ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2021 року м.Дніпро Справа № 904/160/19 (904/1374/20)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач)

суддів: Верхогляд Т.А., Коваль Л.А.

секретар судового засідання Кандиба Н.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства «Кам`янський міськводоканал» Дніпропетровської міської ради, місто Кам`янське, на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2020 року у справі № 904/160/19 (904/1374/20)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Укренерговугілля" (85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Соборна, буд.10, літ.А-2, ідентифікаційний код юридичної особи 42473534)

до відповідача Комунального підприємства «Кам`янський водоканал» Дніпропетровської міської ради, місто Кам`янське, Дніпропетровська область

про стягнення 1 770 161, 98 грн. основного боргу, інфляційних та 3% річних

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Укренерговугілля" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "Кам`янський водоканал" Дніпропетровської обласної ради" про стягнення заборгованості за поставлений товар у розмірі 1 754 727, 44 грн., інфляційних витрат 3 509, 46 грн. та 3% річних у розмірі 11 925,08 грн., а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 26 552, 44 грн.

Попередній (орієнтований) розмір витрат на правову допомогу позивачем визначено в сумі 90 000,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на порушення відповідачем зобов`язань з оплати поставленої відповідачу електричної енергії за договором № 474/19 від 22.11.2019.

Ухвалою суду від 20.03.2020р. вказаний позов прийнято до розгляду в межах справи №904/160/19 про банкрутство Комунального підприємства "Кам`янський водоканал" Дніпропетровської обласної ради" (51931, Дніпропетровська область, м.Кам`янське, вул. Широка, буд.16, ), відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідач проти позову заперечував, у відзиві зазначив, що своєчасна оплата рахунку № НОМЕР_1 на суму 3 017 313, 68 грн. не здійснена споживачем з вини постачальника, оскільки позивач виставив вказаний рахунок від 13.12.2019 р. зі строком оплати до 10.12.2019. Також відповідач вказує, що акт приймання-передачі електроенергії №1 підписано 31.12.2019, тому прострочення оплати 30% вартості заявлених обсягів у сумі 1 038 518, 32 грн., з урахуванням приписів пункту 5.15 Договору, починається з 02.01.2020.

Відповідач заперечив проти наданого позивачем попереднього (орієнтованого) розрахунку витрат на правову допомогу, зазначивши про відсутність доказів обґрунтованості понесених витрат на визначену позивачем суму.

За твердженням відповідача, КП "Кам`янський міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради" перебуває у скрутному матеріальному становищі. Крім того, відповідач зазначив про запровадження на всій території України карантинних заходів, пов`язаних із запобіганням поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, що є форс-мажорною обставиною в розумінні Закону України Про торгово-промислові палати та підставою для звільнення КП "Кам`янський міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради" від відповідальності за Договором.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2020 року у справі № 904/160/19 (904/1374/20) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Укренерговугілля" до Комунального підприємства "Кам`янській міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства "Кам`янський міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради (51931, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Широка, буд. 16, код ідентифікаційний код юридичної особи 33855098) 1 694 410,17 грн. основного боргу, 3 509,46 грн. інфляційних, 10 068,10 грн. 3% річних, 25 619,82 грн. витрат по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог ТОВ "Енергетична компанія "Укренерговугілля" до Комунального підприємства "Кам`янський міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради відмовлено.

Рішення господарського суду обґрунтовано тим, що відповідно до двостороннього акта звірки взаємних розрахунків від 09.04.2020р. встановлено заборгованість КП "Кам`янський міськводоканал" ДОР" перед ТОВ "ЕК "Укренерговугілля" станом на квітень 2020 року в сумі 1 694 410,17 грн., на підстав чого судом задоволено вимогу про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 1 694 410, 17 грн.

Після здійснення перерахунку суд визнав обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача нарахованих інфляційних витрат, а також 3% річних за період з 01.01.2020р. по 10.03.2020 р. на суму 10 068, 10 грн., в решті вимог судом відмовлено.

В задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 90 400, 00 грн. судом відмовлено у зв`язку з недоведеністю факту понесення таких витрат позивачем.

2. Короткий і узагальнений зміст апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Комунальне підприємство «Кам`янській міськводоканал» Дніпропетровської обласної ради звернулось до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить:

- рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2020 року у справі № 904/160/19 (904/1374/20) про стягнення з Комунального підприємства «Кам`янський міськводоканал» Дніпропетровської обласної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Укренерговугілля» про стягнення заборгованості у розмірі 1 694 410,17 грн., 3% річних в розмірі 10 068,10 грн., 3 509,46 грн. інфляційних витрат та 26 552,43 грн. по сплаті судового збору скасувати та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог;

- стягнути з позивача на користь КП «Кам`янський міськводоканал» ДОР» витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення господарським судом норм процесуального права, зокрема вказує про неповне з`ясування обставини, що мають значення для справи, а також про недоведеність обставин, які суд визнав встановленими під час розгляду справи № 904/1374/20 (904/160/19).

Доводи апеляційної скарги, наведені скаржником:

- умовами п. 5.9 договору передбачено проведення розрахунків на підставі виставлених рахунків, але в матеріалах справи відсутні докази виставлення позивачем рахунку на оплату відповідачу, таким чином відповідач був позбавлений можливості здійснити своєчасну оплату у встановленому розмірі. Рахунок № 11 від 31.12.2019 року на суму 3 017 313,68 грн. зі строком оплати до 10 грудня 2019 року є неналежним доказом, оскільки своєчасна оплата за таким рахунком неможлива саме з вини позивача. Таким чином, позовні вимоги не засновані ані на нормах чинного законодавства, ані на умовах договору, тому є неправомірними та такими, що не підлягають задоволенню;

- під час розгляду справи судом першої інстанції не було повно та всебічно з`ясовано обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відтак, порушення норм процесуально права судом призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування судового рішення.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін. Позивач зазначив, що відповідно до п. 5.15 договору, приймання-передача електричної енергії оформлюється щомісячно, шляхом підписання та скріпленням печатками сторін акту приймання-передачі, який є підставою для остаточних розрахунків між сторонами. Відповідно до акту прийому-передачі №1 від 31.12.2019 р., підписаному та скріпленому печатками сторін, позивач поставив відповідачу електроенергію в обсязі 1 779 301 кВт. Відповідно до умов договору, позивач виставив рахунки на оплату № 11 від 13.12.2019 в сумі 3 017 313,68 грн. (70% вартості заявлених обсягів) та № 212 від 13.12.2019 р. на суму 1 038 518,32 грн. (30% вартості заявлених обсягів). Обидва рахунки на оплату були надіслані на адресу відповідача електронною поштою, а також рекомендованим листом 17.12.2019 р.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.01.2021 року у складі колегії суддів головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач), суддів Коваль Л.А., Мороза В.Ф. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Кам`янський міськводоканал» ДОР, місто Кам`янське, Дніпропетровська область на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2020 року у справі № 904/160/19 (904/1374/20).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи № 904/160/19 (904/1374/20) визначено колегію суддів у складі головуючого судді Білецької Л.М. (доповідач), суддів: Верхогляд Т.А., Коваль Л.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.01.2021р. у складі колегії суддів головуючого судді Білецької Л.М. (доповідач), суддів Коваль Л.А., Верхогляд Т.А. апеляційну скаргу Комунального підприємства «Кам`янський міськводоканал» ДОР, місто Кам`янське, Дніпропетровська область на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2020 року у справі № 904/160/19 (904/1374/20) прийнято до провадження, розгляд справи призначено в судовому засіданні 17.03.2021 р.

17.03.2021 року розгляд справи відкладено на 31.03.2021 року.

У судовому засіданні представники сторін надали пояснення по справі та навели обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.

31.03.2021 р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представників сторін дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2020 року у справі № 904/160/19 (904/1374/20) слід залишити без змін.

5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.

22.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Укренерговугілля" (позивачем/постачальником) та Комунальним виробничим підприємством Кам`янської обласної ради" "Міськводоканал", правонаступником якого є Комунальне підприємство "Кам`янський міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради" (відповідачем/споживачем), укладено договір поставки №474/19 (далі - Договір), згідно якого постачальник зобов`язується передати у власність споживача у грудні 2019 року електричну енергію (товар), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснити інші платежі згідно умов Договору (п.2.1 Договору).

Постачальник зобов`язується поставити споживачу електричну енергію цілодобово, протягом грудня 2019 року (п.3.1 Договору).

Очікуваний обсяг споживання електричної енергії II клас за Договором складає: 1 800 000 кВт*год (п.3.3 Договору).

Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно комерційної пропозиції постачальника (Додаток №3 до цього Договору, що є його невід`ємною частиною). Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в Комерційній пропозиції постачальника (п.5.1 Договору).

Ціна за 1 кВт/год електричної енергії становить:

- 1, 8777 грн., крім того ПДВ 20% - 0,37554 грн., всього з ПДВ - 2,25324 грн., складається зі складових:

- 1, 76116 грн., крім того ПДВ 20% - 0,352232 грн., всього з ПДВ - 2, 113392 грн. - ціна електричної енергії постачальника;

- 0, 11654 грн., крім того ПДВ 20% - 0,023308 грн., всього з ПДВ - 0,139848 грн. - тариф на послуги з передачі електричної енергії оператора системи передачі ПрАТ НЕК Укренерго, встановленого Постановою НКРЕКП №1411 від 12.07.2019 (зі змінами) (п.5.2 Договору)

Загальна сума цього Договору на момент укладання складає: 4 055 832, 00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 675 972, 00 грн. (п.5.7 Договору).

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п.5.8 Договору).

Розрахунки за цим Договором здійснюються споживачем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у національній валюті на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника на підставі виставленого рахунку (платіжного документу). При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим Договором в інший спосіб не заборонений чинним законодавством. (п.5.9 Договору).

Всі рахунки (платіжні документи), що виставляються постачальником споживачу, мають містити поточний рахунок із спеціальним режимом використання (у тому числі у разі його зміни), чітку інформацію про ціну електричної енергії, суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього Договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки (п.5.10 Договору).

Оплата електричної енергії здійснюється споживачем плановими платежами за наступним графіком:

- до 10 числа розрахункового місяця - 70% вартості заявлених обсягів на розрахунковий місяць, з урахуванням ПДВ;

- до 25 числа розрахункового місяця - 30% вартості заявлених обсягів на розрахунковий місяць, з урахуванням ПДВ.

Під час визначення суми платежу остаточного розрахунку за поточний розрахунковий період постачальником мають бути враховані суми проведених попередніх платежів у поточному розрахунковому періоді.

Постачальник проводить перерахунок суми до 20-го числа місяця, що настає після розрахункового періоду, виходячи з фактично поставленої електроенергії у розрахунковому періоді. Залишок попередньої оплати переноситься на наступний розрахунковий період (п.5.11 Договору).

Приймання-передача електричної енергії, поставленої постачальником та прийнятої споживачем у розрахунковому (звітному) місяці оформлюється щомісячно, шляхом підписання сторонами та скріплення їх печатками, Актів приймання-передачі, які є підставою остаточних розрахунків між сторонами (п.5.15 Договору).

Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками і діє до 31.12.2019, а в частині розрахунків до їх повного виконання сторонами (п.13.1 Договору).

Згідно Додатку 1 до Заяви-приєднання до Договору про постачання електричної енергії споживачу (а.с.15-16), відповідачем були погоджені обсяги постачання електроенергії у грудні 2019 року у розмірі 1 800 000 кВт*год, 2 клас напруги.

Згідно акта прийому-передачі №1 від 31.12.2019 р., на виконання умов договору у грудні 2019 року відповідачу поставлено активну електроенергію в обсязі 1 779 301 кВт.

Згідно платіжного доручення № 61 від 13.12.2019 відповідачем сплачено на користь позивача суму 2 000 000,00 грн.

6. Доводи, за якими апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Положеннями ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, цивільні та господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В матеріалах справи (а.с.20, 21) наявні рахунки на оплату:

- №11 від 13.12.2019 на суму 3 017 313, 68 грн. (з ПДВ) зі строком оплати до 10.12.2019;

- №12 від 13.12.2019р. на суму 1 038 518, 32 грн. (з ПДВ) зі строком оплати до 25.12.2019.

Докази отримання вказаних рахунків відповідачем в матеріалах справи відсутні.

Згідно платіжного доручення № 61 від 13.12.2019 (а.с.22) відповідачем сплачено на користь позивача суму 2 000 000,00 грн. з призначенням платежу Передоплата за грудень 2019 зг. Договору від 27.02.2019р. №90/19. Тобто, здійснена відповідачем оплата відбулась на підставі договору, а не рахунків, як це унормовано п. п. 5.9, 5.10 Договору, тому колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про відхилення доводів позивача щодо обов`язку відповідача здійснити передплату електроенергії у строки та розмірі, встановлені п.5.11 Договору, відповідно до погоджених заявою (а.с.16) обсягів постачання електричної енергії у грудні 2019 року, оскільки умовами п.5.9 Договору передбачено проведення розрахунків на підставі виставлених рахунків, а позивачем не доведено факту виставлення рахунку відповідачу, внаслідок чого відповідач був позбавлений можливості своєчасно здійснити передплату у необхідному розмірі.

Згідно наявного в матеріалах справи акта (а.с. 150) звірки взаємних розрахунків від 09.04.2020р. заборгованість Комунального підприємства "Кам`янський міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Укренерговугілля" за договором № 474/19 станом на 1 квітня 2020 року становить 1 694 410,17 грн., тому на думку колегії суддів, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 1 694 410,17 грн.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно позовних вимог, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача 3% річних за період з 11.12.2019 по 10.03.2020 у розмірі 11 925,08 грн. та інфляційні витрати за січень 2020 року у розмірі 1 608,65 грн.

У відповідності до положень пункту 5.15 Договору підставою для проведення розрахунків є акт приймання-передачі, який підписано сторонами 31.12.2019 року (а.с.19), тому колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що прострочення оплати слід обчислювати з 01.01.2020р., і саме з цієї дати у позивача виникло право здійснити нарахування в порядку ч. 2 ст.625 ЦК України, тобто обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних за період з 01.01.2020 по 10.03.2020 на суму 10 068,10 грн., а також - вимоги позивача про стягнення інфляційних витрат за січень 2020 р.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до стаття 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до положень частини 1 - 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 30.09.2020 року по справі №379/1418/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, отже за практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат у випадку, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим в розумінні статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно положень ч.2 ст.126 ГПК України За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України, враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 126 ГПК України Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною п`ятою статті 126 ГПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною шостою статті 126 ГПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження заявлених вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано договір №01/02/2020 від 25.02.2020 про надання юридичних послуг, розрахунок судових витрат та договір №4 від 26.02.2020 оренди легкового автомобіля.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про відсутність належного документального обґрунтування витрат позивача, пов`язаних із наданням правової допомоги на суму 90 400, 00 грн. у справі № 904/160/19 (904/1374/20), з огляду на що у задоволенні таких вимог позивача судом відмовлено.

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

Відповідно до вимог частин 1, 7 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до п. 5.15 Договору № 474/19, приймання-передача електричної енергії, поставленої постачальником та прийнятої споживачем у розрахунковому (звітному) місяці оформлюється щомісячно, шляхом підписання сторонами та скріплення їх печатками, Актів приймання-передачі, які є підставою остаточних розрахунків між сторонами.

Матеріали справи містять акт прийому-передачі №1 від 31.12.2019р. спожитих послуг за підписами та печатками сторін.

Матеріалами справи підтверджена наявність заборгованості у відповідача за договором № 474/19 в сумі 1 694 410,17 грн. згідно акта звірки взаємних розрахунків від 09.04.2020р. за підписами та печатками Комунального підприємства "Кам`янський міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Укренерговугілля".

Доказів сплати боргу відповідачем до суду не надано, обов`язок щодо правових підстав для стягнення грошових коштів в сумі 1 694 410,17 грн. відповідачем не спростовано, у зв`язку з чим апеляційний господарський суд відхиляє доводи апеляційної скарги.

8. Коли і ким були порушені, оспорені або невизнані права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду.

Право скаржника не порушено.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши доводи апеляційної скарги та відповідність аргументів сторін у справі нормам чинного законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги, що відповідно до статті 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2020 року у справі № 904/160/19 (904/1374/20) без змін.

10. Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-280, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Кам`янський міськводоканал» Дніпровської обласної ради» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2020 року у справі № 904/160/19 (904/1374/20) залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2020 року у справі № 904/160/19 (904/1374/20) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів від дати складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 02.04.2021 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Т.А. Верхогляд