ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/2420/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Ярош А.І.

суддів Діброви Г.І., Принцевської Н.М.,

секретар судового засідання Молодов В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства "ОДЕСЬКИЙ КОНЬЯЧНИЙ ЗАВОД"

на рішення Господарського суду Одеської області від 11 січня 2021 року

у справі №916/2420/20 (Петренко Н.Д.)

за позовом: Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" /, адреса - 01021, м.Київ, Кловський Узвіз, 9/1, e-mail: /

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "ОДЕСЬКИЙ КОНЬЯЧНИЙ ЗАВОД" /, адреса - 65005, м. Одеса, вул. Мельницька, 12 /

про стягнення заборгованості за договором, пені, 3% річних та інфляційних витрат,

господарський суд Одеської області, м. Одеса, просп..Шевченка, 29, суддя Петренко Н.Д., повний текст складено 21.01.2021 року,

за участю представників сторін: не з`явились,

Акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 2505/20/ до відповідача Приватного акціонерного товариства "ОДЕСЬКИЙ КОНЬЯЧНИЙ ЗАВОД" про стягнення заборгованості за договором на експлуатацію складових газотранспортної системи України (між власником та газотранспортним підприємством) у розмірі 370 630,80 грн, пені у розмірі 28 374,07 грн, 3% річних у розмірі 2 878,73 грн та інфляційних витрат у розмірі 1 792,48 грн.

Позовну заяву обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором на експлуатацію складових газотранспортної системи України (між власником та газотранспортним підприємством) від 01.01.2019 року №.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.01.2021 року провадження у справі №916/2420/20 в частині стягнення заборгованості у розмірі 61 771,80 грн. - закрито.

Продовжено розгляд справи №916/2420/20 в іншій частині позовних вимог, а саме щодо стягнення заборгованості у розмірі 341 904,28 грн.

Повернуто з державного бюджету України (ГУК у м. Одесі/Приморський р-н/ 22030101, , банк - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030101, рахунок UA3015758) на користь Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" /, адреса - 01021, м. Київ, Кловський Узвіз, 9/1, e-mail: / судовий збір у розмірі 926,58 грн. /дев`ятсот двадцять шість гривень 58 копійок/, сплачений за платіжним дорученням № 4663 від 29.07.2020р., оригінал якого міститься в матеріалах справи № 916/2420/20 /а.с. 7/.

Ухвала мотивована тим, що заборгованість відповідача перед позивачем частково погашена у розмірі 61 771,80 грн. платіжне доручення № 2324 від 21.10.2020 року, тому господарський суд дійшов висновку про відсутність предмету спору в цій частині.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 11 січня 2021 року у справі №916/2420/20 (Петренко Н.Д.) позовні вимоги Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" - задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ОДЕСЬКИЙ КОНЬЯЧНИЙ ЗАВОД" на користь Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" заборгованість за договором на експлуатацію складових газотранспортної системи України (між власником та газотранспортним підприємством) № від 01.01.2019 року у розмірі 341 904,28 грн., з яких: 308 859,00 грн. - основна заборгованість, 1 792,48 грн. - інфляційне збільшення, 28 374,07 грн. - пеня, 2878,73 грн. - 3 % річних.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ОДЕСЬКИЙ КОНЬЯЧНИЙ ЗАВОД" на користь Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" судовий збір у розмірі 5 128,56 грн.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що починаючи із липня 2019 року по грудень 2019 року позивачем було надано в повному обсязі послуги із технічного обслуговування ГРС та газопроводу-відводу відповідача, водночас в порушення зобов`язань за договором, відповідачам не було у повному обсязі оплачено вартість наданих послуг, що і зумовило звернення позивача до суду із позовом.

Оскільки судом встановлено та не спростовано відповідачем в ході розгляду справи порушення зобов`язань за договором, а саме не було оплачено вартість наданих послуг у строки та в порядок, визначений договором, що є порушенням вимог ст.ст. 610, 612, 901, 903 ЦК України, ст.ст. 175, 193 ГК України, господарський суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості за договором за період із липня 2019 року по грудень 2019 року у розмірі 308 859,00 грн.

Приватне акціонерне товариство "ОДЕСЬКИЙ КОНЬЯЧНИЙ ЗАВОД" не погодилось з вказаним рішенням та звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Одеської області від 11.01.2021 року у справі № 916/2420/20 за позовом Акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» до Приватного акціонерного товариства «ОДЕСЬКИЙ КОНЬЯЧНИЙ ЗАВОД» про стягнення заборгованості за договором, пені, 3% річних та інфляційних витрат.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» відмовити. Стягнути з Акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» на користь Приватного акціонерного товариства «Одеський коньячний завод» судові витрати зі сплати судового збору.

Товариство не погоджується з Рішенням, вважає його незаконним, безпідставним, прийнятим з порушенням норм матеріального права: ст. 610, ст. 612, ст.625 Цивільного кодексу України, норм процесуального права: ст. 76, ст. 78, ст. 79, ч. 1 ст. 86, п. 3 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, таким, що підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким відмовити у задоволенню позовних вимог АТ«УКРТРАНСГАЗ».

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що факт надання Відповідачем послуг за заявлений період, який суд першої інстанції визнав встановленим, Відповідачем не доведено, оскільки останнім не додано до матеріалів справи ані журналів, що підтверджують факти надання послуг із технічного обслуговування ГРС та газопроводу-відводу відповідача, ані будь-яких інших документів, що фактично підтверджують виконання будь-яких робіт чи надання послуг за Договором.

Натомість судом першої інстанції, серед іншого, помилково встановлено, що з наявного у матеріалах справи акта звірення взаємних розрахунків вбачається, що сторонами погоджено заборгованість у розмірі 308 859,00 грн., оскільки акт звірки взаєморозрахунків не є первинним документом, а тому не може слугувати ані доказом наявності заборгованості, ані доказом визнання боргу.

Наявний у матеріалах справи акт звірки взаєморозрахунків не підписано уповноваженою особою Товариства, що підтверджується відсутністю у матеріалах справи будь-яких доказів, що вказана особа має повноваження, згідно діючого законодавства, на підписання такого акту. Вказане свідчить про неналежність такого доказу та його невідповідність вимогам ст. 76 ГПК України, та не вказує про наявність факту заборгованості Товариства за Договором, що всупереч ст. 86 ГПК України, встановлено судом першої інстанції.

З огляду на відсутність доказів щодо виконання Позивачем своїх зобов`язань за Договором за заявлений період відсутні і відповідні зобов`язання Товариства з оплати таких послуг, що обумовлює помилковість застосування судом першої інстанції до даних правовідносин по відношенню до Товариства вищевказаних норм матеріального права, що також спричиняє незаконність Рішення.

Також скаржник зазначає, що судом задоволено вимоги Позивача щодо сплати трьох процентів річних, у тому числі і за послуги, що нібито надавались Позивачем за відповідний період. Зі змісту ст.625 ЦК України вбачається, що право на стягнення трьох процентів річних виникає у кредитора тільки за наявності заборгованості у боржника.

З огляду на викладене, заборгованість Товариства за Договором Позивачем не доведена, а тому відсутня.

Вказане обумовлює порушення судом першої інстанції норми матеріального права: ст. 625 ЦК України, яка протиправно застосована по відношенню до Товариства з урахуванням того, що Позивач, в порушення ч. 1 ст. 74 ГПК України, не довів факт надання послуг за Договором.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 року відкрито апеляційне провадження по справі №916/2420/20 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ОДЕСЬКИЙ КОНЬЯЧНИЙ ЗАВОД" на рішення Господарського суду Одеської області від 11 січня 2021 року.

Встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання копій іншим учасникам справи; заяв чи клопотань стосовно процесуальних питань (призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення у справі спеціаліста, перекладача, вжиття заходів забезпечення позову, відводів, затвердження мирових угод тощо). Призначено розгляд справи №916/2420/20 на 30 березня 2021 року о 12-00 год.

26.02.2021 року до суду від АТ «Укртрансгаз» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ознайомившись з доводами Відповідача, викладеними у апеляційній скарзі від 03.02.2021, АТ «Укртрансгаз» керуючись ст.263 Господарського процесуального кодексу України надав суду апеляційної інстанції відзив на Апеляційну скаргу та зазначив, що при здійсненні правосуддя у справі № 916/2420/20 суд першої інстанції вірно визначив та правильно застосував норми матеріального права, забезпечив справедливий, неупереджений, об`єктивний, з дотриманням норм процесуального права та прав сторін судового процесу, розгляд справи, здійснив повне, всебічне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи та аналіз доказів на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, а тому рішення Господарського суду Одеської області від 11.01.2021 у справі № 916/2420/20 є законним і обґрунтованим, ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи, аргументи (міркування, припущення) Відповідача, якими він обґрунтовує вимоги Апеляційної скарги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягає задоволенню.

В судове засідання 30.03.2021 не з`явились представники сторін, повідомлені належним чином про час, дату та місце судового засідання.

При цьому, 29.03.2021 до суду надійшло клопотання Приватного акціонерного товариства "ОДЕСЬКИЙ КОНЬЯЧНИЙ ЗАВОД" про відкладення розгляду справи, мотивоване введеним на території України карантином.

Судова колегія відхиляє вказане клопотання, оскільки апелянтом не зазначено конкретної причини неможливості прибуття в судове засідання, окрім загального посилання на запровадження у м. Одесі посилених протиепідемічних заходів.

Будь-яких заяв, клопотань тощо від апелянта щодо неможливості реалізації ними своїх процесуальних прав на участь представника в судовому засіданні, про намір взяти участь у судовому засіданні, в тому числі у режимі відеоконференції, до суду не надходило.

Суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Судова колегія звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 № 343 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та відповідно до підпункту 8 пункту 2 постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів.

У свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією (у тому числі у м. Києві). Зокрема, дозволено: з 22.05.2020 регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25.05.2020 перевезення пасажирів метрополітенами.

Наведене свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав. Водночас апелянт, який не забезпечив участь в судовому засіданні свого представника не зазначив причин, які перешкоджають участі в судовому засіданні його представника.

Згідно із нормами ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом першої інстанції, 01.01.2019 року між Приватним акціонерним товариством "Одеський коньячний завод" (замовник) та Акціонерним товариством "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Черкаситрансгаз" (виконавець) було укладено Договір на експлуатацію складових газотранспортної системи України (між власником та газотранспортним підприємством) № , відповідно до якого АТ "Укртрансгаз" філія "Управління магістральних газопроводів "Черкаситрансгаз" надавалися послуги з експлуатації об`єкта газотранспортної системи (складових газотранспортної системи), які включали в себе здійснення комплексу технічних заходів необхідних для забезпечення транспортування природного газу, виконання робіт з технічного обслуговування, огляду, обстеження та поточного ремонту об`єкту, який було передано АТ "Укртрансгаз" філія "Управління магістральних газопроводів "Черкаситрансгаз" від відповідача в експлуатацію.

Відповідно до п. 1.2. договору та Додатку 1 до договору об`єктом газотранспортної системи виступали: газорозподільна станція "Шустов" та газопровід-відвід до газорозподільної станції "Шустов" (місце розташування: смт. Великодолинське, Овідіопольського району, Одеської області).

Згідно п. 2.1 договору та Додатку 2 до договору було затверджено вартість, перелік послуг з експлуатації об`єкта газотранспортної системи та порядок здійснення розрахунків за надані послуги.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2., 2.3. договору та Додатку 2 до договору встановлювалось, що АТ "Укртрансгаз" філія "Управління магістральних газопроводів "Черкаситрансгаз" надаються щомісячно послуги із технічного обслуговування ГРС та газопроводу-відводу, а відповідачем сплачується вартість наданих послуг у п`ятиденний строк з дня підписання акту виконаних робіт по договору на умовах 100% попередньої оплати, шляхом перерахування грошових коштів на розрахункові рахунки позивача у розмірі 61 771,80 грн., із врахуванням ПДВ.

16.01.2019 року між АТ "Укртрансгаз" філія "Управління магістральних газопроводів "Черкаситрансгаз" та відповідачем було укладено протокол узгодження розбіжностей до договору на експлуатацію складових газотранспортної системи України (між власником та газотранспортним підприємством) № від 01.01.2019 року, відповідно до якого було здійснено узгодження розбіжностей по договору, а саме узгоджено зміну найменування послуг, що надаються відповідно до п. 1-12 Додатку 2 до договору, та викладено п. 1-12 Додатку 2 до договору в такій редакції: "Комплекс технічних заходів, необхідних для забезпечення транспортування природного газу, виконання робіт з технічного обслуговування, огляду, обстеження та поточного ремонту".

Фактично надані послуги, відповідно до вимог п. 3.2. договору, оформлювались актами виконаних робіт.

01.06.2019 року з метою впровадження проекту "Відокремлення діяльності з транспортування природного газу", відповідно до рішення акціонера АТ "Укртрансгаз" від 18.10.2018 р. № 215, керуючись наказом АТ "Укртрансгаз" від 07.05.2019 р. № 296 виконавець послуг по договору на експлуатацію складових газотранспортної системи України (між власником та газотранспортним підприємством) № від 01.01.2019 року, а саме АТ "Укртрансгаз" філія "Управління магістральних газопроводів "Черкаситрансгаз", перейшов у підпорядкування філії "Оператор газотранспортної системи України" АТ "Укртрансгаз".

Щодо зміни підпорядкованості виконавця по договору відповідача було повідомлено листом № 2301 вих-19-1555 від 05.06.2019 р.

Починаючи із 01.06.2019 року фактичним виконавцем по договору стала філія "Оператор газотранспортної системи України" АТ "Укртрансгаз".

31.10.2019 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору на експлуатацію складових газотранспортної системи України (між власником та газотранспортним підприємством) № від 01.01.2019 року, якою було доповнено розділ 4 "Права Сторін" договору підпунктом 4.1.5: "Для належного надання послуг (робіт) виконавець має право покласти виконання договору на іншу особу (залучити іншу особу) залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення умов договору".

Відповідно до даної додаткової угоди сторони погодили, що її умови поширюються на взаємовідносини, які виникли до її укладення з 01.07.2019 року.

На підтвердження виконання своїх зобов`язань по договору, матеріали справи містять погоджені, складені та підписані Акти виконаних робіт за період із липня 2019 року по грудень 2019 року, а саме:

- акт виконаних робіт від 31.07.2019 року по договору № від 01.01.2019 року на суму 61 771,80 грн.;

- акт виконаних робіт від 31.08.2019 року по договору № від 01.01.2019 року на суму 61 771,80 грн.;

- акт виконаних робіт від 30.09.2019 року по договору № від 01.01.2019 року на суму 61 771,80 грн.;

- акт виконаних робіт від 31.10.2019 року по договору № від 01.01.2019 року на суму 61 771,80 грн.;

- акт виконаних робіт від 30.11.2019 року по договору № від 01.01.2019 року на суму 61 771,80 грн.;

- акт виконаних робіт від 31.12.2019 року по договору № від 01.01.2019 року на суму 61 771,80 грн.

Судом встановлено, що вказані акти відповідачем підписані без жодних заперечень щодо якості наданих послуг та строків їх виконання. Усі акти виконаних робіт було погоджені та підписані з боку відповідача без жодних претензій.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно зі статтею 663 та частинами 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися своєчасно і належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив, що починаючи із липня 2019 року по грудень 2019 року позивачем було надано в повному обсязі послуги із технічного обслуговування ГРС та газопроводу-відводу відповідача, водночас в порушення зобов`язань за договором, відповідачам не було у повному обсязі оплачено вартість наданих послуг, що і зумовило звернення позивача до суду із позовом.

Судова колегія зазначає, що заперечуючи проти отримання послуг з технічного обслуговування газопроводу-відводу до ГРС Шустов, апелянт не спростував факту підписання актів виконаних робіт головою правління ПрАТ «Одеський коньячний завод» Е.Р. Городецьким без зауважень та скріплення їх печаткою. Матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до позивача з претензіями, вимогами щодо надання послуг.

Доводи апелянта про те, що позивачем не додано до матеріалів справи ані журналів, що підтверджують факти надання послуг із технічного обслуговування ГРС та газопроводу-відводу відповідача, ані будь-яких інших документів, що фактично підтверджують виконання будь-яких робіт чи надання послуг за Договором, спростовуються матеріалами справи, а саме - актами виконаних робіт, які підписані уповноваженою особою відповідача та скріплені печаткою.

Натомість, з листа ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ КОНЬЯЧНИЙ ЗАВОД" №195 від 07.09.2020 року до АТ «Укртрансгаз» вбачається що існування боргу обумовлено фінансовим положенням підприємства, дебіторською заборгованістю з боку інших контрагентів, економічною ситуацією в країні, тому боржник просив надати згоду на реструктуризацію боргу терміном на 3 місяці. (а.с.52)

При цьому, матеріали справи містять платіжне доручення № 2324 від 21.10.2020 року, з якого вбачається, що 21.10.2020 року ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ КОНЬЯЧНИЙ ЗАВОД" перерахувало на користь АТ "УКРТРАНСГАЗ" кошти у розмірі 61 771,80 грн. з призначенням платежу: "за послуги з технічного обслуг. газопроводу-відводу ГРС за липень 2019р., зг. акту від 31.07.2019р., в т.ч. ПДВ - 10295,30 грн. (а.с.67)

Отже, судовою колегією встановлено, що відповідач в порушення умов договору здійснив лише часткову оплату наданих позивачем послуг, що підтверджується в сукупності наявними в матеріалах справи копіями первинних бухгалтерських документів: копіями актів виконаних робіт та платіжного доручення.

Крім того, судовою колегією встановлено, що між ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ КОНЬЯЧНИЙ ЗАВОД" та Філія "Оператор газ. системи України" підписано акт звірення взаємних розрахунків за період з 01.01.2020 року по 01.11.2020 року за договором від 01.01.2019 року, з якого вбачається, що сторонами погоджено заборгованість у розмірі 308 859,00 грн.

Відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин.

Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості. Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Відповідно до частини 7 статті 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" в редакції, чинній станом на дату підписання акту звірки, головний бухгалтер або особа, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства, зокрема, забезпечує дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності; організує контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій; забезпечує перевірку стану бухгалтерського обліку у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах підприємства.

Отже, відповідно до вимог чинного законодавства бухгалтер, який підписав акт звірки, має такі повноваження в межах здійснення ним бухгалтерського обліку та посадових обов`язків.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Дослідивши акт звірки взаєморозрахунків, апеляційний суд зазначає, що вищезазначений акт підписаний без зауважень з боку ПрАТ «Одеський коньячний завод» бухгалтером Харченко Ю.В.. з боку Філії «Оператор газ.системи України» - керівником ГПО, та скріплений печатками підприємств.

Тому судова колегія вважає за необхідне врахувати акт звірки взаєморозрахунків як доказ підтвердження отримання послуг від позивача та визнання відповідачем заборгованості в сумі 308 859,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6.2 договору за несвоєчасну оплату послуг (робіт) Позивача Відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня, за кожен день прострочення.

За змістом статті 625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми.

Судовою колегією перевірено розрахунки та визнається обґрунтованим висновок суду першої інстанції про задоволення вимог про стягнення з відповідача пені за порушення грошового зобов`язання в сумі 28 374,07 грн, інфляційних втрат в сумі 1 792, 48 грн., 3% річних в сумі 2 878,73 грн.

Будь-яких порушень процесуальних норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, або неправильного застосування норм матеріального права при розгляді апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції виявлено не було, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене рішення - залишенню без змін.

За таких обставин, враховуючи, що доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують наявність обставин, які згідно зі ст. 277 Господарського процесуального кодексу України визначені в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч. 4 ст. 269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "ОДЕСЬКИЙ КОНЬЯЧНИЙ ЗАВОД" залишається без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 11 січня 2021 року у справі №916/2420/20 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з апеляційним переглядом підлягають віднесенню на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, п.2 ч.1 ст.275, ст. 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ОДЕСЬКИЙ КОНЬЯЧНИЙ ЗАВОД" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 11 січня 2021 року у справі №916/2420/20 залишити без змін.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.ст.287-288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписаний 02.04.2021 року.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя Г.І. Діброва

Суддя Н.М. Принцевська