ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2021 р. Справа№ 910/9153/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Разіної Т.І.

при секретарі судового засідання: Горді В.В.

за участі представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 17.02.2021

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства енергетики України

на рішення Господарського суду міста Києва

від 13.10.2020 (повний текст підписано 03.11.2020)

у справі № 910/9153/20 (суддя: Бойко Р.В.)

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна по м. Києву

до Державного підприємства «Держвуглепостач»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Міністерство енергетики України

про розірвання договору оренди та виселення

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Регіональне відділення Фонду державного майна по м. Києву звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Держвуглепостач», в якому просило суд розірвати укладений сторонами Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, №7652 від 18.11.2016 та виселити відповідача із орендованих згідно цього договору приміщень.

В обґрунтування позовних вимог Регіональне відділення Фонду державного майна по м. Києву вказує на систематичне (більше трьох разів) порушення Державним підприємством «Держвуглепостач» своїх зобов`язань за вказаним договором зі сплати орендних платежів, у зв`язку з чим за період з липня 2019 року по травень 2020 року у останнього виникла заборгованість по орендній платі у розмірі 2 219 090,10 грн.

20.07.2020 через відділ діловодства суду від Регіонального відділення Фонду державного майна по м. Києву надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, у якій позивач крім вимог про розірвання договору оренди та виселення відповідача з приміщень заявляє вимогу про стягнення з Державного підприємства «Держвуглепостач» заборгованості за Договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, №7652 від 18.11.2016 в частині 1 064 493,72 грн. При цьому, у своїй заяві позивач вказує, що загальний розмір заборгованості Державного підприємства «Держвуглепостач» з орендної плати за вказаним договором за користування орендованим майном у період з липня 2019 року по травень 2020 складає 2 219 090,10 грн, однак у зв`язку з обмеженим фінансуванням Регіонального відділення Фонду державного майна по м. Києву на судовий збір, позивачем заявляється вимога про стягнення орендної плати за період з грудня 2019 року по червень 2020 року у розмірі 1 064 493,72 грн.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.10.2020 у справі №910/9153/20 позов Регіонального відділення Фонду державного майна по м. Києву задоволено частково. Присуджено до стягнення з Державного підприємства «Держвуглепостач» на користь Регіонального відділення Фонду державного майна по м. Києву заборгованість у розмірі 1 064 493 грн 72 коп. та судовий збір у розмірі 7 983 грн 70 коп. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач належним чином довів наявність заборгованості, та факт неналежного виконання зобов`язання, що є підставою для стягнення заборгованості.

Натомість з матеріалів справи вбачається, що відсутня вина відповідача у настанні обставин, якими позивач обґрунтовує вимогу про розірвання договору, а відповідач довів, що вжив всіх можливих заходів для усунення настання спірної ситуації, а тому відсутні підстави для розірвання договору оренди та похідної вимоги про виселення.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із винесеним рішенням, Міністерство енергетики України звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2020 у справі №910/9153/20 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо розірвання договору оренди нерухомого майна №7652 від 18.11.2016 та виселення ДП «Держвуглепостач» з державного нерухомого майна та прийняти нове рішення у відповідній частині, яким позовні вимоги задовольнити.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2020 для розгляду справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В, судді: Іоннікова І.А, Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 поновлено Міністерству енергетики України пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2020 у справі №910/9153/20. Відкрито апеляційне провадження у справі №910/9153/20 за апеляційною скаргою Міністерства енергетики України на рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2020 у справі №910/9153/20. Розгляд апеляційної скарги призначено на 20.01.2021.

Ухвалою від 20.01.2021 розгляд справи відкладено на 17.02.2021 у зв`язку з неявкою відповідача.

У судове засідання 17.02.2021 представник відповідача повторно не з`явився.

Представники позивача та апелянта у судове засідання з`явились та надали пояснення по суті спору.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позову прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та без врахування всіх обставин справи.

Апелянт зазначає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено істотне порушення зобов`язання відповідачем яке є підставою для розірвання договору оренди та, як наслідок, виселення відповідача з займаних приміщень.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Представники позивача та відповідача своїм правом на надання письмових відзивів на апеляційну скаргу не скористались.

2.4. інші процесуальні дії у справі

У судовому засіданні 17.02.2021 представники позивача та третьої особи підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позову та прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки належним чином суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Враховуючи належне повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представника відповідача.

Мотивувальна частина.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

18.11.2016 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець) та Державним підприємством «Держвуглепостач» (орендар) було укладено Договір оренди №7652 нерухомого майна, що належить до державної власності (надалі - Договір оренди), у відповідності до п.п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення площею 763,6 кв.м. (реєстраційний номер 37471933.1.ЖРЕЕПН287), розміщені на шостому поверсі (площа 717,5 кв.м.) та цокольному поверсі - кімнати: 102-А площею 19,9 кв.м, 102-Б площею 26,2 кв.м. та частина майданчика із асфальтованого покриття площею 39,75 кв.м. (інв. №10310001), яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 4, що перебуває на балансі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість майна станом на 31.05.2016 становить 16 356 800,00 грн.

07.05.2019 сторонами був укладений Договір про внесення змін №7652/01 до Договору оренди №7652 від 18.11.2016 нерухомого майна, що належить до державної власності, пунктом 1 якого сторони домовились викласти п. 1.1 Договору оренди в наступній редакції: орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення площею 743,7 кв.м. (реєстраційний номер 37471933.1.ЖРЕЕПН287), розміщені на шостому поверсі (площа 717,5 кв.м.) та цокольному поверсі - кімнати: 102-Б площею 26,2 кв.м. та частина майданчика із асфальтованого покриття площею 39,75 кв.м. (інв. №10310001), яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 4, що перебуває на балансі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість майна станом на 31.05.2016 становить 15 985 434,18 грн.

Пунктом 3.1 Договору оренди (в редакції Договору про внесення змін №7652/01 від 07.05.2019 до Договору оренди №7652 від 18.11.2016 нерухомого майна, що належить до державної власності) визначено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 і становить без ПДВ за базовий місяць оренди: лютий 2019 року: 299 355,13 грн.

22.11.2019 сторонами був укладений Договір про внесення змін №7652/02 Договору оренди №7652 від 18.11.2016 нерухомого майна, що належить до державної власності, пунктом 1 якого сторони домовились змінити «з висновком про вартість станом на 31.05.2016 становить 15 985 434,18 грн.» на «з висновком про вартість майна станом на 30.09.2019 становить 30 625 783,18 грн. без ПДВ».

Пунктом 3.1 Договору оренди (в редакції Договору про внесення змін №7652/02 від 22.11.2019 до Договору оренди №7652 від 18.11.2016 нерухомого майна, що належить до державної власності) визначено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 і становить без ПДВ за базовий місяць оренди: вересень 2019 року: 455 344,44 грн. орендна плата за перший місяць оренди жовтень 2019 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за жовтень 2019 року.».

Пунктом 3.6 Договору оренди передбачено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутимувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 15 числа місяця за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, із врахуванням пункту 9 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік».

Згідно з п. 3.7 Договору оренди орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати, та з врахуванням пункту 9 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік».

Відповідно до п. 3.11 Договору оренди у разі розірвання Договору оренди за згодою сторін орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.

Цей Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 18.11.2016 до 18.10.2019 включно (п. 10.1 Договору оренди).

Пунктом 10.4 Договору оренди передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору.

Пунктом 10.7 Договору оренди сторони погодили, що цей договір буде достроково розірваний на вимогу орендодавця, якщо орендар, зокрема, систематично (більше трьох разів) порушує терміни здійснення будь-яких платежів за цим Договором та не надав платіжні доручення Регіональному відділення Фонду державного майна України по м. Києву.

У відповідності до п.п. 10.9, 10.10 Договору оренди у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем орендодавцю/балансоутримувачу. Майно вважається поверненим орендодавцю/балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання майна покладається на орендаря.

Пунктом 10.11 Договору оренди передбачено, що за відмову орендаря на вимогу орендодавця повернути орендоване майно, у разі припинення/розірвання за рішенням суду Договору, орендар відшкодовує орендодавцю неустойку в розмірі подвійної щомісячної орендної плати за весь час, що відраховується від дати припинення або розірвання Договору до дати підписання акта приймання-передачі (повернення), який підтверджує фактичне повернення орендованого майна.

На підставі Договору оренди орендодавець передав, а орендар прийняв державне нерухоме майно - нежитлові приміщення площею 763,6 кв.м. (реєстраційний номер 37471933.1.ЖРЕЕПН287), розміщені на шостому поверсі (площа 717,5 кв.м.) та цокольному поверсі - кімнати: 102-А площею 19,9 кв.м, 102-Б площею 26,2 кв.м. та частина майданчика із асфальтованого покриття площею 39,75 кв.м. (інв. №10310001), про що 18.11.2016 було складено Акт приймання-передавання орендованого майна за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 4.

З Акту від 19.03.2020 приймання-передачі (повернення) нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 4 вбачається, що орендар, згідно Договору оренди повертає, а орендодавець приймає з користування державне нерухоме майно, що належить до державної власності - нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 4 на цокольному поверсі, кабінет 102-А, площею 19,9 кв.м. (реєстраційний номер 37471933.1.ЖРЕЕПН287).

В подальшому, згідно Договору про внесення змін №7652/02 від 22.11.2019 Договору оренди №7652 від 18.11.2016 нерухомого майна, що належить до державної власності внесено зміни в частині строку дії Договору оренди, у зв`язку з чим строк дії Договору оренди продовжувався до 18.10.2020 включно.

11.09.2019 Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву звернулось до Державного підприємства «Держвуглепостач» із заявою №30-05/7488, в якій повідомила відповідача, що станом на 10.09.2020 у нього наявна заборгованість з внесення орендної плати у розмірі 294 774,13 грн, а також йому нарахована пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення у розмірі 5 511,81 грн.

23.09.2019 Державне підприємство «Держвуглепостач» листом №0820/06 повідомило позивача, що вказана заборгованість утворилась у зв`язку з відсутністю у відповідача коштів через невиконання Публічним акціонерним товариством «Центренерго» договірних зобов`язань по оплаті поставленого Державним підприємством «Держвуглепостач» вугілля. Крім того, відповідач зазначив, що в разі погашення Публічним акціонерним товариством «Центренерго» заборгованості, то першочергово буде погашена заборгованість перед Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву.

18.12.2019 Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву звернулось до Державного підприємства «Держвуглепостач» із заявою №30-10/10433, в якій повідомила відповідача про наявність у нього, станом на 15.11.2019, заборгованості з внесення орендної плати у розмірі 600 886,01 грн, а також йому нараховано штраф у розмірі 18 026,58 грн, пеню у розмірі 24 088,53 грн. та інфляційні втрати у розмірі 5 208,94 грн.

27.12.2019 Державне підприємство «Держвуглепостач» листом №1226/06 повідомило позивача, що в разі погашення Публічним акціонерним товариством «Центренерго» заборгованості буде погашена заборгованість перед Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву.

27.12.2019 Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву звернулось до Державного підприємства «Держвуглепостач» з листом №30-06/10894 в якому викладено пропозицію про дострокове розірвання Договору оренди №7652 від 18.11.2016.

14.01.2020 Державне підприємство «Держвуглепостач» листом №0026/06 повідомило позивача про неприйняття пропозиції про дострокове розірвання Договору оренди №7652 від 18.11.2016 та про намір в подальшому орендувати зазначені в Договорі приміщення. Також, відповідач повідомив, що він докладає всіх зусиль щодо вирішення питання про погашення заборгованості Регіональному відділення Фонду державного майна України по м. Києву.

21.05.2020 Міністерство енергетики та вугільної промисловості України листом №26/1.3-27.3-13327 звернулось до Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву з проханням розірвати Договір оренди №7652 від 18.11.2016 у зв`язку з систематичним порушенням Державним підприємством «Держвуглепостач» зобов`язань за вказаним Договором оренди в частині внесення орендної плати та відшкодування витрат за користування комунальними витратами. Крім того, балансоутримувач повідомив, що у зв`язку з неналежним виконанням орендарем своїх зобов`язань, Міністерство енергетики та вугільної промисловості України не надає згоди на продовження терміну дії Договору оренди №7652 від 18.11.2016.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Спір у справі виник у зв`язку із твердженнями позивача про невиконання відповідачем своїх зобов`язань із внесення орендної плати за користування об`єктом оренди за липень-грудень 2019 року, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість по орендній платі у розмірі 1 064 493,72 грн. Крім того, як вказує позивач, у зв`язку з систематичним (більше трьох разів) порушенням Державним підприємством «Держвуглепостач» своїх зобов`язань за вказаним договором зі сплати орендних платежів укладений сторонами Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, №7652 від 18.11.2016 підлягає розірванню, а відповідач виселенню із орендованих згідно цього договору приміщень.

Матеріалами справи підтверджується факт передачі позивачем та прийняття відповідачем в оренду майна за Договором.

Відповідно до п. 3.11 Договору оренди у разі розірвання Договору оренди за згодою сторін орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно.

Відповідно до Акту від 19.03.2020 приймання-передачі (повернення) нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 4 орендар, згідно Договору оренди повернув, а орендодавець прийняв з користування державне нерухоме майно, що належить до державної власності - нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 4 на цокольному поверсі, кабінет 102-А, площею 19,9 кв.м. (реєстраційний номер 37471933.1.ЖРЕЕПН287).

В свою чергу, враховуючи відсутність Акта повернення об`єкта оренди - нежитлові приміщення площею 743,7 кв.м. (реєстраційний номер 37471933.1.ЖРЕЕПН287), розміщені на шостому поверсі (площа 717,5 кв.м.) та цокольному поверсі - кімнати: 102-Б площею 26,2 кв.м. та частина майданчика із асфальтованого покриття площею 39,75 кв.м. (інв. №10310001), яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 4, в матеріалах справи та не надання відповідачем будь-яких заперечень щодо факту користування орендованим майном в спірний період суд прийшов до висновку, що відповідач є таким, що користується таким майном.

В даному випадку, позивач вказує, що відповідачем не було належним чином виконано взятого на себе зобов`язання по сплаті орендної плати за користування орендованим майном з липня 2019 року по грудень 2019 року.

Пунктом 3.6 Договору оренди передбачено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутимувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 15 числа місяця за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, із врахуванням пункту 9 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік».

Колегія суддів погоджується з висновками першої інстанції, що у відповідності до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 3.6 Договору, строк виконання спірного грошового зобов`язання відповідача по сплаті орендних платежів за період з липня 2019 року по грудень 2019 року загальний розмір яких становить 1 064 493,72 грн на момент вирішення спору настав.

При цьому, у відзиві на позовну заяву відповідач визнав наявність в нього заборгованості перед позивачем за Договором оренди за період з липня 2019 року по грудень 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Оскільки у суду відсутні підстави вважати недостовірними обставини, які визнаються учасниками справи, то такі обставини не підлягають доказуванню.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача заборгованості зі сплати орендної плати перед позивачем, а відповідач не заперечує наявність такої заборгованості, у зв`язку з чим вимога Регіонального відділення Фонду державного майна по м. Києву про стягнення з Державного підприємства «Держвуглепостач» заборгованості у розмірі 1 064 493,72 грн. підлягає задоволенню.

Щодо вимог Регіонального відділення Фонду державного майна по м. Києву про розірвання Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, №7652 від 18.11.2016 та виселити відповідача із орендованих згідно цього договору приміщень.

Позивач вказує, що підставами для розірвання договору оренди та виселення із приміщення є тривале, більше трьох місяців, порушення відповідачем умов договору в частині сплати орендних платежів.

Заперечуючи проти цих вимог, відповідач вказує, що він у спірний період мав особливий статус та в силу нормативних вимог ринку вугілля в Україні був оператором такого ринку (через нього проходило постачання вугілля державних шахт та відповідні розрахунки). В силу заборгованості покупців вугілля (основним з яких є Публічне акціонерне товариство «Центренерго») він не мав коштів для розрахунків, при цьому весь час звертався до позивача та Фонду державного майна України з пропозиціями про відступлення права вимоги коштів до таких покупців вугілля. Відповідач вказує, що мажоритарним акціонером Публічного акціонерного товариства «Центренерго» є держава в особі Фонду державного майна України до сферу підпорядкування якого входить позивач (орендар за договором).

При розгляді даного спору судом першої інстанції враховано, що по-перше, орендарем є держава в особі позивача, а відповідач - державне підприємство, яке у спірний період було оператором регульованого державою ринку поставки вугілля державних вугільних підприємств (наведена обставина не заперечується сторонами).

Тобто, постачання вугілля через відповідача було не видом господарської діяльності, який здійснюється на власних ризик та позбавляє можливості посилатися на недотримання контрагентами своїх зобов`язань, а встановленими державою правилами поведінки таких суб`єктів. Такі правила була обов`язковими для відповідача.

Учасниками справи не заперечувалося, що покупці вугілля (в т.ч. ПАТ «Центренерго») мають заборгованість перед відповідачем, а відповідач неодноразово звертався як до державних органів, так і до Фонду державного майна України і позивача з питання погашення такої заборгованості та пропонував відступити права вимоги до таких осіб з метою погашення своїх зобов`язань за орендними платежами.

З урахуванням викладеного статусу відповідача, не проведення розрахунків за постачання вугілля, яке здійснювалося ним за встановленими державою правилами, не брати участь в якому він не міг, не підпадає під виключення, визначене другим реченням ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутня вина відповідача у настанні обставин, якими позивач обґрунтовує вимогу про розірвання договору, а відповідач довів, що вжив всіх можливих заходів для усунення настання спірної ситуації.

Однак з такими висновками погодитись не можна, з огляду на те, що наявне порушення, невиплата орендної плати протягом понад три місяці підряд є істотним порушенням договору оренди, яке є підставою для розірвання такого договору.

При цьому, норми чинного законодавства прямо визначають, що відсутність грошових коштів не звільняє сторону від обов`язку виконувати наявні грошові зобов`язання, а статус відповідача як державного підприємства не може ставити його у привілейоване становище порівняно з іншими суб`єктами господарювання.

Щодо посилань суду першої інстанції на доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці), колегія суддів погоджується з обставинами встановленими судом першої інстанції, що спірний Договір було пролонговано у листопаді 2019 незважаючи на наявність заборгованості з липня 2019 року, однак позовні вимоги про розірвання договору заявлені у червні 2020 року, в той час коли відповідачем продовжувалось невиконання Договору яке тягнуло за собою збільшення заборгованості.

Таким чином, звернення позивача до суду у червні 2020 року не свідчить про наявність суперечливої поведінки.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовна вимога про розірвання договору оренди, з урахуванням строку договору (до 18.10.2020) та дати судового засідання в якому було прийнято рішення (13.10.2020) не було б ефективним способом захисту порушеного права у випадку самостійного заявлення, однак позивачем додатково заявлено вимогу про виселення, яка є по суті є ефективним способом захисту порушеного права, а її задоволення в межах даної справи неможливе без задоволення вимоги про розірвання договору, оскільки договір оренди був чинним на момент звернення до суду з вимогою про виселення.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що допущені відповідачем порушення договору оренди є підставою для задоволення позову, в тому числі, в частині розірвання Договору оренди №7652 нерухомого майна, що належить до державної власності від 18.11.2016 укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець) та Державним підприємством «Держвуглепостач», а з огляду на розірвання Договору оренди та відсутність інших правових підстав для знаходження відповідача у спірних приміщеннях, задоволенню підлягають вимоги про виселення відповідача з нежитлових приміщень площею 743,7 кв.м. (реєстраційний номер 37471933.1.ЖРЕЕПН287), розміщених на шостому поверсі (площа 717,5 кв.м.) та цокольному поверсі - кімнати: 102-Б площею 26,2 кв.м. та частини майданчика із асфальтованого покриття площею 39,75 кв.м. (інв. №10310001), яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 4.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Враховуючи обставини справи та наявні в ній докази, колегія суддів дійшла висновку, що права позивача, як орендодавця, порушено відповідачем шляхом невиконання зобов`язання за Договором в частині сплати орендних платежів.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Дослідивши обставини справи та наявні в ній докази, колегія суддів дійшла висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів факт неналежного виконання зобов`язання за Договором, а тому вимоги позивача як в частині стягнення частини заборгованості так і в частині розірвання Договору оренди та виселення підлягають задоволенню.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 1 статті 759 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Нормами ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

У відповідності з ч. 1 та 3 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Положеннями ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Частиною 1 ст. 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Частиною 2 ст. 218 Господарського кодексу України визначено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

За змістом ст. 651 Цивільного кодексу України неможливо розірвати договір, правовідносини за яким закінчилися.

У відповідності до Стаття 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Дослідивши обставини справи, колегія суддів погоджується з доводами позивача та третьої особи, що суд першої інстанції безпідставно відхилено доводи позивача про істотність допущеного відповідачем порушення, а також безпідставно дійшов висновку про відсутність вини відповідача у неналежному виконання зобовязання, оскільки відсутність грошових коштів не звільняє від відповідальності, в тому числі, державні підприємства.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, в частині відмови у задоволенні позовних вимог про розірвання договору та виселення, не відповідають встановленим обставинам справи, що є підставою для часткового скасування оскаржуваного рішення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2020 у справі № 910/1788/20 підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні вимог про розірвання договору оренди та виселення з прийняттям в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна Міністерства енергетики України на рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2020 у справі № 910/9153/20 підлягає задоволенню.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги, у зв`язку з задоволенням позову, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Міністерства енергетики України на рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2020 у справі № 910/9153/20 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2020 у справі № 910/9153/20 скасувати в частині відмови у задоволенні вимог про розірвання договору оренди та виселення.

3. Прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

4. Викласти резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2020 у справі № 910/9153/20 в наступній редакції:

« 1. Позов Регіонального відділення Фонду державного майна по м. Києву задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Державного підприємства «Держвуглепостач» (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 4; ідентифікаційний код 40225511) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна по м. Києву (01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 50-Г; ідентифікаційний код 19030825) заборгованість у розмірі 1 064 493,72 грн (один мільйон шістдесят чотири тисячі чотириста дев`ятсот три грн 72 коп) та судовий збір за розгляд позовних вимог майнового характеру з урахуванням визнання позову в цій частині у розмірі 7 983,70 грн (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят три грн 70 коп.) та судовий збір за розгляд позовних вимог не майнового характеру 4 204,00 грн (чотири тисячі двісті чотири грн 00 коп.).

3. Розірвати Договір оренди №7652 нерухомого майна, що належить до державної власності від 18.11.2016 укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та Державним підприємством «Держвуглепостач».

4. Виселити Державне підприємство «Держвуглепостач» (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 4; ідентифікаційний код 40225511) з нежитлових приміщень площею 743,7 кв.м. (реєстраційний номер 37471933.1.ЖРЕЕПН287), розміщених на шостому поверсі (площа 717,5 кв.м.) та цокольному поверсі - кімнати: 102-Б площею 26,2 кв.м. та частини майданчика із асфальтованого покриття площею 39,75 кв.м. (інв. №10310001), яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 4.»

5. Стягнути з Державного підприємства «Держвуглепостач» (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 4; ідентифікаційний код 40225511) на користь Міністерства енергетики України (01601, м. Київ, вул. Хрещатик, 30, ідентифікаційний код 37552996) 6 303,00 грн (шість тисяч триста три грн 00 коп.) судового збору за розгляд апеляційної скарги.

6. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.

7. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 30.03.2021.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

Т.І. Разіна