської ради від 14.12.2018 року № 60, яким було припинено право постійного користування позивачу на час прийняття оспорюваного рішення ніяким чином не доводить його незаконність. Наразі позивачем не наводиться жодних правових підстав, які б ставили під сумнів правомірність рішення Хмельницької міської ради № 64 від 17.06.2020р.

Щодо предмету спору відповідач акцентувавши увагу суду зазначив наступне.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів місцевого самоврядування визнаються незаконними в судовому порядку у разі їх невідповідності Конституції або законам України.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з зазначених норм для скасування актів органів місцевого самоврядування необхідно довести, що рішення прийнято не в межах повноважень, не в спосіб передбачений законом та не на підставі Конституції та чинного законодавства України.

Згідно з п.1 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні» земля належить на праві комунальної власності територіальній громаді міста, а згідно ст.12 Земельного кодексу України розпорядження землями територіальної громади і вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону входить в компетенцію лише міської ради.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" також встановлено, що вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин належить до виключної компетенції міської ради.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлений ст.ст. 120, 123, 124, 134 Земельного кодексу України.

Згідно з ч.2 ст.120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж самому обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України у зазначеній редакції до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з п. «є» ст. 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Аналіз вказаних норм свідчить, що набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є окремою автоматичною підставою припинення права користування земельною ділянкою в момент переходу права власності на такий жилий будинок, будівлю або споруду і не потребує ніяких додаткових дій чи рішень.

Аналогічна правова позиція щодо підстав припинення права користування земельною ділянкою наведена у постанові Верховного Суду від 06.09.2018р. по справі № 911/2391/17.

На переконання відповідача, з викладеного вбачається, що Хмельницька міська рада прийняла рішення в межах, в спосіб та згідно вимог чинного законодавства України, а тому відсутні правові підстави для задоволення вимог позивача.

На підставі вищевикладеного, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Октант-Центр» до Хмельницької міської ради про визнання незаконним та скасування п. 8 рішення сорок другої сесії Хмельницької міської ради № 64 від 17.06.2020р.

В межах підготовчого провадження позивачем подано клопотання (вх. № 05-06/607/20 від 23.12.2020р.) про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача : ТОВ "Озерна" (вул. Озерна, 20, м. Хмельницький, 29015, тел. , ), Товариство з обмеженою відповідальністю "Лейк Холдер" (вул. Озерна, 20, м. Хмельницький, 29015, тел. , ), ТОВ "Холдер-Плас" (вул. Озерна, 20, м. Хмельницький, 29015, тел. , ) та ТОВ "Лейк20" (вул. Озерна, 20, м. Хмельницький, 29015, тел. , ), проте через його невідповідність вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи судом у задоволенні клопотання відмовлено.

Наразі представник позивача в підготовчому засіданні 02.02.2021р. позовні вимоги підтримав, повідомив про можливість закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті вимог.

Сторони будь-яких інших клопотань, в тому числі щодо обставин, які потребують дослідження в порядку ст. 182 ГПК України, в межах підготовчого провадження в справі суду не подали, однак розпорядник майна у справі № 924/159/14 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Октант-Центр» арбітражний керуючий Харитонюк Є.В. повідомив суд про неотримання ним примірника позовних матеріалів, що унеможливлює виконання ним вимог суду про надіслання письмової позиції по суті вимог товариства (за вих. № 01/02-02/21 від 02.02.2021р.).

В послідуючому 16 лютого 2021р. арбітражний керуючий Харитонюк Є.В. познайомився з матеріалами справи № 924/974/20 та здійснив їх фотокопіювання.

З огляду на зазначене, беручи до уваги вчинення необхідних процесуальних дій у справі для виконання передбачених ч.1 ст.177 ГПК України завдань підготовчого провадження, враховуючи позиції представників сторін, суд закрив підготовче провадження та призначив справу № 924/974/20 до судового розгляду по суті вимог.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

17.06.2020 року Хмельницькою міською радою прийнято рішення сорок другої сесії № 64 «Про припинення права користування земельними ділянками, розірвання договорів оренди землі за згодою сторін, затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання земельних ділянок в оренду, постійне користування, затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення погодження технічних документацій із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, поновлення договору оренди землі та зміну коду КВЦПЗ земельних ділянок».

У відповідності до пункту 8 вищезгаданого рішення Хмельницькою міською радою вирішено надати юридичним та фізичним особам земельні ділянки в оренду згідно з додатком 2 («Список фізичних та юридичних осіб, яким надаються земельні ділянки в оренду»).

Згідно пункту 5 Додатку 2 до рішення сесії міської ради № 64 від 17.06.2020 року вирішено передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Лейк Холдер» (), Товариству з обмеженою відповідальністю «Лейк20» () та Товариству з обмеженою відповідальністю «Озерна» () земельну ділянку, розташовану за адресою: вул. Озерна, 20, м. Хмельницький (кадастровий номер: :16:007:0112, загальна площа 10 479 кв.м), в оренду строком на один рік.

Окрім того, за пунктом 6 цього ж Додатку 2 вирішено передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Холдер Плас» (), Товариству з обмеженою відповідальністю «Лейк Холдер» () та Товариству з обмеженою відповідальністю «Озерна» () земельну ділянку, розташовану за адресою: вул. Озерна, 20, м. Хмельницький (кадастровий номер: :16:007:0113, загальна площа 8 521 кв.м), в оренду строком на один рік.

Попередньо рішенням 27-ої сесії Хмельницької міської ради від 14.12.2018р. № 60 "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою юридичній особі" вирішено припинити право постійного користування ЗАТ "Октант" (правонаступник ТОВ "Октант-Центр", ідентифікаційний код 30145299) земельними ділянками загальною площею 1,9 га, в тому числі: земельною ділянкою площею 1,0479 га, кадастровий номер :16:007:0112 та земельною ділянкою площею 0,8521 га кадастровий номер :16:007:0113 по вул. Озерній, 20 в місті Хмельницькому.

У рішенні вказано, що Закритому акціонерному товариству "Октант" надано в постійне користування 1,9 гектарів землі по вул. Озерній, 20 під виробничу базу по виробництву технологічного устаткування для текстильної промисловості на підставі рішення виконкому Хмельницької міської Ради народних депутатів від 12.10.2000 року № 876, видано державний акт на право постійного користування землею № 1084 від 14.12.2000 року. Згідно відомостей Державного земельного кадастру земельні ділянки площею 1,0479 га, кадастровий номер :16:007:0112 та площею 0,8521 га, кадастровий номер :16:007:0113 по вул. Озерній, 20 віднесені до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (11.02). Право постійного користування земельними ділянками належить ЗАТ "Октант-Центр". Згідно відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань: ЗАТ "Октант", ідентифікаційний код 30145299 - припинено юридичну особу як суб`єкт 06.07.2012 року; ТОВ "Октант-Центр", ідентифікаційний код 30145299 є правонаступником ЗАТ "Октант", 06.03.2014 року порушено справу про банкрутство. При цьому у відповідності до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно з 04.03.2016 року приміщення, адміністративно-комунальні приміщення загальною площею 3 035 кв.м. та з 10.03.2016 року приміщення, адміністративно-виробничі приміщення загальною площею 1 332,2 кв.м. в м. Хмельницькому по вул. Озерній, 20 належать на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Озерна", .

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, судом прийнято до уваги наступне :

У відповідності до ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.5 ст.55 Конституції України).

Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.

За змістом п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання "судом, встановленим законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" від 12.07.2001р. зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

У відповідності до ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України. кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.

Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п.10 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

В силу до ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт або правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно ст.2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

У відповідності до ч.1 ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", поряд з іншими міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною 10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або Законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ч.6 ст.12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Так, згідно Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом.

Кодекс України з процедур банкрутства № 2597-VIII набрав чинності 21.04.2019р., цей Кодекс введено в дію з 21.10.2019р.

З дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992р., №31, ст.440 із наступними змінами); постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992р., №31, ст.441).

Частиною 1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства, визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 24.07.2014 р. порушено провадження у справі № 924/159/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" (м.Хмельницький, вул.Озерна, 20, код 30145299), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника на строк 115 календарних днів, тобто до 16.11.2014р., призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Сибаля Андрія Михайловича.

24.07.2014р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України розміщено оголошення (повідомлення) про порушення провадження у справі №924/159/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" і призначення розпорядником майна арбітражного керуючого Сибаля Андрія Михайловича.

06.12.2018р. до Господарського суду Хмельницької області надійшла заява ТОВ "Озерна" до ТОВ "Октант-Центр" про зобов`язання боржника - ТОВ "Октант-Центр" передати ТОВ "Озерна" земельну ділянку, розташовану за адресою: Хмельницька область, м.Хмельницький, вул.Озерна, 20 (державний акт на право постійного користування землею №876 від 12.10.2000р.), на якій розміщені належні на праві власності ТОВ "Озерна" адміністративно-комунальні приміщення загальною площею 3035кв.м. та адміністративно-виробничі приміщення загальною площею 1332,2кв.м..

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 28.03.2019р. у межах справи №924/159/14 про банкрутство ТОВ "Октант-Центр" відмовлено у задоволенні згаданої заяви ТОВ "Озерна" до ТОВ "Октант-Центр" про зобов`язання боржника ТОВ "Октант-Центр" передати ТОВ "Озерна" земельну ділянку, розташовану за адресою: Хмельницька область, м.Хмельницький, вул.Озерна, 20.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2019р. апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 28.03.2019р. у справі № 924/159/14 залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства регламентовано порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи.

Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного спору є вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" про визнання незаконним та скасування п. 8 рішення сорок другої сесії Хмельницької міської ради № 64 від 17.06.2020 року "Про припинення права користування земельними ділянками, розірвання договорів оренди землі за згодою сторін, затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання земельних ділянок в оренду, постійне користування, затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення погодження технічних документацій із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, поновлення договору оренди землі та зміну коду КВЦПЗ земельних ділянок" в частині передачі Товариству з обмеженою відповідальністю "Лейк Холдер" (), Товариству з обмеженою відповідальністю "Лейк20" () та Товариству з обмеженою відповідальністю "Озерна" () земельної ділянки, розташованої за адресою: вул. Озерна, 20, м. Хмельницький (кадастровий номер: :16:007:0112, загальна площа 10 479 кв.м), в оренду строком на один рік та в частині передачі Товариству з обмеженою відповідальністю "Холдер Плас" (), Товариству з обмеженою відповідальністю "Лейк Холдер" () та Товариству з обмеженою відповідальністю "Озерна" () земельної ділянки, розташованої за адресою: вул. Озерна, 20, м. Хмельницький (кадастровий номер: :16:007:0113, загальна площа 8 521 кв.м), в оренду строком на один рік.

За приписами ч.2 ст.120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж самому обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно п.п."а, б, е" ст.141 ЗК України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Таким чином, набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, являється окремою підставою припинення права користування земельною ділянкою в момент переходу права власності на такий жилий будинок, будівлю або споруду та не потребує ніяких додаткових дій чи рішень.

Зазначена правова позиція стосовно підстав припинення права користування земельною ділянкою викладена у постанові Верховного Суду від 06.09.2018р. у справі № 911/2391/17.

Згідно ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 14 липня 2020 року в справі № 924/1147/19 відмовлено у позові Хмельницької міської ради м. Хмельницький до товариства з обмеженою відповідальністю "Озерна" м. Хмельницький, товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕЙК ХОЛДЕР", м. Хмельницький, товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЛДЕР-ПЛАС", м. Хмельницький, товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕЙК 20", м. Хмельницький, приватного підприємства "Ріо-Агро", м. Хмельницький, про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку по вул. Озерній, 20 у м. Хмельницькому, а саме: з ТОВ "Лейк Холдер" 21 110,76 грн., з ТОВ "Лейк-20" 42 646,20 грн., з ТОВ "Озерна" 283 275,30 грн., з ПП "Ріо-Агро" 12 450,34 грн., з ТОВ "Холдер-Плас" 1 607,60 грн.

Проте постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 11 листопада 2020р. задоволено апеляційну скаргу Хмельницької міської ради на рішення Господарського суду Хмельницької області від 14 липня 2020 року в справі № 924/1147/19 зі скасуванням рішення Господарського суду Хмельницької області від 14 липня 2020 року в справі №924/1147/19 та прийняттям нове рішення, яким позов задоволити.

У відповідності до цієї постанови стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Озерна" (29000, м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, ) на користь Хмельницької міської ради (, одержувач коштів: УК у м. Хмельниц/м.Хмельниц/24062200, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), призначення платежу - кошти за шкоду, що заподіяна на земельних ділянках державної та комунальної власності, які не надані у користування та не передані у власність, внаслідок їх самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу) - 283 275 грн. 30 коп. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою по вулиці Озерна, 20.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕЙК ХОЛДЕР" (29000, м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, ) на користь Хмельницької міської ради (, одержувач коштів: УК у м. Хмельниц/м.Хмельниц/24062200, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), призначення платежу - кошти за шкоду, що заподіяна на земельних ділянках державної та комунальної власності, які не надані у користування та не передані у власність, внаслідок їх самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу) - 21 110 грн. 76 коп. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою по вулиці Озерна, 20.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЛДЕР-ПЛАС" (29000, м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, ) на користь Хмельницької міської ради (, одержувач коштів: УК у м. Хмельниц/м.Хмельниц/24062200, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), призначення платежу - кошти за шкоду, що заподіяна на земельних ділянках державної та комунальної власності, які не надані у користування та не передані у власність, внаслідок їх самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу) - 1 607 грн. 60 коп. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою по вулиці Озерна, 20.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕЙК 20" (29000, м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, ) на користь Хмельницької міської ради (, одержувач коштів: УК у м. Хмельниц/м.Хмельниц/24062200, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), призначення платежу - кошти за шкоду, що заподіяна на земельних ділянках державної та комунальної власності, які не надані у користування та не передані у власність, внаслідок їх самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу) - 42 646 грн. 20 коп. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою по вулиці Озерна, 20.

Стягнуто з Приватного підприємства "Ріо-Агро" (29000, м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, ) на користь Хмельницької міської ради (, одержувач коштів: УК у м. Хмельниц/м.Хмельниц/24062200, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), призначення платежу - кошти за шкоду, що заподіяна на земельних ділянках державної та комунальної власності, які не надані у користування та не передані у власність, внаслідок їх самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу) - 12 450 грн. 34 коп. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою по вулиці Озерна, 20.

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Озерна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Лейк Холдер", Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЛДЕР-ПЛАС", Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕЙК 20" на додаткове судове рішення від 21 липня 2020 року в справі № 924/1147/19 залишено без задоволення, однак додаткове судове рішення Господарського суду Хмельницької області від 21 липня 2020 року в справі № 924/1147/19 скасовано з віднесенням на відповідачів судових витрат у пропорційному розмірі.

Підсумовуючи викладене, виходячи із системного аналізу обставин встановлених при розгляді даної справи у їх сукупності та наданих доказів, виходячи із загальних засад, встановлених у ст.3 ЦК України, а саме, справедливості, добросовісності, розумності та встановлених судом обставин відсутності у позивача нерухомості на спірній земельній ділянці (за адресою м.Хмельницький, вул.Озерна, 20), а також того, що позивач не навів належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог в обґрунтування позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, а тому в позові слід відмовити.

Судові витрати судом розподілено з урахуванням положень ст.ст.123, 129 ГПК України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

В силу приписів ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, позивачем не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в позовній заяві.

Зважаючи на вказане, суд констатує, що доводи ТОВ "Октант-центр", викладені в позовній заяві не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, не доводять порушення відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а тому не приймаються судом до уваги.

Разом з тим захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Підсумовуючи викладене, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Тому оспорюване рішення не могло порушити права позивача, оскільки ним не доведено в установленому законом порядку належними та допустимими доказами наявність у позивача нерухомого майно, яке б знаходилось на земельній ділянці загальною площею 1,9 га, що була виділена двома масивами: № 1 та № 2 та надана під виробничу базу по виробництву технологічного устаткування для текстильної промисловості по вул. Озерна, 20 у м.Хмельницькому, які і наявність порушення будь-яких інших його прав через прийняття відповідачем спірного рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 2, 4, 12, 20, 24, 73-75, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр", м. Хмельницький до Хмельницької міської ради, м. Хмельницький, про визнання незаконним та скасування п. 8 рішення сорок другої сесії Хмельницької міської ради № 64 від 17.06.2020 року "Про припинення права користування земельними ділянками, розірвання договорів оренди землі за згодою сторін, затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання земельних ділянок в оренду, постійне користування, затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення погодження технічних документацій із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, поновлення договору оренди землі та зміну коду КВЦПЗ земельних ділянок" в частині передачі Товариству з обмеженою відповідальністю "Лейк Холдер" (), Товариству з обмеженою відповідальністю "Лейк20" () та Товариству з обмеженою відповідальністю "Озерна" () земельної ділянки, розташованої за адресою: вул. Озерна, 20, м. Хмельницький (кадастровий номер: :16:007:0112, загальна площа 10 479 кв.м), в оренду строком на один рік та в частині передачі Товариству з обмеженою відповідальністю "Холдер Плас" (), Товариству з обмеженою відповідальністю "Лейк Холдер" () та Товариству з обмеженою відповідальністю "Озерна" () земельної ділянки, розташованої за адресою: вул. Озерна, 20, м. Хмельницький (кадастровий номер: :16:007:0113, загальна площа 8 521 кв.м), в оренду строком на один рік - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 02.04.2021р.

Головуючий суддя І.В. Грамчук

Суддя О.Д. Вибодовський

Суддя С.І. Крамар

Віддрук. 3 прим.: 1 - до справи, 2 - позивачу (29000, м.Хмельницький, вул.Озерна,20), 3 - відповідачу (29013, м.Хмельницький, вул.Гагаріна,3). Всім рек. з пов. про вруч.