ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2021 р. м. Київ Справа № 911/3001/20

Суддя Грабець С.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовом приватного підприємства "ТАКО"

до публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРЕМІУМ",

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача:

1) центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);

2) відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області;

3) державного підприємства "Сетам";

4) товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Юлг",

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача:

1) уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Луньо Іллі Вікторовича;

2) товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Євростандарт Сервіс",

про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого нотаріусом 01.02.2017 року, визнання недійсними результатів прилюдних торгів, визнання недійсним акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 13.05.2017 року та визнання недійсним свідоцтва,

за участю представників:

позивача: Покрови Л.Ю. - адвоката (ордер, серії АА №1028402, від 13.05.2020 року);

відповідача: Кебкала В.Г. (довіреність №1 від 17.12.2020 року);

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача:

1) не з`явився;

2) не з`явився;

3) не з`явився;

4) не з`явився;

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача:

1) не з`явився;

2) Гончар Л.В. (ордер, серії КС №423641, від 09.12.2020 року),

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2020 року до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява приватного підприємства "ТАКО" (далі позивач) до публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРЕМІУМ" (далі відповідач) про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого нотаріусом 01.02.2017 року, визнання недійсними результатів прилюдних торгів, визнання недійсним акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 13.05.2017 року та визнання недійсним свідоцтва.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення порядку вчинення виконавчих написів.

Ухвалою суду від 19.10.2020 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче засідання на 11 листопада 2020 року.

Ухвалою суду від 10.11.2020 року підготовче засідання відкладено на 25 листопада 2020 року, а ухвалою суду від 23.11.2020 року підготовче засідання відкладено на 09 грудня 2020 року.

12 листопада 2020 року на адресу Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву №01304/101 від 09.11.2020 року.

24 листопада 2020 року через канцелярію Господарського суду Київської області представник товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Євростандарт Сервіс подав заяву про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача.

07 грудня 2020 року на адресу Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

09 грудня 2020 року в засіданні представник позивача проти задоволення клопотання товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Євростандарт Сервіс заперечував.

Представник відповідача в засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 09.12.2020 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, - центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ); відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області; державне підприємство "Сетам"; товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Юлг", залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, - уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Луньо Іллю Вікторовича та товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Євростандарт Сервіс", у Київського державного нотаріального архіву витребувано копію нотаріальної справи, підготовче засідання відкладено на 13 січня 2021 року.

24 грудня 2020 року через канцелярію Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшла заява про застосування позовної давності.

28 грудня 2020 року на адресу суду та 24 грудня 2020 року на електронну адресу Господарського суду Київської області від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке підлягало задоволенню судом.

13 січня 2021 року представник позивача через канцелярію Господарського суду Київської області подав клопотання про відкладення підготовчого засідання, у зв`язку з необхідністю виконання вимог ухвали суду від 09.12.2020 року. Представник третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, подала пояснення щодо обставин справи.

13 січня 2021 року представник позивача в засіданні клопотання про відкладення підготовчого засідання підтримав.

Представники відповідача та третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, проти задоволення вищевказаного клопотання не заперечували.

Представники третіх осіб 1, 2, 3, 4, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, та третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, у засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Ухвалою суду від 13.01.2021 року підготовче засідання відкладено на 10 лютого 2021 року.

Після закінчення засідання через канцелярію Господарського суду Київської області від представника позивача надійшли витребувані ухвалою суду від 09.12.2020 року документи.

16 січня 2021 року на адресу Господарського суду Київської області від представника третьої особи 3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, надійшли письмові пояснення щодо обставин справи, а 28 січня 2021 року надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке підлягало задоволенню судом.

10 лютого 2021 року в засіданні представник позивача заявив усне клопотання про продовження строку для подання відповіді на відзив.

Представники відповідача та третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, проти продовження строку для подання позивачу відповіді на відзив не заперечували.

Представники третіх осіб 1, 2, 3, 4, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, та третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, у засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Ухвалою суду від 10.02.2021 року представнику позивача продовжено строк для подання відповіді на відзив, підготовче засідання відкладено на 03 березня 2021 року.

24 лютого 2021 року на адресу Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про визнання причин пропуску позовної давності поважними, а 25 лютого 2021 року надійшла відповідь на відзив.

03 березня 2021 року представник позивача в засіданні позовні вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представник третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, надала пояснення щодо обставин справи.

Представники третіх осіб 1, 2, 3, 4, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, та третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, у засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.03.2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 24 березня 2021 року.

24 березня 2021 року в судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовільнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Представник третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, надала пояснення щодо обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судом враховуються при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Ухвалою суду від 09.12.2020 року у Київського державного нотаріального архіву витребувана копія нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису №222 від 01.02.2017 року, яка була надана суду 13 січня 2021 року, а 10 лютого 2021 року представником позивача заявлено усне клопотання про продовження строку для подання відповіді на відзив. У зв`язку із значним обсягом поданих доказів, необхідністю встановлення дійсних обставин справи, а також з метою дотримання принципів змагальності та рівності сторін, розгляд справи по суті відбувся 24 березня 2021 року.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків:

приватне підприємство "ТАКО" (далі позивач), на підставі договору купівлі продажу від 27.09.2002 року, придбало недобудовану виробничу базу, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, вулиця Новопромислова.

23 вересня 2020 року позивач отримав свідоцтво на право власності на вищевказане майно, а 18 жовтня 2013 року відбулась державна реєстрація права власності на нежитлове приміщення, складське приміщення з адміністративно побутовим корпусом, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, вулиця Новопромислова, 16.

26 червня 2014 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПРЕМІУМ" (далі відповідач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Юлг" (далі третя особа 4) був укладений кредитний договір №57/КЛ/14 на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії (далі кредитний договір), згідно з умовами якого відповідач надав у тимчасове користування третій особі 4 кредит, а третя особа 4 зобов`язувалась кредит отримати, використати його за цільовим призначенням та сплатити проценти та інші платежі за користування ним.

З метою забезпечення вимог відповідача, що випливали з умов кредитного договору, 26 червня 2014 року між відповідачем та позивачем був укладений іпотечний договір №57/КЛ/14/З (далі договір іпотеки).

У зв`язку з невиконанням третьою особою 4 зобов`язань, згідно з умовами кредитного договору, 01 лютого 2017 року відповідач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кирилюка Д.В. про вчинення виконавчого напису та звернення стягнення на предмет іпотеки.

На підставі поданих відповідачем документів приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. було вчинено виконавчий напис №222 від 01.02.2017 року.

02 лютого 2017 року на адресу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відповідач направив заяву про відкриття виконавчого провадження №01304/53.

16 лютого 2017 року, на підставі виконавчого напису №222 від 01.02.2017 року, виконуючим обов`язки начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Клименком Р.В. відкрито виконавче провадження, про що винесено постанову ВП №53423892.

03 квітня 2017 року державним виконавцем на адресу державного підприємства "СЕТАМ" направлено заявку щодо реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

05 травня 2017 року державним підприємство «СЕТАМ» були проведені торги з продажу предмета іпотеки в рамках виконавчого провадження №53423892, які не відбулися, що підтверджується протоколом проведення електронних торгів №254140.

Після цього, 11 травня 2017 року відповідач направив на адресу державної виконавчої служби заяву №01304/262 щодо придбання предмета іпотеки, на підставі ст. 49 Закону України "Про іпотеку".

13 травня 2017 року державним виконавцем винесено постанову ВП №53423892 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, а саме: нежитлового приміщення, складського приміщення з адміністративно побутовим корпусом, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Новопромислова, 16, та складено акт ВП №53423892 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу.

17 травня 2017 року приватний нотаріус Голуб Л.А., на підставі вищевказаних документів, видала свідоцтво про право власності №1060, та здійснила реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Позивач, звертаючись із позовною заявою до суду, послався на те, що під час вчинення виконавчого напису нотаріусом були допущені порушення порядку вчинення виконавчих написів, встановленого Законом України «Про нотаріат», а саме звернення відповідача до нотаріуса після спливу одного року з дня виникнення права вимоги, відсутність такої підстави, як безспірність вимог, а також послався на те, що у матеріалах нотаріальної справи містяться копії документів, наданих відповідачем для вчинення виконавчого напису, що, на думку представника позивача, є порушенням вимог Закону України «Про нотаріат».

Тому позивач звернувся до суду, просив:

- визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 01.02.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. за заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРЕМІУМ" та зареєстрований в реєстрі за №222;

- визнати недійсними результати прилюдних торгів, які були проведені (не відбулись) 05.05.2017 року в рамках виконавчого провадження №53423892 від 16.02.2017 року, оформлені протоколом електронних торгів №254140 від 05.05.2017 року державного підприємства «СЕТАМ»;

- визнати недійсним акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 13.05.2017 року, виданого державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в рамках виконавчого провадження №53423892 від 16.02.2017 року за результатами прилюдних торгів, які були проведені (не відбулись) 05.05.2017 року (протоколом №254140 від 05.05.2017 року);

- визнати недійсним свідоцтво №1060, оформлене приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Голуб Л.А. 17.05.2017 року.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

26 червня 2014 року між відповідачем та третьою особою 4 був укладений кредитний договір №57/КЛ/14 на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії (далі кредитний договір), згідно з умовами якого відповідач надав у тимчасове користування третій особі 4 кредит, а третя особа 4 зобов`язувалась кредит отримати, використати його за цільовим призначенням та сплатити проценти та інші платежі за користування ним.

Згідно з п.п. 1.1.1. кредитного договору, ліміт кредитної лінії (або кредитний ліміт) 8 000 000,00 (вісім мільйонів) гривень 00 (нуль) копійок.

Відповідно до п.п. 1.1.2. кредитного договору, термін (дата) остаточного повернення кредиту "24" червня 2016 року включно, якщо такий термін (строк) не наступить раніше з підстав, що передбачені умовами цього договору або чинним законодавством України. Третя особа 4 шляхом підписання цього договору зобов`язується погашати кредит/транші кредиту в порядку визначеному в графіку встановлення та зменшення ліміту заборгованості за кредитною лінією, викладеному в додатку №1 до цього договору, та є його невід`ємною частиною.

Пунктом 1.3 кредитного договору встановлено, що за домовленістю сторін забезпеченість виконання зобов`язання за цим договором є обов`язковою умовою договору. Виконання зобов`язань третьої особи 4 за цим договором, які полягають в повернення кредиту/траншу кредиту, сплаті нарахованих процентів, комісій, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат, забезпечуватиметься (надалі договори забезпечення та//або забезпечення): іпотекою нежитлових приміщень загальною площею 1 655,00 кв.м., що знаходяться за адресою: Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Новопромислова, будинок 16, які належать позивачу, ідентифікаційний код юридичної особи/, ринковою вартістю 14 276 942,24 гривень, заставною вартістю 10 707 706,68 гривень, за договором іпотеки, що має бути укладений в день укладення кредитного договору (п.п. 1.3.1 кредитного договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно з абз. 2 ст. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

З метою забезпечення виконання третьою особою 4 зобов`язань, згідно з умовами кредитного договору, між відповідачем та позивачем був укладений іпотечний договір №57/КЛ/14/З від 26 червня 2014 року (далі договір іпотеки).

Відповідно до п.п. 1.1.1. договору іпотеки, цей договір забезпечує вимоги відповідача, що випливають з кредитного договору М57/КЛ/14 на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії від 26 червня 2014 року, укладеного між відповідачем та третьою особою 4 (ідентифікаційний код юридичної особи 214800062), а також договорів про внесення змін та доповнень, що можуть бути укладені до нього в майбутньому (в тому числі, але не виключно, стосовно збільшення розміру процентів за користування кредитом, збільшення строку повернення кредиту, збільшення розміру (суми) кредиту), далі - «Кредитний договір», згідно умов якого третя особа 4 зобов`язана повернути відповідачу кредитні кошти надані у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитної лінії у розмірі 8 000 000,00 грн. (вісім мільйонів гривень 00 коп.), надалі - кредит, кредитні кошти, які третя особа 4 зобов`язана повернути не пізніше терміну (дати) остаточного повернення кредиту - 24 червня 2016 року включно з урахуванням графіку встановлення та зменшення ліміту заборгованості за кредитною лінією, який є невід`ємною частиною кредитного договору, сплачувати проценти за користування кредитними коштами із розрахунку (надалі - проценти) 25 % (двадцять п`ять) процентів річних, сплачувати комісійну винагороду, неустойку (пеню, штраф), інші платежі, в порядку та в строки, що передбачені кредитним договором, відшкодувати відповідачу всі збитки, понесені ним внаслідок порушення (невиконання або неналежного виконання) умов кредитного договору у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором (надалі - основне зобов`язання).

Пунктом 2.1. договору іпотеки встановлено, що предметом іпотеки за цим договором є наступне нерухоме майно, далі - «предмет іпотеки»: - нежитлове приміщення, складське приміщення з адміністративно-побутовим корпусом, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородськнй район, м. Вишгород, вул, Новопромислова, 16.

Опис об`єкта нерухомого майна: адміністративно-побутовий корпус «А», загальною площею 312,5 кв. м., складське приміщення «Б», загальною площею 1342,6 кв.м., убиральня «Г», навіс «Е», навіс «Є», огорожа 1-7, дороги, вимощення, тротуари І-Ш, свердловина IV, колодязь V, прохідна «Ж», навіс, 3, каналізаційна споруда VI, каналізаційна споруда VII. З описом предмета іпотеки сторони згодні.

Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці площею 2,6000 га, кадастровий номер: :03:163:0001, що орендується позивачем відповідно до договору оренди землі №250, укладеного між позивачем та Вишгородською міською радою 01 травня 2005 року та зареєстрованого в Державному реєстрі земель вчинено запис від 01 травня 2005 року за №250.

Предмет іпотеки належить позивачу на праві власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, серії САЕ №108100, виданого Вишгородською міською радою 23.09.2010 року, на підставі рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 17.06.2010 року №187.

Право власності на зазначений об`єкт зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.10.2013 року, номер запису про право власності: 2946843, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером: 23495089 від 26 червня 2014 року, виданим Шевченко Л.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

Предмет іпотеки передається відповідачу в наступну іпотеку. На момент укладення цього договору предмет іпотеки перебуває в іпотеці ПАТ «КБ «СТАНДАРТ» згідно іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Л.В. 18 жовтня 2013 року, реєстровий номер - 247, що виступає в якості забезпечення зобов`язань по договору про відкриття кредитної лінії М19/КЛ-0813 від 07 серпня 2013 року, укладеного між третьою собою 4 та ПАТ «КБ «СТАНДАРТ». Згода на наступну іпотеку надано ПАТ «КБ «СТАНДАРТ» відповідно до листа № БТ26/06-210 від 26.06.2014 року.

Згідно з п. 4.1.5 договору іпотеки, відповідач має право за умови настання будь-якого або всіх наступних випадків вимагати дострокового виконання зобов`язань, що випливають із кредитного договору незалежно від настання строку(ів) виконання зобов`язань за кредитним договором, зокрема, невиконання або неналежного виконання будь - якого зобов`язання за кредитним договором (в тому числі, але не виключно, щодо повернення кредиту або його частини в строк, передбачений кредитним договором, та/або сплати процентів за користування кредитом та/або комісійної винагороди та/або виконання будь-яких інших грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором.

У випадку, якщо вимога відповідача про дострокове виконання зобов`язання, передбаченого кредитним договором, не буде задоволена протягом 15 робочих днів, відповідач має право звернути стягнення на предмет іпотеки в повному обсязі у порядку, передбаченому чинним законодавством України та/або цим договором, здійснити його реалізацію та з суми, вирученої від продажу предмету іпотеки, задовольнити свої вимоги за кредитним договором.

Відповідно до п. 4.1.7. договору іпотеки, відповідач має право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому законом та розділом 6 цього Договору.

Згідно з п. 6.1 договору іпотеки, відповідач набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки, його реалізацію та одержати задоволення своїх вимог з вартості предмета іпотеки на свій розсуд (з урахуванням умов цього договору) у разі настання будь-якого або всіх наступних випадків незалежно від настання строку(ів) виконання зобов`язань за кредитним договором, зокрема, у разі невиконання або неналежного виконання будь - якого із зобов`язань, що випливають з кредитного договору (в тому числі, але не виключно, щодо повернення кредиту або його частини в строк, передбачений кредитним договором, та/або сплати процентів за користування кредитом та/або комісійної винагороди (комісії) та/або виконання будь-яких інших грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором).

Відповідно до п. 6.2. договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за вибором відповідача на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, або шляхом позасудового врегулювання згідно з застереженням про задоволення вимог відповідача, що міститься в розділі 7 цього договору, або шляхом укладення окремого договору про задоволення вимог відповідача.

Пунктом 6.4 договору встановлено, що за рахунок коштів, що отримані внаслідок реалізації предмету іпотеки, відповідач має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі на момент фактичного задоволення таких вимог з урахуванням умов п. 1.3 цього договору.

Згідно з п. 10.2. договору, даний договір діє до повного виконання зобов`язань за кредитним договором (з урахуванням усіх змін та доповнень до нього) та цим договором або до припинення права іпотеки у випадках, що прямо передбачені чинним законодавством України.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі "Мала проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що рівність сторін вимагає "справедливого балансу між сторонами", і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її опонентом.

12 листопада 2020 року на адресу Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву №01304/101 від 09.11.2020 року, в якому відповідач проти задоволення позову заперечував, послався на те, що всі документи, необхідні для вчинення виконавчого напису нотаріусом, були подані відповідачем у встановленому законом порядку, торги в рамках виконавчого провадження №53423892 були проведені із дотриманням встановленої законом процедури, за результатами яких державним виконавцем складено акт від 13.05.2017 року, та на підставі вищевказаного акту приватним нотаріусом видано свідоцтво про право власності №1060 від 17 травня 2017 року.

Судом встановлено, що відповідно до п. 1.1.2. кредитного договору, термін (дата) остаточного повернення кредиту "24" червня 2016 року включно, якщо такий термін (строк) не наступить раніше з підстав, що передбачені умовами договору або чинним законодавством України. Третя особа 4 шляхом підписання цього договору зобов`язується погашати кредит/транші кредиту в порядку визначеному в графіку встановлення та зменшення ліміту заборгованості за кредитною лінією, викладеному в додатку №1 до цього договору, та є його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 4.1.5 договору іпотеки, відповідач має право за умови настання будь-якого або всіх наступних випадків вимагати дострокового виконання зобов`язань, що випливають із кредитного договору незалежно від настання строку(ів) виконання зобов`язань за кредитним договором, зокрема,

невиконання або неналежного виконання будь - якого зобов`язання за кредитним договором (в тому числі, але не виключно, щодо повернення кредиту або його частини в строк, передбачений кредитним договором, та/або сплати процентів за користування кредитом та/або комісійної винагороди та/або виконання будь-яких інших грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором.

У випадку, якщо вимога відповідача про дострокове виконання зобов`язання, передбаченого кредитним договором, не буде задоволена протягом 15 робочих днів, відповідач має право звернути стягнення на предмет іпотеки в повному обсязі у порядку, передбаченому чинним законодавством України та/або цим договором, здійснити його реалізацію та з суми, вирученої від продажу предмету іпотеки, задовольнити свої вимоги за кредитним договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 листопада 2015 року, 23 березня 2016 року, 20 липня 2016 року та 26 жовтня 2016 року відповідачем на адресу позивача та третьої особи 4 направлялись вимоги про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором, що підтверджується вимогами №01101/2471/1 від 11 листопада 2015 року, №01304/413 від 17 березня 2016 року, №01304/1759 від 19 липня 2016 року та №01304/2103 від 24 жовтня 2016 року, описами вкладення у цінний лист, фіскальними чеками та відстеженнями пересилання поштових відправлень з Укрпошти, копії яких долучені до матеріалів справи.

Оскільки станом на 01 лютого 2017 року вищевказані вимоги позивачем та третьою особою 4 не були виконані, тому відповідач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кирилюка Д.В. про вчинення виконавчого напису.

Так, 01 лютого 2017 року, на підставі поданих відповідачем документів, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. було вчинено виконавчий напис №222.

Згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 1 п.п. 2.3. п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Порядок), вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Судом встановлено, що вимоги від 20 липня 2016 року та від 26 жовтня 2016 року були направлені відповідачем на вказану в іпотечному договорі адресу позивача після настання терміну остаточного повернення позивачем кредиту, відповідно до умов кредитного договору.

Відповідач звернувся до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису та звернення стягнення на предмет іпотеки 01 лютого 2017 року, тому твердження представника позивача про те, що відповідач звернувся до нотаріуса із пропуском одного року з дня виникнення права вимоги, є необґрунтованими.

Також представника позивача послався на відсутність такої підстави для вчинення виконавчого напису, як безспірність заборгованості.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), нотаріуси вчиняють виконавчі написи.

Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат" (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з п.п. 1.1 п. 1 глави 16 розділу ІІ Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Відповідно до п.п. 1.2 п. 1 глави 16 розділу ІІ Порядку, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.п. 3.1. п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Відповідно до п. 1 Переліку документів, по яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Перелік), для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідчиними договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документ, що встановлює прострочення виконання.

Так, вчинення нотаріусом нотаріального напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питання права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений п.п. 3 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи оспорювання її безспірності.

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший: підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап вчинення виконавчого напису, який полягає в поданні нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимога про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Представником позивача документів, що спростовували б доводи відповідача про подання всіх необхідних підтверджуючих документів, доказів часткової чи повної оплати заборгованості на дату вчинення виконавчого напису, а також документів, що підтверджували б те, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення, суду не подано.

Так, твердження представника позивача про відсутність такої вимоги, як безспірність заборгованості, є безпідставними.

Так, вимоги позивача про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого нотаріусом 01.02.2017 року, задоволенню судом не підлягають, тому вимоги позивача про визнання недійсними результатів прилюдних торгів, визнання недійсним акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 13.05.2017 року та визнання недійсним свідоцтва задоволенню також не підлягають.

24 грудня 2020 року через канцелярію Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшла заява про застосування позовної давності.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 253 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частиною 5 ст. 267 Цивільного кодексу України встановлено, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Так, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже перш, ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду.

Оскільки судом встановлено відсутність порушення прав позивача, позовна давність не застосовується.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", абз. 1 ст. 1 Закону України "Про іпотеку", п. 19 ч. 1 ст. 34, ст. 87, ст. 88 Закону України "Про нотаріат", ст. 253, ст. 256, ст. 257, ч. 1 ст. 261, ч. ч. 3, 4, 5 ст. 267, ст. 525, ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 530, ч. 1 ст. 546, ст. 610, ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 3, ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. 7, ч. ч. 1, 2, 4 ст. 11, ст. 12, ч. ч. 3, 4 ст. 13, ст. ст. 14-15, ч. ч. 1, 2 ст. 16, ст. 18, ч. 1 ст. 73, ч. ч. 1, 3 ст. 74, ст. 86, ст. 123, ч. ч. 2, 3 ст. 126, п. 2 ч. 4 ст. 129, ч. ч. 1, 2 ст. 222, ст. 223, ч. 3 ст. 232, ст. 233, ст. 236, ст. 237, чст. 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю у позові приватного підприємства "ТАКО" до публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРЕМІУМ" про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого нотаріусом 01.02.2017 року, визнання недійсними результатів прилюдних торгів, визнання недійсним акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 13.05.2017 року та визнання недійсним свідоцтва.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 05.04.2021 року.

Суддя С. Грабець