ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 рокуСправа № 912/3864/20
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Тимошевської В.В. за участі секретаря судового засіданні Кравченка О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/3864/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "МСТ", 65012, м. Одеса, Французький бульвар, 9, офіс 47

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІБРІС ЛТД", 25006, м. Кропивницький, вул. Шевченка, 18А

про повернення майна

Представники:

від позивача - Топунова А.М., адвокат, ордер серія ОД №527763 від 23.112020 (в режимі відеоконференції);

від відповідача - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "МСТ" (далі - ТОВ "МСТ", позивач) звернулось до господарського суду позовною заявою, яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІБРІС ЛТД" (даті - ТОВ "ГІБРІС ЛТД", відповідач) про наступне: зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Гібріс ЛТД" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "МСТ" наступне майно: 40-ка футові порожні контейнери у кількості 12 штук: MRKU2382863; TCKU6407669; UETU5707111; MRSU3491542; ТСКU6803546; MRSU3231458; MRKU3192852; PONU7905608; TLLU5832967; ТСNU2816787; НАSU4367650; TCNU2570076, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на ті обставини, що на виконання договору транспортного експедирування № 170720 від 17.07.2020 та заявки від 17.07.2020 відповідач отримав для завантаження порожні контейнери, які мав повернути позивачу завантаженими для надання послуг за договором. Однак, відправка запланованої експертної продукції скасована відповідачем, проте відповідні порожні контейнери повернуто не було.

Ухвалою господарського суду від 30.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі №912/3864/20 за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 26.01.2021; сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

26.01.2021 суд розпочав підготовче провадження.

В підготовчому засіданні 26.01.2021 оголошено перерву до 12.02.2021.

12.02.2021 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 26.02.2021.

Ухвалою від 26.02.2021 закрито підготовче провадження у справі №912/3864/20 та призначено її до судового розгляду по суті на 23.03.2021.

04.03.2021 від позивача надійшли докази з клопотанням від 26.02.2021 про поновлення строку на подання доказів.

23.03.2021 суд розпочав розгляд справи по суті.

В судовому засіданні 23.03.2021 постановлено протокольну ухвалу про визнання поважними причини неподання доказів та про врахування поданих доказів під час розгляду справи.

Судом враховано, що вказані докази було отримано позивачем від запитуваної ним особи лише 19.02.2021.

В судовому засіданні 23.03.2021 представником позивача позовні вимоги підтримано в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні участі не брав.

Поштові конверти з ухвалами суду від 30.12.2020 про відкриття провадження у справі № 912/3864/20, від 26.01.2021 та від 12.02.2021 про оголошення перерви в засіданнях суду та від 26.02.2021 про закриття підготовчого провадження, які направлені на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІБРІС ЛТД", яка зазначена позивачем у позові та є офіційною адресою його місцезнаходження згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 25006, м. Кропивницький, вул. Шевченка, 18А, повернуто до канцелярії суду з відміткою відділення поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, судом були вчинені належні дії для повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі №912/3864/20 та призначені судові засідання у даній справі. Тому, господарський суд вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За приписами п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи викладене, суд розглядає справу за відсутності представника відповідача.

Крім того, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, заслухавши пояснення, які наведено в обґрунтування підстав позову, суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі, та подані на їх підтвердження докази.

17.07.2020 між ТОВ "МСТ" (Експедитор) та ТОВ "ГІБРІС ЛТД" (Клієнт) укладено договір №170720 транспортного експедирування (далі-Договір, а.с. 7-11).

Предметом даного Договору є виконання експедитором за плату, за дорученням та за рахунок клієнта транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних з міжнародними та внутрішніми перевезеннями вантажів (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.3. Договору особливі умови надання послуг за цим Договором при здійсненні конкретного перевезення вантажу регулюються заявою, погодженою Сторонами, у якій зокрема, зазначаються габарити та кількість місць вантажу, найменування та вид вантажу, перелік конкретних транспортно-експедиторських послуг, розмір плати Експедитора, пункт відправлення та призначення вантажу, маршрут переміщення вантажу, термін перевезення та інші погоджені Сторонами умови.

Права та обов`язки Експедитора визначені розділом ІІ Договору, що в свою чергу включають: надання транспортно-експедиторських та інших супровідних послуг в порядку та обсязі встановленому цим Договором (п.п. 2.1.1 п.2.1. Договору); організація перевезення експортних, імпортних та транзитних вантажів на умовах, визначених даним Договором (п.п. 2.1.4 п.2.1. Договору); здійснення розрахунків з перевізниками, портами та іншими підприємствами, установами, організаціями для виконання своїх обов`язків за цим Договором (п.п. 2.1.5 п.2.1. Договору), в тому числі Експедитор має право укладати від свого імені договори і інші правочини з третіми особами, необхідні для виконання своїх зобов`язань за цим Договором (п.п. 2.2.2 п.2.2. Договору).

Відповідно п. п. 5.3.6. п. 5.3. Договору Клієнт (відповідач) несе відповідальність перед Експедитором за будь-яку шкоду, заподіяну через відсутність, недостатність або неправильність будь-яких даних чи документів або порушення інших умов Договору.

17.07.2020 між позивачем та відповідачем підписано Заявку до договору про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних вантажів (далі-Заявка, а.с. 12).

На підставі узгоджених сторонами умов Договору та Заявки, позивачем в інтересах відповідача було оформлено порожнє обладнання у кількості 12Х40-фут контейнерів контейнерної лінії Маеrsk (букінг №204046848), відвантаження яких здійснювалось оператором Філії ЦТС "Ліски" АТ "Укрзалізниця" (ст. Київ-Ліски) на вантажні транспортні засоби надані відповідачем.

21-24 липня 2020 відповідачем було здійснено вивезення з території Філії ЦТС "Ліски" АТ "Укрзалізниця" (ст. Київ-Ліски) 12Х40'НС порожніх контейнерів, контейнерної лінія Маеrsk, а саме: MRKU2382863; TCKU6407669; UETU5707111; MRSU3491542; ТСКU6803546; MRSU3231458; MRKU3192852; PONU7905608; TLLU5832967; ТСNU2816787; НАSU4367650; TCNU2570076.

На умовах підписаної між сторонами Заявки, відповідач повинен завантажити партію контейнерів вантажем (висівки пшеничні) та повернути завантажені контейнери на станцію Київ-Ліски для подальшого оформлення та направлення через Морський торгівельний порт "Южний" за місцем призначення, а саме Jebel Ali, United Arab Emirates.

За твердженням позивача, 12.08.2020 від відповідача надійшла інформація, що відправка запланованої експортної продукції скасовується, а тому останній повертає порожні контейнери на термінал - станція Київ-Ліски, в термін до 22.08.2020.

Як вказує позивач, в зазначений термін, вищеперелічені контейнери не були повернуті відповідачем в розпорядження лінії Маеrsk на територію Філії ЦТС "Ліски" АТ "Укрзалізниця" (ст. Київ-Ліски).

Позивач звернувся до відповідача з запитом про стан та місцезнаходження обладнання, однак відповідач так і не повідомив про точне місце знаходження контейнерів, як і про дату їх повернення.

Шляхом електронного зв`язку, відповідач повідомив, що буде утримувати контейнери доки позивачем не будуть сплачені додаткові витрати, які начебто, виникли у відповідача з вини позивача, що і стало в подальшому підставою для звернення ТОВ "МСТ" до правоохоронних органів з заявою про кримінальне правопорушення (а.с. 17-20).

Останній електронний лист Позивачем було отримано 26.08.2020 (а.с 20).

За повідомленням позивача, всі спроби зв`язатися з відповідачем, після цієї дати були невдалими. Крім того, після спілкування з водіями, які здійснювали вивезення порожнього обладнання з території Філії ЦТС "Ліски" АТ "Укрзалізниця", позивачу стало відомо, що замість смт. Калита, Київської області (як було зазначено в заявці) контейнери були доставлені відповідачем, без повідомлення позивача, в м. Кагарлик, Київської області, де їх і було вивантажено.

02.09.2020 позивачем на адресу відповідача направлено адвокатський запит №02/09/20-з про надання відомостей щодо місцезнаходження контейнерів, однак, вказаний лист було повернуто за закінченням терміну зберігання (а.с.. 13-16).

Станом на дату звернення до суду з даним позовом місцезнаходження вищенаведених контейнерів позивачу невідомо.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з даним позовом про повернення майна .

Норми права, які застосовано судом, та мотивована оцінка поданих доказів.

Приписами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 929 Цивільного кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Як встановлено матеріалами справи, на підставі укладеного між сторонами Договору № 170720 транспортного експедирування від 17.07.2020 та Заявки від 17.07.2020, позивач зобов`язався організувати перевезення вантажу у контейнерах, з метою чого надав відповідачу під завантаження контейнери в кількості 12 штук.

Позивач зазначає, що ТОВ "Гібріс ЛТД" завантаження не здійснило та контейнери не повернуло.

При цьому, суд вказує, що доказів, щоб свідчили про протилежне станом на час розгляду даної справи в її матеріалах відсутні.

Згідно листа філії "Центр транспортного сервісу "Ліки" АТ "Українська залізниця" від 19.02.2021, контейнери надавались товариством МА Сервіс товариству "МСТ", відповідно до доданих копій товарно-транспортних накладних. Станом на 17.02.2021 контейнери на орендовану товариством МТА Сервіс територію філії "ЦТС "Ліски" не повертались.

Суд зазначає, що оскільки спірні контейнери надавались відповідачу на умовах договору транспортного експедирування № 170720 від 17.07.2020, а відповідачем скасовано відправку запланованої експортної продукції, то наразі вказані вище контейнери перебувають у відповідача без достатньої правової підстави.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 686/18993/17-ц (провадження № 61-48870св18), яку прийнято за подібних правовідносин, зроблено висновок про те, що суд, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Так, положеннями ст. 1212 Цивільного кодексу України встановлено загальні норми щодо зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

З аналізу ст. 1212 Цивільного кодексу України вбачається, що цей вид позадоговірних зобов`язань (набуття, збереження майна без достатньої правової підстави) породжують такі юридичні факти, як набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи та відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

За змістом ст. 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, договору або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

З огляду на викладене, відповідач є таким, що набув та зберігає майно (40-ка футові порожні контейнери у кількості 12 штук) за відсутності правової підстави та зобов`язаний був повернути безпідставно отримане майно одразу після скасування відправки запланованої експортної продукції.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи вищевикладене, оскільки, відповідач не спростував доводів позивача, та не надав доказів, щоб свідчили про протилежне, доказів повернення майна відповідач не надав, позовні вимоги про повернення контейнерів визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати.

У зв`язку із задоволенням позову, витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 2 102,00 грн, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача. Інші судові витрати позивачем не заявлялись.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ГІБРІС ЛТД" (25006, м. Кропивницький, вул. Шевченка, 18А, ідентифікаційний код 41315506) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "МСТ" (65012, м. Одеса, Французький бульвар, 9, офіс 47, ідентифікаційний код 34737387) 40-ка футові порожні контейнери у кількості 12 штук: MRKU2382863; TCKU6407669; UETU5707111; MRSU3491542; ТСКU6803546; MRSU3231458; MRKU3192852; PONU7905608; TLLU5832967; ТСNU2816787; НАSU4367650; TCNU2570076.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІБРІС ЛТД" (25006, м. Кропивницький, вул. Шевченка, 18А, ідентифікаційний код 41315506) на користь Товариству з обмеженою відповідальністю "МСТ" (65012, м. Одеса, Французький бульвар, 9, офіс 47, ідентифікаційний код 34737387) 2 102,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином засвідчені копії рішення направити Товариству з обмеженою відповідальністю "МСТ" на електронну адресу: ; Товариству з обмеженою відповідальністю "ГІБРІС ЛТД" 25006, м. Кропивницький, вул. Шевченка, 18А, а також на електронну адресу: .

Повне рішення складено 02.04.2021.

Суддя В.В.Тимошевська