ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.04.2021 справа № 914/2998/20
м.Львів
за позовом: Військової частини НОМЕР_1 , м.Львів

до відповідача: Фізичної особи підприємця Химчака Володимира Івановича, м.Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Західного територіального управління Внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, м.Львів

про стягнення збитків у розмірі 150060,00 грн.

Суддя Кітаєва С.Б.
За участю секретаря Зарицької О.Р.
Представники сторін:
від позивача: Угніч І.В. представник;

від відповідача: Миколів А.М. адвокат

від третьої особи: не з`явився.

Суть спору: на розгляді Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Фізичної особи підприємця Химчака Володимира Івановича про стягнення збитків у розмірі 150060,00 грн.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду. Зокрема, ухвалою суду від 03.03.2021 підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 01.04.2021.

Відповідно до ст.222 ГПК України фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу Акорд.

01.04.2021 в документообігу суду зареєстровано подані позивачем:

- за вх.№7760/21 клопотання про витребування доказів ;

- за вх.№7761/21 клопотання про долучення доказів;

- за вх.№7762/21 клопотання про виклик свідків.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 01.04.2021 з`явилися.

В ході проведення судового розгляду представник позивача надав усні пояснення по суті поданих клопотань. Зокрема, повідомив, що після закриття підготовчого провадження позивачу стали відомі істотні обставини, а саме те, що було призначено технічний нагляд за об`єктом «Встановлення універсальних вуличних тренажерів за адресою АДРЕСА_1 » відповідно до наказу ФОП Геник В.Д. від 06.11.2018 №06-11-18. Водночас, акт проведення технічного нагляду ФОП Геник В.Д. у позивача відсутній, а його оригінал знаходиться у відповідача. На думку представника позивача, наявність цього доказу може спростувати твердження відповідача щодо відсутності порушень виявлених при проведенні аудиту щодо якості та обсягу будівельних робіт, а відтак, просив суд витребувати у відповідача акт проведеного технічного нагляду за об`єктом «Встановлення універсальних вуличних тренажерів за адресою вул.Стрийська, 88, в/ч А0284» складений ФОП Геник В.Д.

Окрім цього, в ході проведення судового засідання, представник позивача надав усні пояснення по суті клопотання про виклик свідків. Зокрема, зазначив, що після закриття підготовчого провадження позивачу стали відомі істотні обставини, а саме те, що було призначено технічний нагляд за об`єктом «Встановлення універсальних вуличних тренажерів за адресою АДРЕСА_1 » відповідно до наказу ФОП Геник В.Д. від 06.11.2018 №06-11-18. Оскільки, ФОР ОСОБА_1 як інженер з технічного нагляду безпосередньо проводив технічний нагляд за об`єктом та має відомості щодо вказаного об`єкта, задля уникнення сумнівів щодо змісту викладених у позовній заяві обставин та їх підтвердження, представник позивача просив суд викликати та допитати в якості свідка ФОП Геник В.Д.

Також, представник позивача просив суд долучити до матеріалів справи в якості доказів, наказ ФОП Геник В.Д. від 06.11.2018 №06-11-18 про призначення технічного нагляду за об`єктом, який підтверджує факт проведення технічного нагляду та кваліфікований сертифікат від 30.02.2012 відповідального виконавця окремих робіт (послуг) інженера технічного нагляду Геник В.Д.

Представник відповідача заперечив проти задоволення даних клопотань та просив у їх задоволенні відмовити, з огляду на те, що розгляд справи перебуває на стадії судового розгляду по суті та позивачем подано клопотання з пропуском процесуальних строків на подання таких клопотань.

Розглянувши клопотання позивача вих.№690/1032 від 31.03.2021 (вх.№7760/21 від 01.04.2021) про витребування доказів, клопотання вих.№690/1031 від 31.03.2021 (вх.№7761/21 від 01.04.2021) про долучення доказів, заслухавши думки представників сторін, суд зазначає таке.
Відповідно до ст.113 ГПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно ст.161 ГПК України, при розгляді справи судом в порядку позовного провадження, учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.2 ст.80 ГПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

В ч.1 ст.81 ГПК України зазначено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ст.177 ГПК України, завданням підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно з ч.1 ст.207 ГПК України, головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Отже, з наведених вище приписів процесуального законодавства вбачається, що позивач мав звернутися до суду із клопотаннями про витребування доказів разом із поданням позовної заяви або під час підготовчого провадження. Натомість, як свідчать матеріали справи, позивач не звертався із таким клопотанням.

При цьому, одними із основних засад (принципів) господарського судочинства є, зокрема: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; пропорційність; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами (частина третя статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Пунктами 4, 5 ч.5 вказаної статті передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд звертає увагу на те, що чинний Господарський процесуальний кодекс України, спрямований на забезпечення своєчасності розгляду справ та правової визначеності, унеможливлення зловживання процесуальними правами та підвищення ефективності судочинства в цілому, з огляду на що встановлено точний порядок та присічні строки вчинення процесуальних дій, чіткі стадії судового процесу, розумні обмеження, в тому числі щодо подання доказів. Саме тому всі процесуальні дії суду та учасників процесу повинні вчинятися своєчасно з тим, щоб під час підготовки справи до розгляду не залишилося невирішених питань, які можуть затримати розгляд справи по суті.

Статтею 118 ГПК України визначено наслідки пропуску процесуальних строків: право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Приписами ст.119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причину його пропуску поважною, крім випадку, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

На переконання суду не може вважатись поважною причина , яку наводить позивач клопочучи про витребування доказів та про долучення доказів до матеріалів справи щодо пропуску процесуального строку на подання таких клопотань, а саме, факт того, що про існування таких документів, позивач дізнався після закриття підготовчого провадження, адже такі документи датовані 2018 роком, в той час як із позовною заявою позивач звернувся у 2020 році.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 Господарського процесуального кодексу України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Зміст наведених норм свідчить про те, що право сторони на вчинення процесуальних дій (як то подання заяв по суті справи, доказів) обумовлені наявністю певних обмежень та умов, визначених Господарським процесуальним кодексом України. Так, процесуальний закон передбачає обов`язковість визнання судом поважною причини пропуску такого строку, задля його поновлення, а також одночасне із поданням заяви про поновлення процесуального строку вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до ч.4 ст. 80 ГПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Суд створив всі належні умови всім учасникам судового процесу для надання доказів, які вони вважали необхідними для підтвердження своїх правових позицій у встановлений чинним процесуальним законодавством строк. Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд не вбачає поважності причин пропуску строку на подання позивачем клопотання про витребування доказів та про долучення доказів.

Відповідно до ч.2 ст.207 ГПК України, суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Отже, враховуючи, що поважними можуть рахуватися обставини, які є об`єктивно непереборними обставинами, що не залежать від волі учасника справи, та які перешкоджають у вчиненні певної процесуальної дії, те, що обставини на які вказує позивач не можуть вважатись непереборними та відповідно поважними, суд приходить до висновку про залишення без розгляду клопотань позивача про витребування доказів та про долучення доказів.

Розглянувши клопотання позивача вих.№690/1030 від 31.01.2021 (вх.№7762/21 від 01.04.2021) про виклик свідків, заслухавши думки представників сторін, суд вбачав за доцільне відмовити у задоволенні зазначеного клопотання з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст.66 ГПК України, свідком може бути будь-яка дієздатна фізична особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи.

Статтею 87 ГПК України встановлено, що показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Статтею 88 ГПК України визначено, що показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка.

У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом.

Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Стаття 89 ГПК України встановлює процесуальний механізм виклику свідка та визначає:

1. Свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

2. Суд має право зобов`язати учасника справи, який подав заяву свідка, забезпечити явку свідка до суду або його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Якщо свідок без поважних причин не з`явився в судове засідання або не взяв участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, суд не бере до уваги його показання.

3. В ухвалі про виклик свідка суд попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

Зміст наведених норм свідчить про те, що участь у господарському процесі свідків обумовлена наявністю певних обмежень та умов, визначених Господарським процесуальним кодексом України.

Так, процесуальний закон встановлює в якості передумови виклику свідка наявність його заяви, оформленої у відповідності до вимог ст. 88 ГПК України.

Відсутність такої заяви унеможливлює здійснення судом процесуальних дії з виклику осіб у відповідному процесуальному статусі, визначеному ст.66 ГПК України.

Для здійснення процесуальної дії з виклику свідка законом також встановлені певні умови, а саме:

встановлення в ході здійснення господарським судом судочинства суперечливості обставин, викладених свідком у заяві іншим доказам;

виникнення у суду сумнівів щодо змісту обставин, викладених свідком у заяві;

виникнення у суду сумнівів щодо достовірності чи повноти, викладених свідком у заяві обставин.

За відсутності зазначених умов у суду відсутні повноваження для здійснення процесуальних дій з виклику свідків.

Як вбачається з матеріалів справи №914/2998/20 жодної заяви свідка вказаною особою до матеріалів даної справи подано не було.

Зважаючи на наведене, відсутні встановлені законом підстави для виклику в судове засідання в якості свідка ФОП Геник Володимира Дмитровича. Відтак, з огляду на відсутність поданої до суду заяви свідка, як наслідок недотримання позивачем процедури, яка встановлена ГПК України для виклику свідка, суд вбачає за доцільне залишити клопотання позивача про виклик свідка без розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 66, 80-81, 87-89, 113, 118, 119, 161, 177, 207, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання позивача: вих.№690/1032 від 31.03.2021 (вх.№7760/21 від 01.04.2021) про витребування доказів; клопотання вих.№690/1031 від 31.03.2021 (вх.№7761/21 від 01.04.2021) про долучення доказів та клопотання вих.№690/1030 від 31.03.2021 (вх.№7762/21 від 01.04.2021) про виклик свідка - залишити без розгляду.

2. Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України.

Суддя С.Б. Кітаєва