ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" березня 2021 р. Справа № 924/1377/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Мухи М.Є, за участю секретаря судового засідання Білявської Н. розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1 м. Хмельницький

до Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради м. Хмельницький

за участю третьої особи, яка на заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Хмельницький завод "Полімер", м. Хмельницький

про скасування реєстраційних записів

В судовому засіданні відповідно до ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою від 28.12.2020р. відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження із стадії підготовчого провадження. Підготовче засідання призначено на 26.01.2021р. Ухвалою від 26.01.2021р. підготовче засідання відкладено на 10.02.2021р. Ухвалою від 10.02.2021р. відкладено підготовче засідання на 24.02.2021р. Ухвалою від 24.02.2021р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 18.03.2021р.

Виклад позицій учасників справи, заяви, клопотання.

Позивач звернувся із позовом до Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради про скасування реєстраційних записів (реєстраційних дій), а саме: №9004183 від 23.08.2012р. про "підтвердження відомостей про юридичну особу (зміна додаткової інформації)"; №0004183 від 19.04.2013р. про "внесення змін до відомостей про юридичну особі, що не пов`язані зі змінами в установчих документах (зміна видів діяльності)"; №1004183 від 25.06.2013р. про "державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (інші зміни)"; №2004183 від 15.04.2015р. про "підтвердження відомостей про юридичну особу (зміна додаткової інформації)"; №2004183 від 14.06.2016р. про "внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації"; №6004183 від 16.06.2016р. про "внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу або державного органу про відміну рішення щодо припинення юридичної особи"; № від 04.08.2016р. про "внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації"; №8004183 від 31.10.2016р. про "внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу або державного органу про відміну рішення щодо припинення юридичної особи".

Обґрунтовуючи позов позивач зазначає, що рішенням суду області від 16 червня 2016 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 23 серпня 2016 року, постановою Вищого господарського суду України від 05 грудня 2016 року, у справі №924/377/16 визнано недійними рішення загальних зборів співвласників Колективного підприємства "Завод Полімер" від 03.11.2011р., оформленого протоколом зборів №1, від 08.11.2011р., оформленого протоколом зборів №2, від 17.11.2011р., оформленого протоколом зборів №3. На підставі визнаних недійсними рішень загальних зборів співвласників Колективного підприємства "Завод Полімер", оформлених протоколами №1 від 03.11.2011р., №2 від 08.11.2011р., №3 від 17.11.2011р., були вчинені реєстраційні записи №3004183 від 03.11.2011р., №4004183 від 09.11.2011р., 004183 від 17.11.2011р., №6004183 від 17.11.2011р. на підставі яких в подальшому були вчинені реєстраційні записи № 7004183 від 18.05.2012р. про "внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами до установчих документів (зміна видів діяльності), №8004183 від 24.05.2012р. про "державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (зміна статутного або складеного капіталу, зміна складу або інформації про засновників)".

Повідомляє, що Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25 травня 2020 року у справі №924/1193/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Хмельницький завод "Полімер", про визнання протиправними (недійсними) з моменту вчинення та скасування реєстраційних записів (реєстраційних дій), апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково та скасовано реєстраційний запис №3004183 від 03 листопада 2011 року про "внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу або державного органу про відміну рішення щодо припинення юридичної особи"; скасовано реєстраційний запис №4004183 від 09 листопада 2011 року про "державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (зміна складу або інформації про засновників)"; скасовано реєстраційний запис №5004183 від 17 листопада 2011року про "державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (зміна повного найменування, зміна скороченого найменування; зміна статутного або складеного капіталу, зміна видів діяльності, інші зміни, зміна складу або інформації про засновників)"; скасовано реєстраційний запис №6004183 від 17 листопада 2011 року про "внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами до установчих документів (зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів)"; скасовано реєстраційний запис №7004183 від 18 травня 2012 року про "внесення змін до відомостей про юридичну особі, що не пов`язані зі змінами до установчих документів (зміна видів діяльності)"; скасовано реєстраційний запис №8004183 від 24 травня 2012 року про "державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (зміна статутного або складеного капіталу, зміна складу або інформації про засновників)". У позові про визнання протиправними (недійсними) з моменту вчинення реєстраційних записів відмовлено.

Також вказує, що відповідно до Витягу з ЄДРПОУ від 09.12.2016р. на підставі заяв керівника (власника) Хмельницького заводу "Полімер" були вчинені оскаржувані реєстраційні записи. Позивач вважає, що всі дії, які стосуються управління юридичною особою є нерозривно пов`язані із правомірністю вступу особи до складу співвласників та обрання особи директором відповідної юридичної особи.

За таких обставин, беручи до уваги той факт, що у встановленому законом порядку, рішення загальних зборів Колективного підприємства "Завод "Полімер" на яких ОСОБА_2 прийнято до складу співвласників та обрано директором були визнанні недійсними, то визнання недійсними реєстраційних записів №9004183 від 23.08.2012р., №0004183 від 19.04.2013р., №1004183 від 25.06.2013р., №2004183 від 15.04.2015р., №2004183 від 14.06.2016р., №6004183 від 16.06.2016р., № від 04.08.2016р., №8004183 від 30.10.2016р., як вказує позивач, перебуває в тісному зв`язку із визнанням недійсними рішень загальних зборів, оформлених протоколами №2 від 08.11.2011р. та № 3 від 17.11.2011 р., а відповідно така вимога має похідний характер від визнання вказаних вище рішень недійсними.

Відповідач у відзиві на позов вказує, що відносини, які виникали у сфері державної реєстрації юридичних осіб на момент проведення реєстраційних дій стосовно КП "Заводу Полімер" регулювалися Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003р. №755-ІV, який набрав чинності 02.07.2004р., надалі Закон. Пунктом 11 ст.19 зазначеного Закону було передбачено, що юридична особа зобов`язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомостей про юридичну особу реєстраційну картку №6 про підтвердження відомостей про юридичну особу. Враховуючи вимоги Закону представниками даної юридичної особи були подані відповідні реєстраційні картки та проведені реєстраційна дія 9004183 від 23.08.2012р. та реєстраційна дія 2004183 від 15.04.2015р. В подальшому відповідно до п.1, п.2 ст.19 Закону при подачі представником КП "Полімер" реєстраційної картки ф.4 була проведена реєстраційна дія 0004183 від 19.04.2013р. та при подачі - реєстраційної картки ф.4; квитанції про сплату адміністративного збору в сумі 51 гривня: додатку №2 до статуту підприємства та рішення №5 від 21.06.2013р. власника підприємства ОСОБА_2 реєстраційна дія 1004183 від 25.06.2013 р.

Відповідно до п.1 ч. 9 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державному реєстратору було подане рішення №2/2016 власника підприємства ОСОБА_2 про ліквідацію КП "Хмельницький завод "Полімер" в результаті чого була проведена реєстраційна дія 2004183 від 14.06.2016р. В послідуючому на підставі вищезгаданого пункту та статті Закону при подачі реєстратору рішення №7/2016 від 04.08.2016р. власника підприємства була проведена реєстраційна дія . Відповідно до ч.1 ст. 214 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила односторонній правочин, має право відмовитися від нього, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до вимог чинного законодавства на підставі поданого рішення №3/2015 від 16.06.2016р. власника підприємства була проведена реєстраційна дія 6004183 від 16.06.2016р та на підставі рішення 9/2016 від 31.10.2016р. реєстраційна дія 8004183.

Таким чином, як вказує відповідач, при проведені реєстраційних дій про скасування яких просить позивач, державний реєстратор діяв в межах своїх повноважень та у спосіб визначений чинним законодавством України. Зважаючи на викладене щодо вирішення спору покладається на думку суду. Просить розглядати справу за відсутності представника.

Третя особа у письмових поясненнях вказала, що позовні вимоги про скасування реєстраційних записів, що є предметом даного спору перебувають у тісному зв`язку із визнанням недійсними рішень загальних зборів, оформлених протоколами №2 від 08.11.2011р. та №3 від 17.11.2011р., а тому є похідними від визнання цих рішень недійсними. У клопотанні від 10.02.2021р. просить розглядати справу за відсутності представника.

Позивач у клопотанні від 18.03.2021р. позовні вимоги підтримує у повному розмірі, просить розглядати справу за відсутності представника.

24.02.2021р. від позивача надійшла заява у якій повідомляє, що при формуванні позовних вимог щодо скасування реєстраційних записів, а саме: від 19.04.2013р. про "внесення змін до відомостей про юридичну особі, що не пов`язані зі змінами в установчих документах (зміна видів діяльності)" випадково було написано цифру "6" замість цифри "7" а саме зазначено №0004183, вірним необхідно рахувати номер №0004183; від 25.06.2013р. про "державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (інші зміни)" випадково було написано цифру "6" замість цифри "5", а саме зазначено №1004183, вірним необхідно рахувати №1004183; від 14.06.2016р. про "внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації" випадково було написано цифри "0", "6", "2" замість цифри "1", "0", "5", а саме зазначено №2004183, вірним необхідно рахувати № 5004183; від 04.08.2016р. про "внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації" випадково було дописано цифру "400", а саме зазначено №. вірним необхідно рахувати номер №7004183. Заява не суперечить ст.42, 45 ГПК України, тому судом приймається.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

08.11.2011 року рішенням загальних зборів співвласників КП заводу "Полімер", оформленим протоколом №2, прийнято до складу співвласників колективного підприємства завод "Полімер" ОСОБА_2 , внесено зміни до п. 1.3. статуту колективного підприємства завод "Полімер" у вигляді додатку до статуту та викладено їх у наступній редакції: п. 1.3. Власником підприємства є: ОСОБА_3 - яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Паспорт серії НОМЕР_1 виданий Хмельницьким МУ УМВС України в Хмельницькій області 24.10.1998 року, ідентифікаційний код НОМЕР_2 . ОСОБА_2 - який проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Паспорт серії НОМЕР_3 виданий Хмельницьким РВ УМВС України в Хмельницькій області 22.08.2006 року; а також затверджено додаток до статуту колективного підприємства завод "Полімер" від 08.11.2011 року.

17.11.2011 року рішенням загальних зборів співвласників КП заводу "Полімер", оформленим протоколом №3, виключено на підставі нотаріальної заяви про вихід з числа співвласників колективного підприємства завод "Полімер" ОСОБА_3 зі складу співвласників колективного підприємства заводу "Полімер"; перейменовано колективне підприємство завод "Полімер" на Хмельницький завод "Полімер"; затверджено статутний фонд підприємства у розмірі 326745,00 грн.; затверджено нову редакцію статуту Хмельницького заводу "Полімер"; обрано директором Хмельницького заводу "Полімер" ОСОБА_2 .

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 16.06.2016 року у справі №924/377/16, з урахуванням ухвали від 17.06.2016 року про виправлення описки, задоволено позов ОСОБА_1 , м. Хмельницький до Хмельницького КП "Завод Полімер" м. Хмельницький про визнання недійсним рішення загальних зборів співвласників КП "Завод Полімер" від 03.11.2011р., оформленого протоколом зборів №1, від 08.11.2011р., оформленого протоколом зборів №2, від 17.11.2011р., оформленого протоколом зборів №3. Визнано недійними рішення загальних зборів співвласників Колективного підприємства "Завод Полімер" від 03.11.2011р., оформленого протоколом зборів №1, від 08.11.2011р., оформленого протоколом зборів №2, від 17.11.2011р., оформленого протоколом зборів №3.

Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців у листі №025-16-06/892 від 12.10.2016 року повідомив про отримання 04.10.2016 року рішення господарського суду Хмельницької області від 16.06.2016 року та ухвали господарського суду Хмельницької області від 17.06.2016 року у справі №924/377/16, проте, не проведено жодних реєстраційних дій на підставі вказаних судових рішень щодо Хмельницького заводу "Полімер" по причині того, що такі рішення не тягнуть зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10.02.2020р. у справі №924/1193/19 за позовом ОСОБА_1 , м. Хмельницький до Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, м. Хмельницький, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Хмельницький завод "Полімер", м. Хмельницький про визнання протиправними (недійсними) з моменту вчинення та скасування реєстраційних записів (реєстраційних дій) скасовано реєстраційний запис №3004183 від 03 листопада 2011 року про "внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу або державного органу про відміну рішення щодо припинення юридичної особи"; скасовано реєстраційний запис №4004183 від 09 листопада 2011 року про "державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (зміна складу або інформації про засновників)".; скасовано реєстраційний запис №5004183 від 17 листопада 2011 року про "державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (зміна повного найменування, зміна скороченого найменування; зміна статутного або складеного капіталу, зміна видів діяльності, інші зміни, зміна складу або інформації про засновників)"; скасовано реєстраційний запис №6004183 від 17 листопада 2011 року про "внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами до установчих документів (зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів)". В решті позову відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.05.2020р. у справі №924/1193/19 позов задоволено частково. Скасовано реєстраційний запис №3004183 від 03 листопада 2011 року про "внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу або державного органу про відміну рішення щодо припинення юридичної особи"; скасовано реєстраційний запис №4004183 від 09 листопада 2011 року про "державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (зміна складу або інформації про засновників)"; скасовано реєстраційний запис №5004183 від 17 листопада 2011 року про "державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (зміна повного найменування, зміна скороченого найменування; зміна статутного або складеного капіталу, зміна видів діяльності, інші зміни, зміна складу або інформації про засновників)"; скасовано реєстраційний запис №6004183 від 17 листопада 2011 року про "внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами до установчих документів (зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів)"; скасовано реєстраційний запис №7004183 від 18 травня 2012 року про "внесення змін до відомостей про юридичну особі, що не пов`язані зі змінами до установчих документів (зміна видів діяльності)"; скасовано реєстраційний запис №8004183 від 24 травня 2012 року про "державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (зміна статутного або складеного капіталу, зміна складу або інформації про засновників)". В позові про визнання протиправними (недійсними) з моменту вчинення реєстраційних записів відмовлено.

Позивач вважаючи, що оскаржувані реєстраційні записи здійснені на підставі рішень з використанням ОСОБА_2 повноважень, наданих рішенням від 17.11.2011р. є неправомірними звернувся із даним позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, у відповідності до вимог частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України, мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Тим самим, приписи наведених правових норм чинного законодавства визначають об`єктом судового захисту порушене, невизнане або оспорюване право.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (частина перша статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Перелік спорів, які відносяться до юрисдикції господарського суду, визначені у статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 20 Господарського процесуального кодексу України до юрисдикції господарських судів відносяться, крім інших, справи за позовом фізичних осіб, які не є підприємцями, у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, у тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах; й інші справи у спорах між суб`єктами господарювання; а також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Також Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 20.11.2019 року у справі №761/46959/17 правову позицію, згідно якої непослідовність національних судів не може створювати позивачеві перешкоди у реалізації права на судовий захист, оскільки, як вказує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), у п. 1 ст. 6 Конвенції, закріплене "право на суд" разом із правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "Ґолдер проти Сполученого Королівства" ("Golder v. the United Kingdom") від 21 лютого 1975 року, заява № 4451/70, § 36). Проте такі права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутність цих прав (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "Станєв проти Болгарії" ("Stanev v. Bulgaria") від 17 січня 2012 року, заява № 36760/06, § 230).

Згідно із ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

ЄСПЛ неодноразово встановлював порушення Україною Конвенції через наявність юрисдикційних конфліктів між національними судами (див. mutatis mutandis рішення від 9 грудня 2010 року у справі "Буланов та Купчик проти України" ("Bulanov and Kupchik v. Ukraine", заяви № 7714/06 та № 23654/08), в якому ЄСПЛ встановив порушення п. 1 ст. 6 Конвенції щодо відсутності у заявників доступу до суду касаційної інстанції з огляду на те, що відмова Вищого адміністративного суду розглянути касаційні скарги заявників всупереч ухвалам Верховного Суду України не тільки позбавила заявників доступу до суду, але й знівелювала авторитет судової влади; крім того, ЄСПЛ вказав, що держава має забезпечити наявність засобів для ефективного та швидкого вирішення спорів щодо судової юрисдикції (§ 27-28, 38-40); рішення від 1 грудня 2011 року у справі "Андрієвська проти України" ("Andriyevska v. Ukraine", заява № 34036/06), в якому ЄСПЛ визнав порушення пункту 1 статті 6 Конвенції з огляду на те, що Вищий адміністративний суд відмовив у відкритті касаційного провадження за скаргою заявниці, оскільки її справа мала цивільний, а не адміністративний характер, і тому касаційною інстанцією мав бути Верховний Суд України; натомість останній відмовив у відкритті касаційного провадження, зазначивши, що судом касаційної інстанції у справі заявниці є Вищий адміністративний суд України (§ 13-14, 23, 25-26); рішення від 17 січня 2013 року у справі "Мосендз проти України" ("Mosendz v. Ukraine", заява № 52013/08), в якому ЄСПЛ визнав, що заявник був позбавлений ефективного національного засобу юридичного захисту, гарантованого ст. 13 Конвенції через наявність юрисдикційних конфліктів між цивільними й адміністративними судами (§ 116, 119, 122-125); рішення від 21 грудня 2017 року у справі "Шестопалова проти України" ("Shestopalova v. Ukraine", заява № 55339/07), в якому ЄСПЛ дійшов висновку, що заявниця була позбавлена права на доступ до суду всупереч п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки національні суди надавали їй суперечливі роз`яснення щодо юрисдикції, відповідно до якої позов заявниці мав розглядатися у судах України, а Вищий адміністративний суд України не виконав рішення Верховного Суду України щодо розгляду позову заявниці за правилами адміністративного судочинства (§ 13, 18-24)).

Відповідно до частини першої статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно з частиною третьою статті 167 Господарського кодексу України під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Пунктом 1 частини другої статті 55 Господарського кодексу України передбачено, що господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку. Таким чином, під корпоративними відносинами є відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Отже, корпоративним є спір, зокрема, щодо управління, діяльності юридичної особи - суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (член) такої юридичної особи.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 як співвласник КП завод "Полімер" звернулася у 2016 році з позовом до Хмельницького заводу "Полімер", у якому просила захисти порушене корпоративне право, зокрема, визнати недійсними рішення загальних зборів співвласників КП "Завод "Полімер" від 03.11.2011 року, оформлене протоколом №1, від 08.11.2011 року, оформлене протоколом зборів №2, та від 17.11.2011 року, оформлене протоколом зборів №3.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 16.06.2016 року у справі №924/377/16, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 задоволено та визнано недійсними рішення загальних зборів співвласників КП "Завод "Полімер" від 03.11.2011 року, оформлене протоколом №1, від 08.11.2011 року, оформлене протоколом зборів №2, та від 17.11.2011 року, оформлене протоколом зборів №3.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 173 ГПК України похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду № 910/9834/18 від 13.11.2019р. зазначено, що для встановлення, чи є позовна вимога щодо реєстраційних дій у спорі похідною, слід з`ясувати, щодо яких відносин виник спір у справі та на захист яких прав та інтересів заявлений позов, та, відповідно, чи призведе до повного відновлення порушеного суб`єктивного права особи та ефективного захисту корпоративних прав та законних інтересів позивача задоволення лише основної вимоги без похідної. При цьому, слід брати до уваги те, що задоволення похідної вимоги прямо залежить від задоволення іншої позовної вимоги. Така вимога не може бути самостійною.

Судом береться до уваги, що реєстраційні дії, які вчинені на підставі рішень загальних зборів, не можуть самостійно оскаржуватись в господарському спорі, а їх дійсність безпосередньо пов`язана із чинністю рішень, на підставі яких такі дії були проведені. Відтак, вимоги про скасування відповідних реєстраційних дій є похідними від вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів, які були підставою для їх вчинення.

За приписами ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

За таких обставин, наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей котрі були внесені на підставі рішень загальних зборів, які на даний час визнанні недійсними вказує на наявність порушеного корпоративного права позивачки та необхідність їх скасування з метою захисту вказаного права.

Вище встановлено, що на підставі рішень загальних зборів, оформлених протоколами №2 від 08.11.2011 р. та № 3 від 17.11.2011 р., серед іншого, було прийнято до складу співвласників Колективного підприємства завод "Полімер" ОСОБА_2 та обрано його директором.

Суд звертає увагу на те, що всі інші подальші дії, які стосуються управління юридичною особою є нерозривно пов`язані із правомірністю вступу особи до складу співвласників та обрання особи директором відповідної юридичної особи.

За таких обставин, беручи до уваги той факт, що у встановленому законом порядку, рішення загальних зборів Колективного підприємства завод "Полімер" на яких ОСОБА_2 прийнято до складу співвласників та обрано директором визнанні недійсними, то визнання недійсними реєстраційних записів, що є предметом спору у даній справі перебуває в тісному зв`язку із визнанням недійсними рішень загальних зборів, оформлених протоколами №2 від 08.11.2011р. та № 3 від 17.11.2011 р., а відповідно така вимога має похідний характер від визнання вказаних вище рішень недійсними.

А тому, враховуючи, факт визнання недійсним, у встановленому законом порядку, рішення загальних зборів Колективного підприємства завод "Полімер" на яких ОСОБА_2 прийнято до складу співвласників та обрано директором, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволенню.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, судом враховано висновки, що зробив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 м. Хмельницький до Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради м. Хмельницький за участю третьої особи, яка на заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Хмельницький завод "Полімер", м. Хмельницький про скасування реєстраційних записів задовольнити.

Скасувати реєстраційні записи (реєстраційні дії):

- №9004183 від 23.08.2012р. про "підтвердження відомостей про юридичну особу (зміна додаткової інформації)";

- №0004183 від 19.04.2013р. про "внесення змін до відомостей про юридичну особі, що не пов`язані зі змінами в установчих документах (зміна видів діяльності)";

- №1004183 від 25.06.2013р. про "державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (інші зміни)";

- №2004183 від 15.04.2015р. про "підтвердження відомостей про юридичну особу (зміна додаткової інформації)";

- №5004183 від 14.06.2016р. про "внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації";

- №6004183 від 16.06.2016р. про "внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу або державного органу про відміну рішення щодо припинення юридичної особи";

- №7004183 від 04.08.2016р. про "внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації";

- №8004183 від 31.10.2016р. про "внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу або державного органу про відміну рішення щодо припинення юридичної особи".

Стягнути з Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради (м. Хмельницький, вул. Соборна, 16, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентиф.номер НОМЕР_4 ) - 16816грн. (шістнадцять тисяч вісімсот шістнадцять гривень) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.03.2021р.

Суддя М.Є. Муха

Віддруковано 4 примірники: 1 - до справи, 2 - позивачу ( АДРЕСА_3 ), 3 - відповідачу (м. Хмельницький, вул. Соборна, 16), 4 - третій особі (Хмельницький завод "Полімер" м. Хмельницький, вул. Пілотська, 77/3). Всім з повідомленням про вручення.