РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.03.2021Справа № 910/17184/20
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтокомплект ЛТД"

до Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 7 156 667,84 грн.

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Укравтокомплект Лтд" з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 678400 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням прав позивача в зв`язку із невиконанням своїх зобов`язань за договором поставки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 відкрито провадження у справі № 910/17184/20 та призначено засідання на 18.12.2020.

16.12.2020 відділом діловодства суду від відповідача отримано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції та відзив на позовну заяву.

17.12.2020 відділом діловодства суду від позивача отримано відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 18.12.2020 відкладено розгляд справи на 19.02.2021.

26.01.2021 відділом діловодства суду від позивача отримано пояснення по справі.

10.02.2021 відділом діловодства суду від відповідача отримано доповнення до заперечення на відповідь на відзив.

12.02.2021 відділом діловодства суду від відповідача отримано доповнення до заперечення на відповідь на відзив.

16.02.2021 відділом діловодства суду від відповідача отримано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

18.02.2021 відділом діловодства суду від відповідача отримано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

19.02.2021 відділом діловодства суду від позивача отримано заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Ухвалою суду від 19.02.2021 призначено справу до судового розгляду по суті на 19.03.2021.

11.03.2021 відділом діловодства суду від відповідача отримано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду міста від 12.03.2021 у задоволенні заяви Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відмовлено.

В судове засідання 19.03.2021 представники сторін не з`явилися.

В судовому засіданні 19.03.2021 винесено рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

У вересні 2019 року Відокремлений підрозділ «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Відповідач) на майданчику prozorro.gov.ua оголосив тендер з придбання «Товар - код CPV 34120000-4 по ДК 021:2015 - Мототранспортні засоби для перевезення 10 і більше осіб (Автобуси)».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укравтокомплект Лтд» (Позивач) стало переможцем вказаного тендеру, в результаті якого був укладений Договір на постачання товару №53-123-01-19-05934 від 18.11.2019.

Предметом Договору сторони визначили: ПОСТАЧАЛЬНИК зобов`язується передати ПОКУПЦЮ, а ПОКУПЕЦЬ приймає на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар - код CPV 34120000-4 по ДК 021:2015 - Мототранспортні засоби для перевезення 10 і більше осіб (автобуси), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації №1 (Додаток до договору N° 1), що є невід`ємною частиною цього договору. Рік виготовлення товару - не раніше 2019 року. ПОСТАЧАЛЬНИК забезпечує виконання гарантійних зобов`язань відповідно до розділу 6 Договору. Місцем виконання цього договору є місто Южноукраїнськ.

Загальна вартість товару є твердою та складає: разом: 5 987 000,00 грн. без ПДВ крім того ПДВ 20 % : 1 197 400,00 грн. Всього з ПДВ: 7 184 400,00 грн. (сім мільйонів сто вісімдесят чотири тисячі чотириста гривень 00 копійок) За даним договором оплата відбувається протягом 45 робочих днів після постачання ТМЦ згідно специфікації № 1 (Додаток до договору № 1) та виконання Постачальником умов п.п. 3.2, 5.1 цього Договору. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується»( п. 2.1-2.2 Договору).

29.01.2019 між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до Договору на постачання товару №53-123-01-19-05934 від 18.11.2019, відповідно до якої було змінено ціну Договору, а саме 6184399,20 грн.

Відповідно до п. 3.1 Договору постачання на протязі 90 днів з дати публікації договору в системі ProZorro, але не пізніше 30.11.19 р. на умовах: DDP м. Южноукраінськ, Миколаївська область, Южноукраїнське відділення ВП «Складське господарство» відповідно до Правил Інкотермс-2010, з обов`язковою присутністю представника ПОСТАЧАЛЬНИКА.

Відповідно до п. 11.1.1. Договору покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що товар був поставлений 29.11.2019 року, реєстрації податкових накладних ПДВ відбулася 13.12.2019 року, строк для оплати товару сплив 19.02.2020 року (45 робочий день, враховуючи офіційні святкові дні 25 грудня, 1 січня та 7 січня).

23.03.2020 позивачем було направлено відповідачеві претензію, з вимогою сплатити заборгованість.

Суд розглядає позовні вимоги із врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню , враховуючи наступне.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в розмірі 6184399,20 грн.

Крім суми основної заборгованості позивач просить стягнути із відповідача в зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань 3% річних в розмірі 185601,41 грн. та інфляційні втрати в розмірі 399512.18 грн., штраф в розмірі 309219,96 грн.

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 10.12.2019 року по справі № 904/4156/18 зазначає, що господарське правопорушення може полягати як у порушенні нормативно встановлених правил здійснення господарської діяльності, так і у порушенні договірних зобов`язань. Господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань також поділяється на встановлену законом і договірну. Необхідною умовою застосування такої відповідальності є визначення у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду правопорушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафні санкції і конкретний їх розмір.

Відповідно до ст. 264 ГК України матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного виробництва, так і придбаних у інших суб`єктів господарювання, здійснюються суб`єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим Кодексом, також на основі договорів купівлі- продажу. Законодавством можуть бути передбачені особливості поставки окремих видів продукції виробничо-технічного призначення або виробів народного споживання, а також особливий порядок здійснення поставки продукції для пріоритетних державних потреб. Основні вимоги щодо укладення та виконання договорів поставки встановлюються цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Поставною Ради Міністрів СРСР від 25.07.88 р. № 888 затверджено Положення про поставки продукції виробничо-технічного призначення, Положення про поставки товарів народного споживання, затверджені поставною Ради Міністрів СРСР від 25.07.88 р. № 888.

Відповідно до п. 66 Положення про поставку продукції виробничо-технічного призначення за необгрунтовану відмову від акцепту платіжної вимоги (повністю або частково), а також за ухилення від оплати продукції при інших формах розрахунків покупець (платник) сплачує постачальнику штраф в розмірі 5 відсотків суми, від сплати якої він відмовився або ухилився.

Здійснивши перерахунок штрафу суд приходить до висновку про задоволення вимоги в розмірі 309219,96 грн.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що дії відповідача є порушенням грошового зобов`язання, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Перевіривши розрахунок позивача 3% річних та інфляційних втрат з простроченої суми суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 185 601,41 грн. - 3% річних та 399512,18 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Позовна вимога про нарахування 3% річних за період з 20.02.2021 і до моменту виконання рішення не підлягає задоволенню. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд.3, ідентифікаційний код 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтокомплект Лтд» (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 108, кВ. 14, ідентифікаційний код 23521635) основну заборгованість в розмірі 6184399 (шість мільйонів сто вісімдесят чотири тисячі триста дев`яносто дев`ять) грн. 20 коп., штраф в розмірі 309219 (триста дев`ять тисяч двісті дев`ятнадцять) грн. 96 коп., 3 % річних в розмірі 185601 (сто вісімдесят п`ять тисяч шістсот одну) грн. 41 коп., інфляційні втрати в розмірі 399512 ( триста дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот дванадцять) грн. 18 коп., судовий збір в розмірі 108050 (сто вісім тисяч п`ятдесят) грн.01 коп.

3. В іншій частині відмовити.

4. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 25.03.2021.

Суддя В.І. Мельник