ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2021 р. Справа №909/893/17

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання Олійник Н.

представники сторін в судове засідання не з`явились

від ВПВР ДДВС МЮУ- Семен І.Р.-ст. держ. виконавець

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД" б/н від 13.01.2021 (вх.ЗАГС № 01-05/208/21 від 15.01.2021)

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 22.12.2020 (суддя Фанда О.М., повний текст ухвали складено 23.12.2020, м. Івано-Франківськ)

на скаргу ТОВ "КГД-БУД" вх. № 14832/20 від 05.10.2020 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Магди С.Г.

у справі №909/893/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", м.Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД", с.Ямниця, Тисменицького району Івано-Франківської області

про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "КГД-БУД" подано до суду скаргу вх. № 14832/20 від 05.10.2020 на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Магди С.Г. у даній справі.

Скаржник просить суд визнати дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Магди С.Г. протиправними з приводу зобов`язання керівника ТОВ "КГД" в семиденний строк з дня отримання вимоги надати державному виконавцю інформацію щодо стану виконання рішення суду з наданням підтверджуючих документів про сплату боргу, провести інвентаризацію та фотофіксацію описаного та арештованого майна державним виконавцем (постанови про опис та арешт майна від 13.09.2018 № 56774581) та направити копію відповідно акту разом із фото майна на адресу відділу, а також надати пояснення керівника або іншої уповноваженої особи за фактом невиконання вимог виконавчого документа та повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання.

Обгрунтовуючи скаргу, скаржник зазначив, що відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України порушено норми ст. 19, 25 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки, на його думку, державний виконавець не може вчиняти будь-які виконавчі дії у межах виконавчого провадження, тому що майно, на яке звертається стягнення, перебуває під забороною відчуження, а тому є підстави для зупинення виконавчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 22.12.2020 у справі № 909/893/17 у задоволенні скарги ТОВ "КГД-БУД" вх. № 14832/20 від 05.10.2020 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Магди С.Г. - відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що скарга ТОВ «КГД-БУД» на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Магди С.Г. є необгрунтованою та безпідставною, непідтверджена належними доказами, а тому підстави для її задоволення відсутні.

ТОВ "КГД-БУД" подано апеляційну скаргу б/н від 13.01.2021 (вх.ЗАГС № 01-05/208/21 від 15.01.2021), в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду від 22.12.2020 та відкрити провадження у справі №909/893/17; скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 22.12.2020 у даній справі, направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Івано-Франківської області, посилаючись на те, що ухвала суду є необгрунтована, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Зокрема, скаржник зазначає, що у провадженні Господарського суду Івано-Франківської області перебуває справа №909/761/18 за позовом ТОВ» КГД-Буд» до ПАТ «Державний експортно-імпортний банк», ТОВ «Компанія «Рона» про визнання договору іпотеки недійсним (провадження у справі зупинено до вирішення справи №909/50/18) та зазначає, що саме іпотечний договір №5414Z9 від 05.08.2014 був підставою для звернення стягнення на нерухоме майно.

Також, скаржник зазначає, що у провадженні Львівського НАБУ 29.11.2019 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001070 за фактом можливого заволодіння коштами ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» в особливо великих розмірах, а також у провадженні слідчого Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄДР за №0004318, в якому ТОВ «КГД-БУД» надано статус потерпілого у межах кримінального провадження.

Скаржник вважає, що державний виконавець не може вчиняти будь-які виконавчі дії у межах виконавчого провадження, оскільки майно, на яке звертається стягнення перебуває під забороною відчуження, а тому у відповідності до вимог ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» є підстави для зупинення виконавчого провадження, про що державному виконавцю відомо, а документи з даного приводу знаходяться у виконавчому провадженні.

АТ «Укрексімбанк» у відзиві на апеляційну скаргу просить ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 22.12.2020 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, вважає апеляційну скаргу безпідставною та такою, що не грунтується на нормах законодавства та такою, що не підлягає до задоволення. Зокрема, позивач вважає, що відповідачем на підтвердження порушення своїх прав наводяться безпідставні та необгрунтовані твердження, які не мають жодного відношення до виконання судового рішення у справі №909/893/17.

Південно Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції у відзиві на апеляційну скаргу просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на те, що оскільки на даний час виконання судового рішення у справі №909/893/17 у встановленому законом порядку не зупинене, не розстрочене та не відстрочене, з метою подальшого виконання виконавчого документа державним виконавцем відділу, керуючись ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», 01.06.2020 зобов`язано надати інформацію щодо стану виконання рішення суду з наданням підтверджуючих документів про сплату боргу, провести інвентаризацію та фотофіксацію описаного та арештованого майна та направити копію відповідного акту на адресу відділу. Отже, управління вважає, що державним виконавцем направлено законну та обов`язкову до виконання вимогу, а тому зазначення скаржником щодо неправомірності підстав її винесення та направлення є необгрунтованим.

Управління вважає, що ухвалою суду вірно, повно та всебічно досліджено всі матеріали справи, надано належну оцінку діям державного виконавця, визнавши вимоги державного виконавця такими, що базуються на нормах чинного законодавства. А також зазначає, що апеляційна скарга є необгрунтованою та безпідставною, ухвала господарського суду винесена у відповідності до вимог чинного законодавства.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Західного апеляційного господарського суду від 15.01.2021 справу №909/893/17 призначено судді доповідачу Галушко Н.А., суддям Желіку М.Б., Орищин Г.В..

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 08.02.2021 поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 22.12.2020, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «КГД-БУД» у справі №909/893/17 та призначено розгляд справи на 02.03.2021.

02.03.2021 судове засідання не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.03.2021 розгляд справи призначено на 23.03.2021.

Представники сторін в засідання не з`явились.

Скаржником подано повторне клопотання про відкладення розгляду справи, в якому зазначає, що директор товариства знаходиться на самоізоляції, у зв`язку із запровадженням на території Івано-Франківської області карантинних обмежень та встановлення «червоного» рівня епідемічної небезпеки в Івано-Франківській області від 26.02.2021.

Суд звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" від 04.05.2020 № 343, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та відповідно до підпункту 8 пункту 2 Постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів.

На виконання Закону України від 30.03.2020 № 540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" та відповідно до пункту 10 частини 1 статті 152, частини 5 статті 153 Закону України "Про судоустрій і статус судів" Державна судова адміністрація України наказом від 08.04.2020 № 169 затвердила Порядок роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду.

Таким чином, скаржник як і решта учасників справи не були позбавлені права взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду, а також поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. При цьому суд враховує приписи статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України за якими своєчасний розгляд справи є одним із завдань судочинства, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожного на справедливий розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У свою чергу суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

При цьому суд приймає до уваги тривалість розгляду даної справи, а також те, що участь сторін у судовому засіданні для учасників справи ухвалою суду від 05.03.2021 визнано не обов`язковою.

За таких обставин, враховуючи технічну можливість за бажанням сторін здійснювати проведення судового засідання у режимі відеоконференцзв`язку, колегія суддів вважає, що правових підстав для відкладення розгляду справи немає.

Державний виконавець у судовому засіданні надав пояснення щодо вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.11 ст.270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи у разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

З огляду на те, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, розгляд справи відкладався, сторони мали можливість надати усі необхідні пояснення та аргументи щодо суті спору, участь в судовому засіданні сторін обов`язковою не визнавалась, неявка сторін не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників сторін.

Обставини справи.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 17.01.2018 у справі № 909/893/17 задоволено позов АТ "Укрексімбанк" та вирішено в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Компанія Рона" на користь АТ "Укрексімбанк" звернути стягнення на заставне майно за іпотечним договором №5414Z9 від 05.08.2014 укладеним між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", м.Київ та ТОВ "КГД - БУД", який посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Бородовською Н.О. 05.08.2014 та зареєстрований за №450 із змінами і доповненнями, що належить на праві власності ТОВ "КГД - БУД" та звернути стягнення на предмет застави по договору застави № 5414Z13 від 27.10.2014 укладеним між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ТОВ "КГД - БУД", який посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Бородовською Н.О. 27.10.2014 і зареєстрований за №626 із змінами і доповненнями, що належить на праві власності ТОВ "КГД - БУД" . Встановлено початкову ціну та спосіб реалізації предмета застави/іпотеки.

На виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.01.2018 у справі № 909/893/17 видано наказ від 07.05.2018, який пред`явлений для примусового виконання до Відділу примусового виконання Департаменту виконавчої служби Мінюсту України.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванютою І.М. відкрито виконавче провадження ВП № 567745581 по виконанню вищевказаного наказу суду.

Постановами про опис та арешт майна (коштів) боржника від 13.09.2018 описано та накладено арешт на майно, на яке звернуто стягнення згідно рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.01.2018 у справі №909/893/17.

З метою подальшого виконання виконавчого документу державним виконавцем відділу, керуючись ч. 5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", 01.06.2020 направлено керівнику ТОВ «КГД-БУД» Дармограю О.П. вимогу державного виконавця, якою зобов`язано надати інформацію щодо стану виконання рішення суду з наданням підтверджуючих документів про сплату боргу; провести інвентаризацію та фотофіксацію описаного та арештованого майна та направити копію відповідного акту на адресу відділу.

При розгляді скарги судом взято до уваги, що 11.03.2019 ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (стягувач) звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області зі скаргою, в якій просив визнати незаконною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо непередання на реалізацію рухомого та нерухомого майна ТОВ «КГД-БУД», яке арештоване та описане згідно з постановами державного виконавця у ВП № 56774581 від 13.09.2018 і перебуває у заставі та іпотеці стягувача та зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України передати на реалізацію зазначене майно.

В обґрунтування скарги було зазначено, що Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України безпідставно не вчиняє дії з виконання наказу від 07.05.2018 у справі № 909/893/17, виданого Господарським судом Івано-Франківської області щодо передачі описаного та арештованого рухомого й нерухомого майна на реалізацію, що призводить до порушення права стягувача на судовий захист.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 29.03.2019 відмовлено в задоволенні скарги з тих підстав, що майно, на яке накладено арешт державною виконавчою службою щодо виконання наказу у справі № 909/893/17 (виданого на виконання рішення господарського суду) накладено арешт в рамках кримінального провадження №0000024 від 20.01.2016, про що свідчить ухвала слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 19.06.2017 у справі № 344/7756/17, що унеможливлює вчинення дій органу державної виконавчої служби по реалізації майна.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.06.2019 ухвала Господарського суду Івано-Франківської області від 29.03.2019 частково скасована, прийнято нове рішення, яким частково задоволено скаргу ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України»; визнано незаконною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що полягала у непереданні на реалізацію рухомого майна ТОВ «КГД-БУД», яке арештоване та описане згідно з постановою державного виконавця ВП № 56774581 від 13.09.2018 і перебуває у заставі стягувача; зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України передати на реалізацію рухоме майно ТОВ «КГД- БУД», яке арештоване та описане згідно з постановою державного виконавця у ВП № 56774581 від 13.09.2018 і перебуває у заставі стягувача.

Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.07.2019 у справі № 909/893/17 касаційну скаргу ТОВ "КГД- БУД" в частині оскарження ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 29.03.2019 у справі № 909/893/17 повернуто без розгляду; відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі № 909/893/17 за касаційною скаргою ТОВ "КГД-БУД" в частині оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 05.06.2019.

З метою подальшого виконання виконавчого документу державним виконавцем відділу, керуючись ч. 5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", 01.06.2020 направлено керівнику ТОВ «КГД-БУД» Дармограю О.П. вимогу державного виконавця, якою зобов`язано надати інформацію щодо стану виконання рішення суду з наданням підтверджуючих документів про сплату боргу; провести інвентаризацію та фотофіксацію описаного та арештованого майна та направити копію відповідного акту на адресу відділу, яку скаржник отримав 11.06.2020.

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Згідно положень частини 1 статті 5 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.

Відповідно до положень ст.129-1 Конституції України та ст. 326 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Аналогічні положення містить ч.2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження здійснюється, зокрема, з дотриманням засад верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності.

У відповідності з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов`язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження").

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та справедливого виконання рішення, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі- Конвенція).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав і обов`язків цивільного характеру. У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

При цьому, у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії Європейський суд з прав людини відзначив, що затримка у виконанні судового рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яка захищається п. 1 ст. 6 Конвенції, у зв`язку із чим саме на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та справедливого виконання рішення, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з Розділом 1 Загальних положень Інструкції, а саме пунктом 9 встановлено, що вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов`язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення.

Вимога підписується виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами зв`язку, або вручається виконавцем особі, яка зобов`язана вчинити дії.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 18Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Як вбачається з наведеного, судова колегія прийшла до висновку, оскільки на час виконання судового рішення у справі №909/893/17 виконання останнього у встановленому порядку не зупинене, не розстрочене та не відстрочене, з метою подальшого виконання виконавчого документа державним виконавцем правомірно, в межах повноважень, направлено вимогу з врахуванням вимог чинного законодавства, а тому зазначення скаржником щодо неправомірності на його думку підстав її винесення та направлення є необгрунтованим.

Окрім того, посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що у відповідності до вимог ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» є підстави для зупинення виконавчого провадження, про що державному виконавцю відомо, а документи з даного приводу знаходяться у виконавчому провадженні, судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки нормами зазначеної статті не передбачено зупинення виконавчого провадження.

Також, як зазначалось вище, ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.06.2019 відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зобов`язано передати на реалізацію рухоме майно ТОВ «КГД- БУД», яке арештоване та описане згідно з постановою державного виконавця у ВП № 56774581 від 13.09.2018 й перебуває у заставі стягувача.

Отже, з огляду на вищенаведені обставини, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що скарга ТОВ «КГД-БУД» на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Магди С.Г. є необгрунтованою та безпідставною, непідтверджена належними доказами, а тому підстави для її задоволення відсутні.

Державний виконавець в межах повноважень та обставин справи, з врахуванням постанови Західного апеляційного господарського суду від 05.06.2019 у даній справі, якою апеляційну скаргу ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» задоволено частково та визнано незаконною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що полягає у непереданні на реалізацію рухомого майна ТОВ «КГД-БУД», яке арештоване та описане згідно з постановою державного виконавця ВП №56774581 від 13.09.2018 й перебуває у заставі стягувача, зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України передати на реалізацію рухоме майно ТОВ «КГД-БУД», яке арештоване та описане згідно з постановою державного виконавця ВП №56774581 від 13.09.2018 й перебуває у заставі стягувача, в решті ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 29.03.2019 щодо визнання незаконною бездіяльності Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в частині непередання на реалізацію нерухомого майна ТОВ «КГД-БУД», яке арештоване та описане згідно з постановою державного виконавця ВП №56774581 від 13.09.2018 й перебуває у іпотеці стягувача та зобов`язання передати на реалізацію нерухоме майно ТОВ «КГД-БУД», яке арештоване та описане згідно з постановою державного виконавця ВП №56774581 від 13.09.2018 й перебуває у іпотеці стягувача залишено без змін, вчинив необхідні дії для фактичного виконання рішення суду при відсутності його добровільного виконання боржником.

Відповідно до ч.2 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно із ч.ч.1,2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає ухвалу місцевого господарського суду такою, що прийнята з дотриманням норм процесуального та правильним застосуванням норм матеріального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали не вбачає.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд ухвали в апеляційному порядку покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 282- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД" б/н від 13.01.2021 (вх.ЗАГС № 01-05/208/21 від 15.01.2021) залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 22.12.2020 у справі № 909/893/17 залишити без змін.

3. Судовий збір за перегляд ухвали в апеляційному порядку покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 05.04.2021.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Орищин А. В.