ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2021 р. Справа№ 910/14258/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Агрикової О.В.

в порядку письмового провадження, відповідно до п. 13 ст. 8 ГПК України

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес",

на рішення Господарського суду міста Києва від 15 грудня 2020 року

у справі № 910/14258/20 (суддя Андреїшина І.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс"

до Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Юнівес"

про стягнення 41 592,52 грн., -

в с т а н о в и в :

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. ТОВ "ІНФОКС в особі філії "Інфоксводоканал" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ПрАТ "Страхова компанія "Юнівес" про стягнення різниці між повною сумою страхового відшкодування та сумою сплаченого страхового відшкодування в розмірі 41 592, 52 грн.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.12.2020 р. у справі №910/14258/20 позов задоволено повністю, стягнуто з ПрАТ "СК "Юнівес" на користь ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" суму страхового відшкодування у розмірі 41 592,52 грн. та витрати на сплату судового збору в розмірі 2 102,00 грн. (а.с.201-211).

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

2.2. ПрАТ "Страхова компанія "Юнівес" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить "скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 15.12.2020 року по справі № 910/14258/20 та ухвалити нове, яким у позовні вимоги задовольнити частково".

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1 У апеляційній скарзі відповідач зазначає, що відповідно до п. 32.7 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану з втратою товарної вартості.

4.2 Відповідач зазначає, що акт виконаних робіт є підтвердженням тільки проведеного ремонту саме у цього суб`єкта господарської діяльності та не підтверджує розмір оціненої шкоди, спричиненої позивачу, з огляду на що відповідач вважає, що судом помилково прийнято цей акт, як підтвердження вартості матеріального збитку.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1 У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що судом повно і всебічно досліджено всі обставини справи.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2021, матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" у судовій справі № 910/14258/20 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Агрикова О.В.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2020 у справі № 910/14258/20 залишено без руху та встановлено строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

6.3. ПрАТ "СК "Юнівес" звернулось із заявою про усунення недоліків.

6.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2021 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" на рішення Господарського суду міста Києва від 15 грудня 2020 року у справі № 910/14258/20 та повідомлено сторін про те, що розгляд даної апеляційної скарги вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

7. Інші процесуальні дії у справі: не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. 30 вересня 2017 року на 26-му кілометрі плюс 300 метрів автодороги М-15 Одеса-Рені відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "GEELY MK", д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля "OPEL", д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , в результаті якої вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

8.2. Транспортний засіб "GEELY СК", реєстраційний номер НОМЕР_1 належить на праві власності ТОВ "Інфокс", що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 30.05.2014р. серія НОМЕР_3 (а.с. 86).

8.3. Для здійснення господарсько-виробничої діяльності по експлуатації цілісного майнового комплексу водопровідно-каналізаційного господарства Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" була створена філія "Інфоксводоканал", що діє на підставі Положення про філію (а.с. 135).

8.4. 03.10.2017 позивач відповідно до ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" повідомило ПрАТ СК "Юнівес" про ДТП, яка сталась 30.09.2017. Дане повідомлення буду отримано і зареєстровано за № ГО-9611/ОД від 03.10.2017 (а.с. 122-123).

8.5. Постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 24.11.2017 по справі № 515/1797/17 (провадження №3/515/2556/17) ОСОБА_1 , визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення (а.с. 84-85).

8.6. 29.01.2018 ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" звернулося до відповідача із заявою про страхове відшкодування матеріального збитку по автомобілю "GEELY MK", д.н.з. НОМЕР_1 з орієнтовним розміром шкоди - 47098,83 грн. (а.с. 124).

8.7. Актом виконаних робіт № ВР-00000004/354 від 20.04.2018 підтверджується, що ФОП Ротар В.С. виконав на користь ТОВ "Інфокс" роботи по ремонту автомобіля "GEELY MK", д.н.з. НОМЕР_1 із використанням запасних частини на суму 61 285,00 грн. (а.с. 87-88)

8.8. Оплата вказаних робіт підтверджується платіжними дорученнями №А20958 від 23.02.2018 та №В6986 від 24.04.2018 (а.с. 125, 126).

8.9. Також позивачем за складання експертного висновку щодо автомобіляя сплачено 1200,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт № 1668 від 30.11.2017 та платіжним дорученням № А27344 від 30.10.2017 (а.с. 89, 127).

8.10. 29.03.2018 відповідачем здійснено виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 25 142,01 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 25135 від 29.03.2018 (а.с. 128).

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

9.1. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 - водія транспортного засобу "OPEL", д.н.з. НОМЕР_2 , який є винною особою у скоєнні ДТП, була застрахована відповідачем на підставі полісу № АМ/0212833, яким встановлено ліміт по майну у розмірі 100 000,00 грн. та франшизу в розмірі 0,00 грн., саме відповідач є особою, на яку вказаним полісом покладено обов`язок з відшкодуванню завданої шкоди (а.с. 176).

9.2. Відповідно до висновку № 4427 від 20.12.2017 експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля GEELY MK CROSS, 2014 р.в. реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість матеріального збитку станом на 30.09.2017 р. складає 51 348,36 грн., з яких 4 249,53 грн. втрата товарної вартості та 47098,83 грн. вартість відновлювального ремонту (а.с. 92-102).

9.3. Вказаний висновок складено ФОП Лузановим О.П. який, як зазначено у висновку, має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 12.2 "Визначення вартості колісних транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу" Свідоцтво Міністерства Юстиції України №1217 від 29.02.2008, термін дії до 08.09.2020, що також підтверджується інформацією з Реєстру атестованих судових експертів Міністерства юстиції України та не спростовано відповідачем.

9.4. Відповідачем іншого висновку експертного товарознавчого дослідження щодо визначення матеріального збитку до матеріалів справи не надано.

9.5. При цьому, відповідачем здійснено виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 25 142,01 грн.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1 Позивач просить стягнути на його користь з відповідача (як страховика винної у ДТП особи) суму яка складає суму вартості сплачених коштів на підставі акту виконаних робіт у розмірі 61285,00 грн., 4249,53 грн. встановленої висновком №4427 втрати товарної вартості та 1200,00 грн. сплачених позивачем за експертну оцінку автомобіля за мінусом 25 142,01 грн. сплаченого відповідачем відшкодування.

10.2 Враховуючи умови полісу серії № АМ/000212833, положення статей 12, 22, 29 Закону та статей 993, 1192 ЦК України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у відповідача в зв`язку з настанням ДТП виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду в межах визначеного полісом ліміту відповідальності.

10.3 Як зазначено в прийнятих за результатами перегляду справ даної категорії постановах Верховного Суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17, від 20.03.2018 у справі № 911/482/17, від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

10.4 Враховуючи те, що у висновку № 4427 від 20.12.2017 експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля GEELY MK CROSS, 2014 р.в. реєстраційний номер НОМЕР_1 , визначено (оцінено), що вартість відновлювального ремонту становить 47098,83 грн., колегія суддів зазначає про необхідність визначення розміру заподіяної вказаному автомобілю шкоди на підставі висновку №4427.

10.5 Враховуючи викладене та те, що відповідачем сплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 25 142,01 грн., колегія суддів визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги у розмірі 21956,82 (47098,83-25142,01).

10.6 З матеріалів справи слідує, що позивачем з метою визначення вартості матеріального збитку завданого транспортному GEELY MK CROSS, 2014 р.в. НОМЕР_1 внаслідок ДТП були понесені витрати у розмірі 1200, 00 грн. за проведення експертного автотоварознавчого дослідження.

Отже, в силу приписів пп. 34.3. ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" витрати понесенні позивачем на проведення експертизи підлягають відшкодуванню відповідачем, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 1200,00 грн. вартості експертної оцінки автомобіля є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволення, а отже місцевий господарський суд дійшов вірного висновку в цій частині.

10.7 Вимоги в частині стягнення з відповідача страхового відшкодування у вигляді втрати товарної вартості у розмірі 4249,56 грн. задоволенню не підлягають з огляду на положення п. 32.7 ст. 32 Закону, яким визначено, що страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1 Колегія суддів погоджується з твердженнями відповідача про помилкове стягнення судом першої інстанції з відповідача страхового відшкодування у вигляді втрати товарної вартості у розмірі 4249,56 грн. з огляду на те, що в силу положень п. 32.7 ст. 32 Закону відповідно до цього Закону страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

11.2 Також, колегія суддів визнає обґрунтованими твердження відповідача про відсутність підстав для врахування акту виконаних робіт від 20.04.2018 р. №ВР-00000004/354, як підтвердження вартості матеріального збитку, оскільки даний акт виконаних робіт від 20.04.2018 не підтверджує фактичну суму, яку було витрачено на відновлення механічних ушкоджень автомобіля "GEELY MK", д.н.з. НОМЕР_1 спричинених саме у результаті дорожньо-транспортної пригоди.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду:

12.1. Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем порушено право позивача на отримання відшкодування завданої шкоди.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

13.2. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).

13.3.Частиною четвертою статті 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в т.ч. в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

13.4. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України).

13.5. Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

13.6. За змістом 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

13.7. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

13.8. Відповідно до ч. 6 ст. 252 ГПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

13.9. Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.10 ст.270 ГПК України).

13.10. За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

13.11. Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

13.12. Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

13.13. Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

13.14. Частинами 1, 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

13.15. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

13.16. Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

13.17.В силу приписів ст. 22, ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними.

Тобто, відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у даному випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

13.18. Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

13.19.Згідно з пп. 34.3.ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача у складі страхового відшкодування розміру втрат товарної вартості у сумі 4249,56 грн. прийняте без урахування положень п. 32.7 ст. 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а в частині стягнення вартості відновного ремонту на підставі акту виконаних робіт№00000004/354, а не на підставі висновку №4427, - за невірного застосування положень ст.ст. 22 та 29 вказаного Закону.

14.2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15 грудня 2020 року у справі №910/14258/20 змінити.

14.3. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" на рішення Господарського суду міста Києва від 15 грудня 2020 року у справі № 910/14258/20 задовольнити частково.

15. Розподіл судових витрат:

15.1. Враховуючи те, що апеляційну скаргу задоволено на 44,3%, відповідачу за рахунок позивача на підставі ч. 1 ст. 129 ГПК України підлягають відшкодуванню 1396,78 грн. судових витрат у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 277, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" на рішення Господарського суду міста Києва від 15 грудня 2020 року у справі №910/14258/20 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15 грудня 2020 року у справі №910/14258/20 змінити, шляхом викладення резолютивної частині в редакції цієї постанови:

"1) Позов задовольнити частково.

2) Стягнути з Приватного акціонерне товариство "Страхова компанія "Юнівес" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 72, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" (04116, м. Київ, вул. Шулявська, 5, ) в особі філії "Інфоксводоканал" (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5) суму страхового відшкодування у розмірі 23156 (двадцять три тисячі сто п`ятдесят шість) грн. 82 коп. та витрати на сплату судового збору в розмірі 1170 (одну тисячу сто сімдесят) грн. 81 коп. У задоволенні іншої частини вимог - відмовити".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" (04116, м. Київ, вул. Шулявська, 5, ) в особі філії "Інфоксводоканал" (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5) на користь Приватного акціонерне товариство "Страхова компанія "Юнівес" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 72, ) 1396 (одну тисячу триста дев`яносто шість) грн. 78 коп. судових витрати, у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

5. Справу №910/14258/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 05.04.2021 р.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді А.О. Мальченко

О.В. Агрикова