РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.03.2021Справа № 910/218/21

За позовомАкціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго"
доАкціонерного товариства "Українська залізниця"
простягнення 173365,50 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпроенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" штрафу у розмірі 173365,50 грн за несвоєчасну доставку вантажу за залізничними накладними №№49492309, 49739238, 49870843, 50139401, 50356880, 50362755, 50423797, 50478411, 50478890, 50484351, 50540830, 45838950, 50615137, 50615145, 50738616, 50738624, 50738632, 50741354, 50744309, 50744325, 49478498, 49479678, 49696727, 49727167, 49976616, 49976608, 50470475, 50719061, 50521921, 50521939, 49460637, 49462716, 49521008, 49541444, 49541808, 49808132, 49810823, 49870843, 49982051, 49982036, 49982002, 49976608, 50163286, 50149921, 50230192, 50438217, 50440627, 45754967, 50552439, 50874270.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/218/21; вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та заперечень на відповідь на відзив, а позивачу - строк для подання відповіді на відзив.

15.02.2021 до канцелярії Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній проти заявлених Акціонерним товариством "ДТЕК Дніпроенерго" позовних вимог частково заперечив та зазначив про безпідставність нарахування штрафних санкцій на суму 28614,50 грн.

При цьому обґрунтовуючи подані заперечення, відповідач вказав на те, що згідно п.16.1 договору №ПР/М-19-597НЮдч від 30.07.2019 про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" Енергодарської філії товариства, яка примикає до станції Роз`їзд 20 км Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", який укладений між відповідачем та Приватним акціонерним товариством "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" як власником колій, у зв`язку з виконанням залізницею формувань маршрутів з вугіллям на коліях Запорізької дирекції залізничних перевезень відповідно до встановлених вагових норм на дільниці Таврійськ - Каховське Море - Енергодар та виконання для власника колії та його контрагентів накопичення вагонів на коліях станції дирекції, які були відчеплені від маршрутних та групових відправок з причини дотримання вагової норми на вказаній дільниці, власник колії та його контрагенти (в т.ч. позивач) претензій (позовів) на ці вагони за несвоєчасну доставку вантажів залізниці не пред`являють, а отже, внаслідок складання залізницею актів загальної форми про відчеплення частини вагонів за спірними накладними у зв`язку зі зменшенням ваги потягів, позовні вимоги на суму 28614,50 грн є необґрунтованими.

02.03.2021 через канцелярію Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній проти доводів відповідача, наведених ним у відзиві на позов заперечив.

Згідно з ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16.02.2018 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця", як перевізником (змінено організаційно-правову форму юридичної особи на Акціонерне товариство "Українська залізниця"), та Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпроенерго", як замовником (змінено організаційно-правову форму юридичної особи на Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпроенерго") (для та в інтересах Відокремленого підрозділу "Запорізька теплова електрична станція" Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго"), укладено договір №00076/ЦТЛ-2018 про надання послуг (далі - договір), предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно п.1.2 договору під перевезенням сторони розуміють послугу, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити довірений замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим Договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до цього Договору, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 зі змінами та доповненнями, Збірника Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язаних з ними послуг, що затверджений Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356 (далі - Збірник тарифів), Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 №873, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2009 за №1030/7318, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - УМВС), Конвенції про міжнародні залізничні перевезення (далі - КОТІФ) відповідно.

У відповідності до п.1.3 договору надання послуг може підтверджуватися залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

За змістом розділу 8 договору сторонами погоджено порядок застосування у межах їх договірних правовідносин електронного документообігу, а за умовами п.8.5.2 договору оформлений електронний перевізний документ вважається оригіналом договору перевезення та має юридичну силу, як доказ у визначених законодавством випадках.

Договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладенням ЕЦП (електронний цифровий підпис) в АС "Месплан" або АС "Клієнт УЗ", або вчинення замовником будь-якої дії на виконання умов цього договору і діє з 19.02.2018 до 31.12.2018. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги (п.12.1 договору).

Як встановлено судом, впродовж липня-вересня 2020 року на адресу Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" (вантажоодержувач - Відокремлений підрозділ "Запорізька теплова електрична станція" Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго") відвантажено вугільну продукцію за залізничними накладними №№49492309, 49739238, 49870843, 50139401, 50356880, 50362755, 50423797, 50478411, 50478890, 50484351, 50540830, 45838950, 50615137, 50615145, 50738616, 50738624, 50738632, 50741354, 50744309, 50744325, 49478498, 49479678, 49696727, 49727167, 49976616, 49976608, 50470475, 50719061, 50521921, 50521939, 49460637, 49462716, 49521008, 49541444, 49541808, 49808132, 49810823, 49870843, 49982051, 49982036, 49982002, 49976608, 50163286, 50149921, 50230192, 50438217, 50440627, 45754967, 50552439, 50874270.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідачем порушено терміни доставки вантажів за вказаними накладними, визначені ст.41 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №865/5086, у зв`язку із чим просить стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" штраф у розмірі 173365,50 грн за несвоєчасну доставку вантажу на підставі ст.116 Статуту залізниць України.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 908 Цивільного кодексу України визначено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу, згідно ст.909 Цивільного кодексу України, одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

В силу приписів ст.307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ч.1 ст.919 Цивільного кодексу України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (ч.1 ст.313 Господарського кодексу України).

Згідно ст.920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Приписами ст.3 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із Закону України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до ч.5 ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 затверджено Статут залізниць України, який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Згідно ст.5 Статуту залізниць України, на підставі даного Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи.

Відповідно до ст.22 Статуту залізниць України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення (ст.6 Статуту залізниць України).

Частинами 1, 2, 5 ст. 23 Статуту залізниць України передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

За змістом п.1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 №863/5084 (далі - Правила оформлення перевізних документів), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. Накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (ЕЦП). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

У відповідності до п.п.6.1, 6.6 Правил оформлення перевізних документів за одним перевізним документом приймаються до перевезення вантажі маршрутом або групою вагонів із дотриманням таких умов: вантажі мають бути одного найменування; вантажі приймаються до перевезення від одного відправника з однієї станції відправлення і адресуються на одну станцію призначення одному одержувачу. Заповнення накладної на маршрут або групу вагонів здійснюється згідно з додатком 3 до цих Правил.

Згідно з додатками 1, 3 до Правил оформлення перевізних документів, у графі 29, яка визначає тип відправки: "Відправка вагонна, контейнерна, групова/маршрутна, контрейлерна, дрібна/збірна", у відповідному місці проставляється позначка "х" і заповнюється ця графа відправником.

Відповідно до ст.41 Статуту залізниць України залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з п.п.1.1, 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №865/5086 (далі - Правила) (далі - Правила обчислення термінів доставки вантажу), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів (ст.41 Статуту залізниць України) у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на ____число _____місяць" (п.2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу).

Згідно з п.2.4 наведених Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п.2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів).

Пунктом 2.10 названих Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно п.8 Правил видачі вантажів, зареєстрованих наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №862/5083 оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Згідно з ст.23 Закону України "Про залізничний транспорт" у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до п.116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Виходячи з правового аналізу вищенаведеної норми, слід констатувати, що визначений її приписами штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Тобто, у випадку якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш ніж на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченої статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Судом встановлено, що 30.08.2020 за залізничною накладною №50423797 залізницею було прийнято до перевезення вагони №№56430218, 55332696, 60729423, 56406903, 53545745, які доставлені позивачу 05.09.2020.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаних вагонах на 2 доби.

Однак суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (458 км), умови щодо розрахунку термінів доставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів, залізницею було прострочено доставку вантажу у вагонах №№56430218, 55332696, 60729423, 56406903, 53545745 на 1 добу.

Таким чином суд вважає безпідставним нарахування позивачем штрафу за прострочення доставки залізницею вантажу у вагонах №№56430218, 55332696, 60729423, 56406903, 53545745 за залізничною накладною №50423797 від 30.08.2020.

Суд зауважує, що наявними в матеріалах справи документами підтверджуються обставини надходження вантажу, відправленого за залізничними накладними №№49492309, 49739238, 49870843, 50139401, 50356880, 50362755, 50478411, 50478890, 50484351, 50540830, 45838950, 50615137, 50615145, 50738616, 50738624, 50738632, 50741354, 50744309, 50744325, 49478498, 49479678, 49696727, 49727167, 49976616, 49976608, 50470475, 50719061, 50521921, 50521939, 49460637, 49462716, 49521008, 49541444, 49541808, 49808132, 49810823, 49870843, 49982051, 49982036, 49982002, 49976608, 50163286, 50149921, 50230192, 50438217, 50440627, 45754967, 50552439, 50874270 із запізненням на 2, 3, 4 і більше діб, а отже нарахування позивачем штрафу за прострочення доставки вантажу за переліченими накладними є обґрунтованим, а доданий до позовної заяви розрахунок штрафних санкцій є арифметично вірним.

Твердження відповідача про те, що згідно п.16.1 договору №ПР/М-19-597НЮдч від 30.07.2019 про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" Енергодарської філії товариства, яка примикає до станції Роз`їзд 20 км Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", який укладений між відповідачем та Приватним акціонерним товариством "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" як власником колій, у зв`язку з виконанням залізницею формувань маршрутів з вугіллям на коліях Запорізької дирекції залізничних перевезень відповідно до встановлених вагових норм на дільниці Таврійськ - Каховське Море - Енергодар та виконання для власника колії та його контрагентів накопичення вагонів на коліях станції дирекції, які були відчеплені від маршрутних та групових відправок з причини дотримання вагової норми на вказаній дільниці, власник колії та його контрагенти (в т.ч. позивач) претензій (позовів) на ці вагони за несвоєчасну доставку вантажів залізниці не пред`являють, а отже, внаслідок складання залізницею актів загальної форми про відчеплення вагонів за залізничними накладними №№45729175, 45767472, 47403779, 47619838, 46185393, 45767332, 45813425, 49574932, 45584877, 49874118, 47364310 у зв`язку зі зменшенням ваги потягів, позовні вимоги на суму 28614,50 грн є необґрунтованими, судом відхиляються, оскільки правовідносини, які виникли з цього правочину стосуються саме його сторін, а позивач, в свою чергу, не є стороною договору №ПР/М-19-597НЮдч від 30.07.2019.

Правовідносини сторін розглядуваної справи врегульовані, зокрема, умовами укладеного між позивачем та відповідачем договору №00076/ЦТЛ-2018 про надання послуг від 16.02.2018 та нормами чинного законодавства України, щодо відносин, які виникли з перевезення вантажів залізничним транспортом, а тому твердження відповідача про застосування до спірних правовідносин умов договору №ПР/М-19-597НЮдч від 30.07.2019, укладеного між відповідачем та третьою особою, є хибним.

Відповідно до п.2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін:

- виконання митних та інших адміністративних правил;

- тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці;

- необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин;

- вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника;

- інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

При цьому, суд звертає увагу на те, що наявність відмітки у перевізних документах про затримку вантажу, не звільняє відповідача від обов`язку довести ті обставини, які дають останньому право на збільшення терміну доставки вантажу, у даному випадку, обставини наявності підстав у розумінні п.2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що відповідачем не надано жодного доказу, який би засвідчував факт затримки вантажу за вищенаведеними накладними у зв`язку з порушеннями, допущенними відправником або одержувачем, оскільки зафіксовані в частині спірних накладних обставини складання актів про відчеплення вагонів, направлення їх на контрольне зважування, зменшення ваги потягу тощо не доводить факту наявності у діях зазначених осіб порушень, що зумовили затримку вагонів.

Суд зазначає, що обов`язок з організації належного перевезення в межах нормативних строків доставки покладається саме на відповідача, як перевізника у даних спірних правовідносинах та, відповідно, вказані обставини не залежать від відправника чи одержувача.

Отже, відповідачем належними засобами доказування не доведено наявності обставин, з якими приписи п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу пов`язують можливість збільшення нормативних строків доставки вантажу.

З урахуванням наведеного вище, суд здійснивши власний розрахунок за залізничними накладними №№49492309, 49739238, 49870843, 50139401, 50356880, 50362755, 50478411, 50478890, 50484351, 50540830, 45838950, 50615137, 50615145, 50738616, 50738624, 50738632, 50741354, 50744309, 50744325, 49478498, 49479678, 49696727, 49727167, 49976616, 49976608, 50470475, 50719061, 50521921, 50521939, 49460637, 49462716, 49521008, 49541444, 49541808, 49808132, 49810823, 49870843, 49982051, 49982036, 49982002, 49976608, 50163286, 50149921, 50230192, 50438217, 50440627, 45754967, 50552439, 50874270 по кожному вагону окремо з урахуванням відстані перевезення, дат приймання вантажу до відправлення та дат прибуття вантажу на станцію призначення, встановив, що належна до сплати відповідачем сума штрафу за прострочення доставки вантажу за переліченими накладними складає 169910,00 грн.

Таким чином, зважаючи на те, що факт порушення відповідачем правил перевезення вантажу належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу підлягають задоволенню частково, на суму 169910,00 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул.Є.Ґедройця, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" (69006, м.Запоріжжя, вул.Добролюбова, будинок 20; ідентифікаційний код 00130872) штраф у розмірі 169910 (сто шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот десять) грн 00 коп та 2548 (дві тисячі п`ятсот сорок вісім) грн 65 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257, п.п.17.5 п.17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М. Смирнова