ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2021 р. Справа№ 911/1196/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

в порядку письмового провадження, відповідно до п. 13 ст. 8 ГПК України

розглянувши матеріали апеляційної скарги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква,

на рішення Господарського суду Київської області від 18 листопада 2020 року

у справі № 911/1196/20 (суддя Саванчук С.О.)

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква,

про стягнення інфляційних втрат, трьох відсотків річних та штрафних санкцій за неналежне виконання грошового зобов`язання, -

в с т а н о в и в :

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква інфляційних втрат, трьох відсотків річних та штрафних санкцій за неналежне виконання грошового зобов`язання по оплаті вартості придбаного природного газу (а.с. 1-8).

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором постачання природного газу № 00383/16-БО-17 від 05.12.2016 за зобов`язанням грудня 2016 р., у зв`язку з чим, позивачем за період з 26.01.2017 по 09.11.2019 нарахована пеня та 3 % річних, а також інфляційні втрати за період з 01.02.2017 по 31.10.2017.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду Київської області від 18 листопада 2020 у справі № 911/1196/20 позов АТ "НАК "Нафтогаз України" задоволено повністю. Стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на користь АТ "НАК "Нафтогаз України" 22 545,46 грн. пені, 3 646,12 грн. 3% річних, 15 721,06 грн. інфляційних втрат.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

2.2. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить "скасувати рішення Господарського суду Київської області від 18.11.2020 у справі № 911/1196/20 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.".

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1 У апеляційній скарзі відповідач зазначає, що не знав про суму нарахування штрафних санкцій, на його балансі заборгованість не відображалась.

4.2 Відповідач вказує, що суд першої інстанції, не з`ясував ступінь вини кожної із сторін, не застосував право зменшення обсягу відповідальності боржника у відповідності до вимог норм ст.616 ЦК України.

4.3 Суд першої інстанції, не звернув увагу на те, що КЕВ м.Біла Церква с неприбутковою установою, фінансується повністю з Державного бюджету, на момент подання позову основний борг був уже сплачений, строк прострочення виконання зобов`язання був невеликий,

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1 У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що Верховний Суд у постанові від 27.08.2018 у справі №918/927/18 зазначив, що позивач вправі відображати у своїй фінансовій звітності суми неустойки, інфляційних втрат та процентів річних лише у разі наявності рішення суду або визнання у добровільному порядку вимог позивача. В іншому випадку це призведе до порушення ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". У разі ж прийняття рішення про стягнення суми позову відповідач набуває право відобразити ці суми на підставі прийнятого рішення, яке і буде первинним обліковим документом.

5.2 Враховуючи те, що Відповідач (Споживач) подає заявку постачальнику (Позивачу) до 15 числа місяця що передує місяцю постачання природного газу, отже знає планові обсяги споживання газу, Відповідач щодобово контролює обсяг використаного природного газу, кінцевий Акт приймання-передачі природного газу складається Відповідачем шляхом складання добових показників використання природного газу, остаточний розрахунок визначено до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу, позивач зазначає, що у Відповідача було достатньо часу щоб подати до державних органів підписаний акт приймання-передачі природного газу та здійснити вчасно розрахунки.

5.3 Щодо зменшення неустойки позивач звернув увагу на те, що відповідачем не заявлено такого клопотання ні у суді першої ні у суді апеляційної інстанції.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2021, матеріали апеляційної скарги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква у судовій справі № 911/1196/20 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Агрикова О.В.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 поновлено Квартирно-експлуатаційному відділу м. Біла Церква строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 18.11.2020 у справі № 911/1196/20. Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на рішення Господарського суду Київської області від 18.11.2020 у справі № 911/1196/20 залишено без руху та встановлено строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

6.3. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква звернувся з клопотанням про усунення недоліків апеляційної скарги.

6.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на рішення Господарського суду Київської області від 18 листопада 2020 року у справі № 911/1196/20.

6.5. та повідомлено сторін про те, що розгляд даної апеляційної скарги вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

7. Інші процесуальні дії у справі: не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. Між ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - постачальник, позивач) та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Біла Церква (далі - споживач, відповідач) укладено договір постачання природного газу № 00383/16-БО-17 від 05.12.2016 (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1. якого постачальник зобов`язується передати у власність споживача у 2016 році, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити природний газ на умовах цього договору (а.с. 10-18).

8.2. Відповідно до пункту 2.1. Договору постачальник передає споживачу з 01.12.2016 по 31.12.2016 природний газ обсягом до 128,241 тис.куб.метрів.

8.3. Згідно з пунктом 3.4. Договору приймання - передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі.

8.4. Пунктом 5.2. Договору визначено, що ціна за 1000 куб. метрів природного газу за цим договором становить 7148,00 гривень, крім того, податок на додану вартість - 20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість - 8577,60 грн.

8.5. Відповідно до пункту 6.1. Договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% вартості поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

8.6. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

8.7. Згідно з пунктом 8.2. Договору у разі прострочення споживачем оплати згідно з пунктом 6.1. Договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

8.8. Пунктом 10.3. Договору визначено, що строк у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором, у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років.

8.9. Відповідно до п. 12.1. Договору договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

8.10. На виконання умов Договору позивачем передано, а відповідачем прийнято природний газ, що підтверджується долученими до матеріалів справи актами приймання - передачі: від 31.12.2016 на суму 799071,35 грн., від 31.12.2016 на суму 517426,74 грн. (а.с. 20, 21)

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

9.1. Між позивачем та відповідачем укладено договір, який за своєю правовою природою є договором поставки.

9.2. Матеріалами справи підтверджується поставка газу за Договором позивачем, який прийнятий відповідачем, всього на суму 1316498,09 грн..

9.3. Відповідно до уклеєного сторонами договору строк оплати: на суму 799071,35 грн. настав 25.01.2017; на суму 517426,74 грн. настав 25.01.2017.

9.4. Обов`язок з оплати виконано позивачем у повному обсязі - 10.11.2017, що підтверджується довідками позивача "Сальдо, Предприятие "КЕВ м. Біла Церква" та "Операции по предприятию "КЕВ м. Біла Церква" с 01-12-016 по 31-01-2020", листів відповідача та банківської виписки (а.с. 22-29), проте, з порушенням строків, визначених пунктом 6.1 Договору.

9.5. Зважаючи, що сторонами у пункті 10.3 Договору збільшена позовна давність до 5 років, у тому числі, щодо вимог, що входять до предмету позову, позовна давність до про яку заявлено відповідачем (а.с. 61) не сплинула.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1 Враховуючи те, що відповідач не виконав грошові зобов`язання за Договором та не оплатив товар, у визначений Договором строк, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем правомірно нараховано 3% річних та інфляційні втрати, а також пеню відповідно до пункту 8.2 Договору, які є арифметично правильним, з огляду на що підлягають стягненню у заявленого позивачем розмірі.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1 Твердження скаржника про те, що він не знав про суму нарахованих штрафних санкцій та те, що заборгованість по сплаті штрафних санкцій не відображалась на його балансі правильних висновків суду першої інстанції не спростовуюсь з огляду на те, що правом на звернення до суду з метою захисту права на стягнення інфляційних втрат, трьох відсотків річних та штрафних санкцій, в силу положень п. 10.3 Договору позивач наділений протягом п`яти років.

11.2 Твердження скаржника про те, що суд першої інстанції, не звернув увагу на те, що КЕВ м.Біла Церква с неприбутковою установою, фінансується повністю з Державного бюджету, на момент подання позову основний борг був уже сплачений, строк прострочення виконання зобов`язання був невеликий та не з`ясував ступінь вини кожної із сторін, не застосував право зменшення обсягу відповідальності боржника у відповідності до вимог норм ст. 616 ЦК України, також не спростовують правильних висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 616 ЦК України, на яку посилається відповідач, передбачено право суду зменшити розмір неустойки та збитків, якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, а також якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).

Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього (ч. 4 ст. 165 ГПК України).

Відповідачем, як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і на стадії апеляційного перегляду не заявлялось клопотань про зменшення розміру неустойки. Апеляційна скарга також такого клопотання не містить, що виключає необхідність дослідження судом обставин за яких можливим би було зменшення пред`явлених до стягнення штрафних санкцій.

Крім того, відповідно до викладеної у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.06.2019 р. у справі №916/1573/18 визначено, що "проценти річних не є складовою збитків та нараховуються на суму простроченого зобов`язання".

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду:

12.1. Відповідачем порушено право позивача на своєчасне отримання оплати поставленого відповідачу газу.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

13.2. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).

13.3. Частиною четвертою статті 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в т.ч. в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

13.4. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України).

13.5. Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

13.6. За змістом 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

13.7. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

13.8. Відповідно до ч. 6 ст. 252 ГПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

13.9. Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.10 ст.270 ГПК України).

13.10. За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

13.11. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (статтею 611 ЦК України).

13.12. Відповідно до ст. 616 ЦК України якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

13.13. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

13.14. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України).

13.15. Згідно з статтею 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним, - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтоване, - прийняте на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду Київської області від 18 листопада 2020 року у справі №911/1196/20 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на рішення Господарського суду Київської області від 18 листопада 2020 року у справі №911/1196/20 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на рішення Господарського суду Київської області від 18 листопада 2020 року у справі №911/1196/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 18 листопада 2020 року у справі №911/1196/20 залишити без змін.

3. Судові витрати, у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, покласти на Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква.

4. Справу №911/1196/20 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 29.03.2021 р.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

А.О. Мальченко