ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2021 р. Справа № 917/1907/20

Суддя господарського суду Полтавської області Білоусов С.М. при секретарі судового засідання Мацко О.В., розглянувши матеріали

за позовною заявою Приватного підприємства "ВЕТЕРПАСБУД", вул. Центральна, 21, смт. Оржиця, Оржицький район, Полтавська область, 37700,

до Відділу культури, молоді та спорту Оржицької районної державної адміністрації, вул. Центральна, 91, смт. Оржиця, Оржицький район, Полтавська область, 37700,

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

01.12.2020 року до господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Приватного підприємства "ВЕТЕРПАСБУД" від 30.11.2020 року (вх. № 2086/20) до Відділу культури, молоді та спорту Оржицької районної державної адміністрації про стягнення заборгованості за договором підряду № 78 на виконання будівельно-монтажних робіт від 20.11.2019 року в розмірі 1 198 448,40 грн.

Позивач в обгрунтування позову зазначає, що відповідач умови договору підряду № 78 на виконання будівельно-монтажних робіт від 20.11.2019 року не виконав, за виконані роботи не розрахувався.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2020 року даний позов був переданий на розгляд судді Білоусову С.М.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 04.12.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Приватного підприємства "ВЕТЕРПАСБУД" до Відділу культури, молоді та спорту Оржицької районної державної адміністрації про стягнення заборгованості за договором підряду № 78 на виконання будівельно-монтажних робіт від 20.11.2019 року в розмірі 1 198 448,40 грн. Визначено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Від відповідача 23.12.2020 року надійшов відзив на позовну заяву від 22.12.2020 року № 314 (вх. № 14233), у якому Відділ культури, молоді та спорту Оржицької районної державної адміністрації проти позовних вимог не заперечує.

За приписами п. 1 частини 2 статті 46 ГПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу. Аналогічна норма закріплена частиною 1 статті 191 ГПК України, за якою відповідач може визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справі або в окремій письмовій заяві.

Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб, суд прийняв визнання відповідачем позову.

29.12.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив від 29.12.2020 року (вх. №14297), у якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 23.02.2021 року закрито підготовче провадження у справі № 917/1907/20 та призначено справу до судового розгляду по суті.

Від позивача до суду надійшла заява від 23.03.2021 року (вх. № 3190 від 23.03.2021 року) у якій він просить розглядати справу без його участі в судовому засіданні та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

23.03.2021 року від відповідача також надійшла заява № 31 від 23.03.2021 року (вх. № 3159 та № 3189 від 23.03.2021 року) про розгляд справи без участі представника в судовому засіданні та якою не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Клопотання сторін не суперечать чинному законодавству та підлягають задоволенню.

Рішення приймається з врахуванням вимог ст. 240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив:

21 листопада 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна фірма "Покат" (підрядник) та Приватним підприємством "Ватерпасбуд" (субпідрядник, позивач) було укладено договір субпідряду № 79 на виконання будівельно-монтажних робіт.

Відповідно до п. 1.1. договору субпідрядник зобов`язується на замовлення підрядника виконати будівельно-монтажні роботи, та передати виконані роботи підряднику за актом про прийняття виконаних робіт по договору, а підрядник в свою чергу зобов`язується прийняти закінчені роботи та оплатити їх відповідно умов цього договору.

Відповідно до п. 1.2. договору субпідрядник виконує: Капітальний ремонт внутрішніх приміщень та благоустрою Оржицького районного будинку культури Оржицького району Полтавської області по вул. Центральна, 75 в смт. Оржиця Оржицького району Полтавської області

Відповідно до п. 2.1 Договірна ціна по цьому договору становить, без ПДВ 946 958,00 грн., ПДВ 20% - 189391 грн. 60 коп., загальна вартість, з ПДВ - 1 136 349 грн. 60 коп.

Відповідно до п. 2.1. договору, оплата за виконанні роботи здійснюється протягом 7 (семи) банківських днів після підписання підрядником актів виконаних робіт.

Як вбачається з матеріалів справи позивач належним чином виконав роботи передбачені договором, що підтверджується Актом приймання передачі виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року на суму 835 194,00 грн. та Актом приймання передачі виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року на суму 301 155,60 грн., на загальну суму 1 136 349 грн. 60 коп.

Позивач у позовній заяві зазначає, що факт узгодження договірної ціни підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2019 року підписаною сторонами, в якій вартість виконаних будівельних робіт з ПДВ складає 1 136 349 грн. 60 коп.

04.02.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна фірма "Покат" листом повідомило, що боргові зобов`язання визнає, проте у зв`язку з відсутністю грошових коштів розрахуватися не має змоги та зазначає, що 20 листопада 2019 року між Відділом культури і туризму Оржицької районної державної адміністрації (замовник, відповідач) та ТОВ "Багатопрофільна фірма "Покат" (підрядник) було укладено Договір Підряду №78 на виконання будівельно-монтажних робіт, відповідно до умов якого, Виконавець зобов`язується на замовлення Замовника виконати Капітальний ремонт внутрішніх приміщень та благоустрою Оржицького районного будинку культури Оржицького району Полтавської області по вул. Центральна, 75 в смт. Оржиця Оржицького району Полтавської області. Станом на 04.02.2020 року Замовник не здійснив жодної проплати за Даним договором.

04.02.2020 року між ТОВ "Багатопрофільна фірма "Покат" (підрядник) та ПП "Ватерпасбуд" (субпідрядник) було укладено Договір відступлення права вимоги, за яким Новий кредитор ПП "Ватерпасбуд" приймає право вимоги на належну первісному кредитору ТОВ "Багатопрофільна фірма "Покат" оплату за договором підряду № 78, яка відповідно до п. 2.1. становить 1 218 678 грн.

Відповідно п. 3.1.3 договору про відступлення права вимоги первісний кредитор передав Позивачеві оригінал Договору підряду № 78 від 20.11.2019 року укладений між Відділом культури і туризму Оржицької районної державної адміністрації та ТОВ "Багатопрофільна фірма "Покат", оригінали Акту приймання передачі виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року на суму 891 792,00 грн. та Акту приймання передачі виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року на суму 306 656,40 грн. на загальну суму 1 198 448,40 грн., оригінал довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2019 року підписану сторонами, в якій вартість виконаних будівельних робіт з ПДВ складає 1 198 448,40 грн. та іншу проектно-кошторисну документацію.

12.11.2020 року позивач звернувся до відповідача з претензією як новий кредитор за договором підряду № 78 від 20.11.2019 року та просив розраховуватись.

Однак відповідач листом № 01-21/279 від 20.11.2020 року (а.с. 62) повідомив, що відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 500-р від 10.07.2019 року "Деякі питання розподілу у 2019 році субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення заходів щодо соціально-економічного розвитку окремих територій" були виділені кошти в сумі 1 300,00 тис грн. на капітальний ремонт внутрішніх приміщень та благоустрою Оржицького районного будинку культури Оржицького району Полтавської області по вул. Центральна, 75 в смт. Оржиця Оржицького району Полтавської області. На освоєння вищезазначених коштів відділом культури і туризму Оржицької районної державної адміністрації були відповідні договори з підрядними організаціями, і в Управлінні Державної казначейської служби в Оржицькому районі Полтавської області зареєстровані юридичні зобов`язання на суму 1 218 678,00 грн по контрагенту ТОВ "Багатопрофільна фірма "Покат" на фактично виконані роботи по капітальному ремонту Оржицького районного будинку культури.

Також відповідач констатує той факт, що відповідно до договірних зобов`язань проектно-кошторисна документація була виготовлена 18.11.2019 року, роботи з капітального ремонту були розпочаті 20.11.2019 року, завершені 24.11.2019 року.

Відсутність фінансування відповідач пояснив тим, що повідомленням Державної казначейської служби України № 106 від 11.12.2019 року на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України № 1192-р від 04.12.2019 року Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України №500-р від 10.07.2019 року зменшено видатки по капітальному ремонту внутрішніх приміщень та благоустрою Оржицького районного будинку культури на 1 300 000 тис грн.

Відповідно до вищевикладеного Оржицька районна державна адміністрація просить включити "Капітальний ремонт внутрішніх приміщень та благоустрою Оржицького районного будинку культури Оржицького району Полтавської області по вул. Центральна, 75 в смт. Оржиця Оржицького району Полтавської області" в перелік об`єктів при розподілі субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення заходів щодо соціально-економічного розвитку окремих територій, або передбачити фінансування за рахунок інших цільових програм в сумі 1 300 000 тис грн. на 2020 рік.

Позивач у позовній заяві вказує на те, що у 2020 році Відповідач змінив назву з Відділу культури і туризму Оржицької районної державної адміністрації на Відділ культури молоді та спорту Оржицької районної державної адміністрації.

Як зазначає позивач та як вбачається з матеріалів справи відповідач на день подачі позову до суду не здійснив ніяких дій щодо погашення наявної заборгованості за договором.

У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права з позовною заявою про стягнення з відповідача 1 198 448,40 грн. - основного боргу за неналежне виконання умов договору.

Вирішуючи спір суд виходив із наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК) України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 627 ЦК України встановлює, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту. вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписом ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір підряду.

Частиною 1 ст. 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За ч. 1 ст. 843 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 844 ЦК України, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 839 ЦК України).

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846 ЦК України).

Оплата робіт проводиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін (ч. 4 ст. 879 ЦК України).

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною (ч. 4 ст. 882 ЦК України).

Як вбачається з Акту приймання передачі виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року позивачем повністю виконані роботи за договором на суму 891 792,00 грн., відповідно до Акту приймання передачі виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року на суму 306 656,40 грн. Загальна вартість виконаних робіт складає 1 198 448,40 грн. При цьому, сторонами акти підписано та скріплено печатками без зауважень.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідач визнає суму основного боргу в розмірі 1 198 448,40 грн.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1 198 448,40 грн. заборгованості по будівельно-монтажним роботам, підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем визнані, а тому підлягають задоволенню.

Згідно із п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при ціні позову 1 198 448,40 грн. сума судового збору становить 17 976,73 грн. (1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма міститься в ч. 3 ст. 7 Закону України Про судовий збір.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечує проти позовних вимог, тим самим визнає позов.

За приписами ч. 1 ст. 130 ГПК України позивач має право на повернення 50 відсотків судового збору, зокрема, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.

Таким чином, 50 % судового бору у розмірі 8 988,36 грн. підлягають поверненню позивачу з бюджету відповідно до статті 129 ГПК України, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 130 ГПК України. Витрати зі сплати інших 50 відсотків судового збору у розмірі 8 988,37 грн. покладаються на відповідача.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Відділу культури, молоді та спорту Оржицької районної державної адміністрації (вул. Центральна, 91, смт. Оржиця, Оржицький район, Полтавська область, 37700, ) на користь Приватного підприємства "ВЕТЕРПАСБУД" (вул. Центральна, 21, смт. Оржиця, Оржицький район, Полтавська область, 37700, ) - 1 198 448,40 грн. боргу та 8 988,37 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Повернути Приватному підприємству "ВЕТЕРПАСБУД" (вул. Центральна, 21, смт. Оржиця, Оржицький район, Полтавська область, 37700, ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 8 988,36 грн., сплачений квитанцією № 0.0..1 від 24.11.2020 р., оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 917/1907/20.

4. Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено та підписано 30.03.2021 року.

Суддя Білоусов С.М.