УХВАЛА

02 квітня 2021 року

м. Київ

Справа № 926/1574/18

Верховний Суд у складі судді Краснова Є. В.,

розглядаючи касаційну скаргу Чернівецької міської ради на постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2021 (колегія суддів: Галушко Н. А., Мирутенко О. Л., Скрипчук О. С.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпербуд" до 1) Чернівецької міської ради, 2) Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Проспект", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1. ОСОБА_1 ;

2. ОСОБА_2 ; 3. ОСОБА_3 ; 4. ОСОБА_4 ; 5. ОСОБА_5 ; 6. ОСОБА_6 ; 7. ОСОБА_7 ; 8. ОСОБА_8 ;

9. ОСОБА_9 ; 10. ОСОБА_10 ; 11. ОСОБА_11 ; 12. ОСОБА_12 ;13. ОСОБА_13 ;

14. ОСОБА_14 ; 15. ОСОБА_15 ; 16. ОСОБА_16 ; 17. ОСОБА_17 ; 18. ОСОБА_18 ; 19. ОСОБА_19 ; 20. ОСОБА_20 ; 21. ОСОБА_21 ; 22. ОСОБА_22 ; 23. ОСОБА_23 ; 24. ОСОБА_24 ; 25. ОСОБА_25 ; 26. ОСОБА_26 ; 27. ОСОБА_27 ; 28. ОСОБА_28 ; 29. ОСОБА_29 ; 30. ОСОБА_30 ; 31. ОСОБА_31 ; 32. ОСОБА_32 ; 33. ОСОБА_33 ; 34. ОСОБА_34 ; 35. ОСОБА_35 ; 36. ОСОБА_36 ; 37. ОСОБА_37 ; 38. ОСОБА_38 ; 39. ОСОБА_39 ; 40. ОСОБА_40 ; 41. ОСОБА_41 ; 42. ОСОБА_42 ; 43. ОСОБА_43 ; 44. ОСОБА_44 ; 45. ОСОБА_45 ; 46. ОСОБА_46 ; 47. ОСОБА_47 ; 48. ОСОБА_48 ; 49. ОСОБА_49 ; 50. ОСОБА_50 ; 51. ОСОБА_51 ; 52. ОСОБА_52 ; 53. ОСОБА_53 , 54. ОСОБА_54 ; 55. ОСОБА_55 ; 56. ОСОБА_56 ; 57. ОСОБА_57 ; 58. ОСОБА_58 ; 59. ОСОБА_59 ; 60. ОСОБА_60 ; 61. ОСОБА_61 ; 62. ОСОБА_62 ; 63. ОСОБА_63 ; 64. ОСОБА_64 ; 65. ОСОБА_65 ; 66. ОСОБА_66 ; 67. ОСОБА_67 ; 68. ОСОБА_68 ; 69. ОСОБА_69 ; 70. ОСОБА_70 ; 71. ОСОБА_71 ; 72. ОСОБА_72 ; 73. ОСОБА_73 ; 74. ОСОБА_74 ; 75. ОСОБА_75 ; 76. ОСОБА_76 ; 77. ОСОБА_77 ; 78. ОСОБА_78 ; 79. ОСОБА_79 ; 80. ОСОБА_80 ; 81. ОСОБА_81 ; 82. ОСОБА_82 ; 83. ОСОБА_83 ; 84. ОСОБА_84 ; 85. ОСОБА_85 ; 86. ОСОБА_86 ; 87. Промсервіс ВКФ 22854010; 88. ОСОБА_87 ; 89. ОСОБА_88 ; 90. ОСОБА_89 ; 91. ОСОБА_90 ; 92. ОСОБА_91 ; 93. ОСОБА_92 ; 94. ОСОБА_93 ; 95. ОСОБА_94 ; 96. Товариство з обмеженою відповідальністю "Система ЛТД"; 97. ОСОБА_95 ; 98. ОСОБА_96 ; 99. ОСОБА_97 ; 100. ОСОБА_98 ; 101. ОСОБА_99 ; 102. ОСОБА_100 ; 103. ОСОБА_101 ; 104. ОСОБА_102 ; 105. ОСОБА_103 ; 106. ОСОБА_104 ; 107. ОСОБА_105 ; 108. ОСОБА_106 ; 109. ОСОБА_107 ; 110. ОСОБА_108 ; 111. ОСОБА_109 ; 112. ОСОБА_110 ; 113. ОСОБА_111 ; 114. ОСОБА_112 ; 115. ОСОБА_113 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-2: 1. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради; 2. ОСОБА_114 ; 3. ОСОБА_115 ; 4. ОСОБА_116 ; 5. ОСОБА_117 , про визнання незаконними дій та визнання недійсним сертифікату серії ЧВ № 09, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради 22.02.2017,

ВСТАНОВИВ:

01.03.2021 Чернівецька міська рада звернулася до Верховного суду з касаційною скаргою (яка отримана головуючим 29.03.2021), на постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2021, повний текст якої підписаний 08.02.2021.

Проте, ця касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною другою статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Звідси скаржник має вказати яку саме конкретну, чітко визначену норму матеріального або процесуального права (пункт, абзац, частина тощо якої статті та якого нормативно-правового акта, і в першу чергу Кодексу чи Закону України) неправильно застосовано або порушено судами попередніх інстанцій, в чому полягає її неправильне застосування або порушення, і який саме з чотирьох наведених випадків, передбачених частиною другою статті 287 ГПК України, наявний у даному випадку.

Більше того, при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу, крім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити: пункт 1) формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується скаржник, із зазначенням цієї норми права та змісту правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких (подібних) правовідносинах, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах; пункт 2) обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення; пункт 3) зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи (пункт 4.6. постанови Верховного Суду від 12.11.2020 у справі № 904/3807/19).

У касаційній скарзі міститься посилання на те, що, ухвалюючи оскаржувану постанову, суд апеляційної інстанції не врахував висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, проте не сформульовано висновок апеляційної інстанції щодо застосування норми права, з яким не погоджується скаржник, не зазначено цю норму права та зміст правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також не зазначено в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах.

З огляду на викладене Суд вважає, що скаржник не обґрунтував підстав касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, тому касаційна скарга залишається без руху як така, що оформлена з порушенням вимог, установлених пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України.

Частиною третьою статті 169 ГПК України встановлено, що заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли ГПК України такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Оскільки порядок подання заяви про усунення недоліків саме у вигляді не зазначення передбачених вищенаведеними вимогами процесуального закону підстав оскарження судових рішень чинним ГПК України не визначений, Суд визначає, що на виконання вимог цієї ухвали скаржнику необхідно чітко вказати підставу, передбачену статтею 287 ГПК України, та належним чином обґрунтувати наявність такої підстави з урахуванням змісту цієї ухвали.

Отже, способом усунення недоліків касаційної скарги є викладення касаційної скарги у новій редакції з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства.

Суд звертає увагу, що якісно надруковану копію касаційної скарги в новій редакції, поданої на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи, надавши Суду докази такого надсилання.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 169, 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Чернівецької міської ради залишити без руху до 30.04.2021.

2. Встановити Чернівецькій міській раді строк усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Чернівецькій міській раді надати Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду (вул. О. Копиленка, 6, м. Київ, 01016) докази про дату вручення цієї ухвали.

4. У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: вул. О. Копиленка, 6, м. Київ, 01016 та всім іншим учасникам справи, додавши до заяви про усунення недоліків докази такого направлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов