Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/53/21

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Торчинюк В.Г., при секретарі судового засідання Фесюка О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до відповідача: Комунального підприємства "Дубнокомуненергія" Дубенської міської ради

про стягнення заборгованості в сумі 454 551 грн. 78 коп.

В засіданні приймали участь:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Педич Д. П. (згідно посвідчення № 668 від 31.07.09 року).

Описова частина:

27 січня 2021 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовом до Комунального підприємства "Дубнокомуненергія" Дубенської міської ради, в якому просить, посилаючись на ст. 20, 173-175, 193, 216-218, 230 - 231, 264 - 265 ГК України, ст.ст. 11-16, 258, 509, 526, 530, 549, 610-612, 625, 629, 655, 692, 712 ЦК України, стягнути з останнього на свою користь 348 450 грн. 72 коп. основного боргу, 66 178 грн. 06 коп. пені, 18 452 грн. 34 коп. три відсотки річних та 21 470 грн. 66 коп. інфляційних втрат за неналежне виконання грошового зобов`язання за договором постачання природного газу від 02 жовтня 2018 року № 7326/18-КП-28.

Ухвалою суду від 28 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/53/21 за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до відповідача Комунального підприємства "Дубнокомуненергія" Дубенської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 454 551 грн. 78 коп., з яких: основний борг у сумі 348 450 грн. 72 коп., пеня у сумі 66 178 грн. 06 коп., три проценти річних у сумі 18 452 грн. 34 коп., інфляційні втрати у сумі 21 470 грн. 66 коп. Підготовче засідання у справі призначено на 09 лютого 2021 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 09 лютого 2021 року підготовче засідання у справі № 918/53/21 відкладено на 23 лютого 2021 року.

15 лютого 2021 року через відділ канцелярії та документообігу суду від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній визнав позов в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 348 450,72 грн та нарахованих інфляційних в розмірі 21 470,66 грн, також просить суд звільнити КП "Дубнокомуненергія" від відповідальності та застосувати ч. 3 ст. 219 ГК України.

22 лютого 2021 року через відділ канцелярії та документообігу суду від Позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній просить долучити до матеріалів справи № 918/53/21 відповідь на відзив та здійснювати розгляд справи з урахуванням відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 23 лютого 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 16 березня 2021 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 16 березня 2021 року розгляд справи № 918/53/21 відкладено на 30 березня 2021 року.

Позивач не забезпечив явку уповноваженого представника у судове засідання 30 березня 2021 року, хоча про дату, місце та час судового засідання належним чином повідомлений, в свою чергу відповідач визнав позов в частині стягнення основного боргу та інфляційних втрат в решті позову заперечив з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив.

Мотивувальна частина:

02 жовтня 2018 року між позивачем (надалі - Постачальник) та відповідачем (надалі - Споживач) укладено договір постачання природного газу № 7326/18-КП-28 (а.с. 23 - 31), за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві у 2018 році природний газ, а Споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього Договору.

В подальшому до зазначеного договору були підписані додаткові угоди № 1 від 19 жовтня 2018 року, № 2 від 27 жовтня 2018 року, № 3 від 05 листопада 2018 року (а.с. 32 - 35).

29 листопада 2018 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 4 до договору постачання природного газу від 02 жовтня 2018 року № 7326/18-КП-28 (а.с. 36 - 44), згідно якої договір викладено в новій редакції, зокрема розділи 1 - 12 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.2. Договору природний газ, що постачається за цим договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями.

Пунктом 3.8. визначено, що приймання передачу газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформляється актом приймання-передачі газу.

Ціна за 1 000 куб. м. газу становить 7 482,61 гривень (пункт 4,2 Договору).

Загальна вартість цього Договору дорівнює вартості фактично використаного за цим Договором природного газу.

Відповідно до п. 5.1. Договору оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний рахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису Постачальника і діє в частині постачання природного газу до 30 квітня 2019 року (включно, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11.1 Договору).

Вказаний договір підписаний уповноваженими представниками його сторін та скріплений печатками цих юридичних осіб.

В подальшому між сторонами було укладено додаткові угоди № 5 від 20 березня 2019 року, № 6 від 29 березня 2019 року, № 7 від 24 квітня 2019 року (а.с. 45 - 47), якими не вносилися зміни в частини виконання зобов`язань за договором.

З матеріалів справи вбачається, на виконання умов Договору позивачем було передано відповідачу у власність природний газ на загальну суму 529 135,27грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками цих юридичних осіб без зауважень та заперечень (а.с. 48 - 54).

Оплату за переданий газ відповідач здійснював несвоєчасно і не в повному обсязі, отже не виконав зобов`язання у визначений Договором строк, чим порушив умови пункту 5.1 Договору.

Як свідчать матеріали справи, відповідач не в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати наданих послуг, у зв`язку із чим, з врахуванням оплати, за останнім рахується заборгованість в розмірі 348 450,72 грн.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За п. 2 ч. 2 ст. 19 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" відповідач зобов`язаний забезпечувати своєчасну оплату в повному обсязі послуг з постачання природного газу згідно з умовами договорів.

Частиною 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, ч. 6 ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 536 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У силу вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, на дату прийняття рішення у даній справі за відповідачем перед позивачем рахується заборгованість в розмірі 348 450,72 грн.

Оскільки доказів оплати основної заборгованості в сумі 348 450,72 грн відповідач суду не надав, відтак позовні вимоги про стягнення 348 450,72 грн є законними, обґрунтованими, та такими що підлягають до задоволення.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що відповідач, в порушення умов Договору у визначений строк оплату за переданий газ здійснював несвоєчасно та не виконав зобов`язання у визначений Договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги пункту 5.1. Договору.

Враховуючи порушення відповідачем термінів виконання грошових зобов`язань за договором постачання природного газу, позивачем на підставі статті 625 ЦК України, нараховано та заявлено до стягнення 18 452,34 грн три відсотки річних та 21 470,66 грн інфляційних втрат, згідно долученого розрахунку (а.с. 16 - 22).

За змістом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд встановлено, що надані розрахунок позивача є арифметично вірними, відповідають положенням статті 625 ЦК України, а відтак позовні вимоги про стягнення 18 452,34 грн три відсотки річних та 21 470,66 грн інфляційних втрат підлягають до задоволення.

Щодо зазначеного у відзиві на позовну заяву клопотання, про зменшення розміру 3 відсотка річних на 99 відсотків, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічні роз`яснення містяться у Постанові Пленуму Верховного суду України від 17.12.2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" в пункті 4.1.

Отже, три відсотка річних не відноситься до штрафних санкцій які можуть бути зменшені судом за заявою сторони, а тому суд в задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру три відсотка річних відмовляє.

Стосовно вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про стягнення пені, суд зазначає наступне.

У відповідності до договору постачання позивачем відповідачу природного газу є підставою виникнення у відповідача зобов`язання оплатити фактично отриманий газ за умовами договору.

Невиконання зобов`язання або виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що мало місце у даному випадку (несвоєчасна сплата відповідачем природного газу) згідно ст. 610 ЦК України є порушенням зобов`язання з боку відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом вище, Комунальне підприємство "Дубнокомуненергія" свої зобов`язання за договором щодо оплати за одержаний газ не виконало у повному обсязі та оплатило ПАТ "НАК "Нафтогаз України" не усю вартість та з порушенням строків щомісячних оплат поставленого у спірному періоді природного газу за актами приймання-передачі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно із ч.1 ст.548, ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із пунктом 7.2 договору у разі прострочення споживачем оплати згідно пунктів 5.1, 5.6 цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно із ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, суд вбачає наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми пені.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки суми пені, суд встановив, що останній є арифметично вірним, відповідає нормам чинного законодавства, а тому визнав вимоги про стягнення з відповідача 66 178,06 грн пені законними та обґрунтованими.

Щодо заявленого клопотання відповідача про зменшення розміру пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

В даній нормі під "іншими учасниками господарських відносин" слід розуміти третіх осіб, які не беруть участь у правовідносинах між боржником та кредитором, проте, наприклад, пов`язані з кредитором договірними відносинами.

Якщо порушення зобов`язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб`єкта, то суд може зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Позивачем не було надано доказів на підтвердження того, що за договором постачання природного газу № 7236/18-КП-28 від 02 жовтня 2018 року постачався імпортний газ, який позивач закуповує за зовнішньоекономічними контрактами, якими встановлені строки розрахунків за поставлений газ, а також передбачені санкції за порушення встановлених строків, а зменшення судом розміру причинить додаткові витрати для ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Відповідно до ст. 3, ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Основна заборгованість за договором частково була погашена відповідачем до звернення позивача в суд із даним позовом. Природний газ, що постачається за договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання. Основна заборгованість частково погашалась відповідачем.

З врахуванням обставин справи та враховуючи баланс інтересів позивача та відповідача, суд приходить до висновку про зменшення розміру належної до стягнення сум пені на 50%, а саме на 33 089,03 грн.

Отже до стягнення з відповідача на користь позивача, підлягає пеня в розмірі 33 089,03 грн, а тому позов в цій частині підлягає до часткового задоволення.

За таких обставин, позовні вимоги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Дубнокомуненергія" Дубенської міської ради в частині стягнення 348 450,72 грн основного боргу, 33 089,03 грн пені, 18 452,34 грн три відсотки річних, 21 470,66 грн інфляційних втрат є законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 6 818,28 грн судового збору пропорційно розміру задоволених вимог Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Щодо зазначення відповідачем статті 130 ГПК України та зазначення щодо повернення з Державного бюджету України 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору, суд зазначає наступне.

У відповідності до частини 1 статті 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно частини 9 статті 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Судом враховано, що спір виник внаслідок не виконання умов договору відповідачем, у даній справі вирішено спір із прийняттям рішення, відтак підстави для повернення з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору відсутні.

Керуючись ст. ст. 123, 129, ст. 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Дубнокомуненергія" Дубенської міської ради (35600, Рівненської обл., місто Дубно, вулиця Костянтина Острозького, будинок 23, ідентифікаційний код: 13971076) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, місто Київ, вулиця Б. Хмельницького, 6, ідентифікаційний код: 20077720) 348 450,72 грн (триста сорок вісім тисяч чотириста п`ятдесят гривень 72 копійок) основного боргу, 33 089,03 грн (тридцять три тисячі вісімдесят дев`ять гривень три копійки) пені, 18 452,34 грн (вісімнадцять тисяч чотириста п`ятдесят дві гривні тридцять чотири копійки) три відсотки річних, 21 470,66 грн (двадцять одна тисяча чотириста сімдесят гривень шістдесят шість копійок) інфляційних втрат та 6 818,28 грн (шість тисяч вісімсот вісімнадцять гривень двадцять вісім копійок) судового збору.

3. Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 33 089,03 грн пені.

4. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 01 квітня 2021 року.

Суддя В. Г. Торчинюк

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (01601, місто Київ, вулиця Б. Хмельницького, 6 );

3 - відповідачу рекомендованим (35600, Рівненської обл., місто Дубно., вулиця Костянтина Острозького, будинок 23).