ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

31 березня 2021 року Справа № 923/316/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В., розглянув заяву ОСОБА_1 у справі

за позовом: ОСОБА_1 (м. Херсон),

до відповідача: Садівничого товариства "СЛАВУТИЧ" Міжгосподарського агроторгівельного підприємства "СЛАВУТИЧ" (с. Садове Білозерського району Херсонської області),

про визнання дій протиправними,

за участю представників: не викликались (не повідомлялись).

Позивач 10.03.2021 року звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить визнати дії голови правління СТ "Славутич" ОСОБА_2 щодо від`єднання садової ділянки № 5 в СТ "Славутич" від загальної електромережі протиправними та стягнути моральну шкоду. В обгрунтування віднесення даного спору до юрисдикції господарських судів позивач посилається на правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 27.11.19 по справі № 390/1229/18.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2021, справу розподілено судді Гридасову Ю.В.

Ухвалою суду від 11.03.21 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 08 квітня 2021 року о 14:00, з повідомленням сторін.

30.03.21 ОСОБА_1 (позивач) звернулась до суду з письмовим клопотанням про забезпечення позову, у якому просить суд: «Заборонити відповідачу ,СТ «Славутич», до розгляду у Господарському суді Херсонської області по суті справи № 923/316/21 здійснювати від`єднання електричних дротів від загальної електромережі до садової ділянки № 5 СТ «Славутич».»

З`ясувавши обставини на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, господарський, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до приписів ст. 136 ГПК України: «Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.»

Відповідно до частин 1 та 6 статті 140 ГПК України: «Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу... ».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема: «забороною відповідачу вчиняти певні дії».

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 137 ГПК України: «Не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.»

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» (із подальшими змінами) (надалі - Постанова) заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно абз. 2, 3, 4 пункту 3 зазначеної Постанови достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Відповідно до пункту 45 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008р. № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" при вирішенні питання про забезпечення позову господарські суди повинні оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: наявність зв`язку між конкретними заходами забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню, у зв`язку із вжиттям таких заходів, прав та охоронюваних інтересів осіб, які не є учасниками вказаного судового розгляду.

Пунктом 47 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008р. № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" визначено, що заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як встановлено судом під час розгляду клопотання позивача про забезпечення позову, 05.02.2021 керівник відповідача, у черговий раз, від`єднав дачну ділянку № 5 від загальної мережі електропостачання, як стверджує позивач, у зв`язку із тим, що камера відео спостереження дачної ділянки № 5 охоплює територію його дачної ділянки, що спричиняє йому незручності, будь яких претензій або попереджень позивачу не надходило.

09.02.2021 року позивач найняла спеціалістів та під`єдналася до загальної електромережі.

20.02.2021 року позивач приїхала на свою дачну ділянку № 5, яка знаходиться в СТ «Славутич» с. Садове, Білозерського р-ну і виявила відсутність електропостачання на дачну ділянку і відрізані дроти. З відповідною заявою позивач звернулася до правоохоронних органів, відповідна заява зареєстрована у відділі поліції № 1 ХРУ поліції ГУНП в Херсонській області.

Як стверджує позивач, керівник відповідача - ОСОБА_2 пояснив, що він є головою товариства і здійснює свої дії на свій розсуд, прохання позивача під`єднати дроти з метою недопущення замерзання будинкової водопостачальної системи ОСОБА_2 проігнорував, посилаючись на те, що з цього питання слід звертатися до суду.

Станом на час звернення до суду із відповідним позовом та потеплішанням погодних умов, позивач відвідала дачну ділянку і виявила, що водопровідна система розірвана під впливом морозної погоди. Тобто, система підтримання плюсової температури у будинку не працювала у зв`язку із відсутністю електрики, що призвело до того, що позивачу тепер потрібно здійснювати ремонтні роботи по відновленню водопостачання. Окрім цього, водопостачання у позивача здійснюється з власної свердловини, подача води з якої відбувається свердловинним насосом, який працює від електрики. Крім цього у позивача в дачному будинку знаходиться велика кількість електрообладнання (холодильник, бойлер, система зливу «сифони», крани водопостачання) які необхідно перевірити на цілісність.

Відсутність електропостачання на садову ділянку № 5 СТ «Славутич» позбавляє позивача можливості відновити систему водопостачання, перевірити робочий стан обладнання та можливості обслуговування дачної ділянки та належного нею користування.

На підтвердження викладених у клопотанні обставин позивач подала наступні письмові докази: копію відповіді № 361/447 від 05.03.2021 р з ХРУП відділ поліції № 1 ГУНП в Херсонській області; чотири фото на підтвердження пошкодження системи водопостачання.

Таким чином, існує реальна загроза того, що до моменту вирішення справи по суті та до набрання чинності судовим рішенням у цій справі невжиття зазначених у заяві позивача заходів забезпечення позову призведе до неефективності обраного ним способу судового захисту. Зазначені у заяві позивача заходи забезпечення позову гарантуватимуть виконання рішення суду у даній справі, у випадку задоволення позовних вимог, та гарантуватимуть ефективний захист оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Підстави для застосування зустрічного забезпечення, відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 139, ст. 141 ГПК України, в даному випадку відсутні, оскільки позов є немайновим, що унеможливлює завдання збитків відповідачу.

Керуючись ст. 42, 46, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову від 30.03.21 - повністю.

2. Вжити наступні заходи забезпечення позову: «заборонити відповідачу - Садівничому товариству "СЛАВУТИЧ" Міжгосподарського агроторгівельного підприємства "СЛАВУТИЧ", до розгляду у Господарському суді Херсонської області по суті справи № 923/316/21, здійснювати від`єднання електричних дротів від загальної електромережі до садової ділянки № 5 СТ «Славутич».

3. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 144 ГПК України ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

4. Стягувачем за даною ухвалою є: ОСОБА_1 (адреса місця проживання чи перебування: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ),

Боржником за даною ухвалою є: Садівничого товариства "СЛАВУТИЧ" Міжгосподарського агроторгівельного підприємства "СЛАВУТИЧ" (адреса місцезнаходження: 75035, Херсонська область, Білозерський район, село Садове, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 25650688).

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 144 ГПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 144 ГПК України примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Відповідно до приписів ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня підписання повного тексту ухвали, відповідно до приписів ст. 255 - 257 та п. 17.1, 17.5. підпункту 17, пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання на протязі трьох років після підписання (складання) її повного тексту.

Дата підписання ухвали: 31.03.21.

Суддя Ю.В. Гридасов