ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2021 р. Справа№ 910/2971/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Остапенка О.М.

Гарник Л.Л.

Секретар судового засідання: Кучерява К.Л.

За участю представників: відповідно до протоколу судового засідання від 24.03.2021.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Паритет" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 року

у справі № 910/2971/20 (суддя Мандичев Д.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Паритет" (04073, м. Київ, вул. Кирилівська,154, ідентифікаційний номер 38358377)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДІНЖИНІРИНГ" (04112, м. Київ, вул. Ризька,8/А, ідентифікаційний номер 21539772)

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/2971/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Паритет" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДІНЖИНІРИНГ" (ідентифікаційний номер 21539772).

07.07.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ""Факторингова Компанія "Паритет" про притягнення керівника боржника до солідарної відповідальності та накладення арешту на майно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 року у справі № 910/2971/20, відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Паритет" в задоволенні клопотання про притягнення керівника боржника до солідарної відповідальності та накладення арешту на майно від 03.07.2020 №б/н. Відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Паритет" у задоволенні клопотання №б/н від 22.09.2020 про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_1 в порядку ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою господарського суду першої інстанції, ТОВ "Факторингова компанія "Паритет" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва у справі №910/2971/20 від 25.11.2020, ухвалити нове рішення, яким клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Паритет" про притягнення ОСОБА_1 до солідарної відповідальності разом з Товариства з обмеженою відповідальністю "Медінжиніринг" та накладення арешту на майно задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Паритет» зазначило, що розглядаючи клопотання представника ТОВ «ФК «Паритет», суд помилково вирішив, що строки для звернення боржника до суду із заявою про відкриття провадження про банкрутство слід обраховувати з 14.01.2020 року, що фактично означає, що право вимоги виконання зобов`язання у сторони правочину виникає лише після ухвалення судом рішення на її користь, однак, суд не врахував того моменту, що звернення до суду здійснюється не з метою виникнення прав і обов`язків, а з метою захисту свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Паритет" у справі №910/2971/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Отрюх Б.В. - головуючий суддя, судді: Остапенко О.М., Доманська М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Паритет" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 року у справі № 910/2971/20 залишено без руху у зв`язку із неподанням доказів відправлення іншим учасникам провадження у справі копії цієї скарги і доданих до неї документів та встановлено строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі, протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

02.02.2021 року, згідно відтиску штампу канцелярії суду, тобто у встановлений судом строк, скаржником на виконання ухвали від 26.01.2021 року подана уточнена апеляційна скарга із доказами про направлення уточненої апеляційної скарги іншим учасникам справи про банкрутство.

Розпорядженням Керівника апарату суду № 09.1-08/524/21 від 08.02.2021 у зв`язку з перебуванням судді Доманської М.Л. у відпустці, яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49., пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/2971/20.

У відповідності до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2021 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Грек Б.М. та Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2021 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Паритет" про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 25.11.2020 року справі № 910/2971/20 задоволено. Поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Паритет" строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 25.11.2020 року у справі № 910/2971/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Паритет" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 року у справі № 910/2971/20. Розгляд справи №910/2971/20 призначено на 10.03.2021 року. Судове засідання відбудеться о 13 год. 50 хв.

26.02.2021 через відділ документального забезпечення суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ОСОБА_2 заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила залишити апеляційну скаргу ТОВ "Факторингова Компанія "Паритет" без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 року у справі №910/2971/20 без змін.

Розпорядженням Керівника апарату суду № 09.1-08/923/21 від 09.03.2021 у зв`язку з участю судді Грека Б.М., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у роботі чергового з`їзду суддів України, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/2971/20.

У відповідності до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2021 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя: Отрюх Б.В., судді: Остапенко О.М., Гарник Л.Л.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.03.2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Паритет" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 року у справі №910/2971/20 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді: Отрюха Б.В., суддів: Остапенка О.М., Гарник Л.Л.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Паритет" в судовому засіданні 10.03.2021 надав пояснення по справі та стосовно можливості розгляду апеляційної скарги за відсутності інших учасників.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2021 року оголошено перерву в судовому засіданні з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Паритет" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 у справі №910/2971/20 до 24.03.2021 о 10 год. 00 хв. Доведено до відома учасників судового процесу, що нез`явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги у справі №910/2971/20.

16.03.2021 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника ТОВ «ФК «Паритет» надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва у справі №910/2971/20 від 25.11.2020 року, в яких представник підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, просив задовольнити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Паритет» на ухвалу Господарського суду міста Києва у справі №910/2971/20 від 25.11.2020 року в повному обсязі.

23.03.2021 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких ОСОБА_1 заперечувала проти доводів апеляційної скарги та зазначила, що апеляційна скарга ТОВ «ФК «Паритет» не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 року у справі №910/2971/20 має бути залишена без змін.

В судовому засіданні 24.03.2021, представник ТОВ «ФК «Паритет» надав пояснення по суті справи, підтримав доводи апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва у справі №910/2971/20 від 25.11.2020 року, ухвалити нове рішення, яким клопотання ТОВ «ФК «Паритет» про притягнення ОСОБА_1 до солідарної відповідальності разом з Товариством з обмеженою відповідальністю «Медінжиніринг» та накладення арешту на майно задовольнити.

В судовому засіданні 24.03.2021, представник ОСОБА_1 та ОСОБА_1 надали пояснення по суті справи, заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 року у справі №910/2971/20 без змін.

Колегією суддів на підставі частини сьомої статті 270 ГПК України надано учасникам судової справи можливість виступити у судових дебатах, яке учасниками справи реалізовано.

Уповноважені представники інших учасників апеляційного провадження у справі не з`явилися у судове засідання 24.03.2021. Про день і час розгляду справи всі учасники провадження у справі повідомлені належним чином, відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України(далі - ГПК України).

У відповідності до частини дванадцятої статті 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Частиною 11 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Судова колегія, обговоривши на місці вказані обставини, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності учасників провадження у справі, які не з`явилися у судове засідання, за наявними у справі матеріалами.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, ГПК України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі, Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21.10.2019р. набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 21.10.2019р. №2597-VIII.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень, з дня введення в дію цього Кодексу визнати такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України " Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 441). Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" (Відомості Верховної Ради України, 2014 р., № 28, ст. 940; 2015 р., № 43, ст. 386) втрачає чинність через один рік з дня введення в дію цього.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

З огляду на зазначене, подальший розгляд справи здійснюється відповідно до норм Кодексу України з процедур банкрутства.

Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та розглянувши справу, дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції, винесена з повним дослідженням матеріалів справи та є такою, що відповідає вимогам законодавства, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 у справі №910/3630/19 задоволено позовні вимоги ТОВ "Факторингова Компанія "Паритет" до ТОВ "МЕДІНЖИНІРИНГ" про стягнення 138 902,00 доларів США. Разом з тим, ОСОБА_1 не була присутня на судовому засіданні 14.01.2020, та не була обізнана про наявність ані апеляційної скарги, ані самої постанови Північного апеляційного господарського суду.

Тобто, з 14.01.2020 вимоги ТОВ "Факторингова Компанія "Паритет" до ТОВ "МЕДІНЖИНІРИНГ" стали безспірними.

Відповідно до частини 6 статті 34 Кодексу України про банкрутство, ОСОБА_1 як керівник ТОВ "Медінжиніринг" у разі неможливості задовольнити вимоги ТОВ "Факторинго Компанія "Паритет" у розмірах, визначених постановою Північного апеляційного господарського суду у справі №910/3630/19 від 14.01.2020 року повинна була у строк до 13.02.2020 року звернутися до Господарського суду міста Києва із заявою про банкрутство ТОВ "МЕДІНЖИНІРИНГ".

Крім того слід зазначити, що ОСОБА_1 перебувала на посаді директора ТОВ "МЕДІНЖИНІРИНГ" в період з 08.02.2014 року по 24.01.2020 року, тобто задовго до спливу місячного строку встановленого ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства.

Разом з тим, з 25.01.2020 року керівником Товариства був ОСОБА_3 , про що свідчить наявний у матеріалах справи витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 10.03.2020.

З огляду на, що суд першої інстанції критично віднісся до твердження заявника, що керівником боржника - ОСОБА_1 порушено норми ч.6 ст.34 Кодексу України з процедур банкрутства та в місячний строк не прийнято рішення щодо звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Крім того, умовою солідарної відповідальності керівника є доведення обставин про те, що задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності), тобто суд має установити усіх кредиторів, усі зобов`язання, неможливість їх задоволення, наявність майна, грошових коштів та інших активів, а також їх вартості на момент виникнення кредиторських вимог, порушення керівником боржника строків подання відповідної заяви.

Відповідно до пункту 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із частиною 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявником не доведено жодними доказами, чи є вина у діях керівника боржника- ОСОБА_1 , наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями керівника і незадоволенням вимог кредиторів, а також завдання ним будь-яких збитків.

Що стосується вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Паритет" про накладення арешту на майно та клопотання №б/н від 22.09.2020 про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_1 в порядку ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства.

В обґрунтування поданих вимог, заяви заявник, в тому числі, посилався на приписи ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає ст. 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із частиною 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, в тому числі, забороною відповідачу вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Частинами 1, 3 статті 138 ГПК України визначено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

За змістом статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При зверненні до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача, заявник зобов`язаний надати докази того, що запропонований захід до забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

Так, згідно зі статями 73, 74, 77, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Крім того, вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів в порядку ст. 40 КУзПБ чи застосування заходів забезпечення позову в порядку ст. 136,137 ГПК не підлягає розгляду на стадії встановлення наявності/відсутності факту порушення керівником боржника вимог ч.6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства про що вірно вказав суд першої інстанції.

Відповідно до частини 3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала прийнята у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими, з огляду на що правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали від 25.11.2020 місцевого господарського суду не вбачається.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Паритет» залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2020, у справі №910/2971/20 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/2971/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 31.03.2021.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді О.М. Остапенко

Л.Л. Гарник