ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.04.2021 м. Ужгород Справа № 907/27/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства Транс-Атлас, м. Луцьк

до відповідача фізичної особи-підприємця Венчука Олександра Михайловича, м. Мукачево

про стягнення 26623,28 грн

секретар судового засідання Корольчук М.М.

Сторони не викликались

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ

Позивач заявив позов до фізичної особи-підприємця Венчука Олександра Михайловича - відповідача про стягнення 26623,28 грн, неоплаченої вартості послуг перевезення, наданих на підставі договору-заявки №10. Позов заявлено з посиланням на статті 526, 530, 625, 629, 909 Цивільного кодексу України та ст. ст. 193, 307 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 27.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам процесуальні строки для подання до суду заяв по суті.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвала суду від 27.01.2021 була надіслана на його офіційну адресу та отримана ним 30.01.2021, що підтверджується наявним у справі повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч.ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Правова позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не оплатив надані йому за договором-заявкою №10 від послуги перевезення, внаслідок чого за ним рахується заборгованість на суму 26623,28 грн. Оскільки виставлена йому претензія залишена без задоволення, позивач просить стягнути суму боргу в судовому порядку.

Заперечення відповідача

Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Між Фізичною особою - підприємцем Венчуком Олександром Михайловичем (відповідач, експедитор) та Приватним підприємством «Транс-Атлас» (позивач, перевізник) 07 жовтня 2020 року укладено договір транспортного перевезення № 10/2020, за умовам якого перевізник зобов`язався надати Замовнику послуги по перевезенню Вантажу на умовах, визначених цим Договором, а також у випадку перевезень за межами України відповідно до Конвенції про договір міжнародних перевезень вантажів (КДПВ), Митної Конвенції про міжнародні перевезення вантажів з застосуванням книжки МДП (Конвенції МДП), автомобільним транспортом, а Замовник прийняти й оплатити належним чином виконані Виконавцем послуги по перевезенню.

Конкретні умови по перевезенню оформлюються заявками Замовника на перевезення вантажу, в яких передбачаються конкретні умови для належного виконання умов Договору.

Заявка на перевезення Вантажу повинна бути складена в письмовій формі і скріплена печатками та підписами Замовника та виконавця, та є невід`ємною частиною даного Договору.

Пунктом 2.2.10. Договору сторони погодили вважати, що перевізник виконав свої зобов`язання по перевезенню вантажу належним чином з моменту передання вантажу вантажоодержувачу і отримання свого примірника CMR або товарно-транспортної накладної без зауважень вантажоодержувача та підписання сторонами акту надання послуг.

Так, між сторонами було підписано Заявку № 10 на перевезення вантажу з 08-10-2020 до 12-10-2020 за маршрутом Німеччина, м. Білербек - Україна, смт. Калинівка Київської області, з наступними умовами: Вантаж (харчові добавки 2 європалети), автомобіль Рено НОМЕР_1 . Сума фрахту становить 800 євро (оплата в грн по курсу НБУ на дату вигрузки); порядок та форма розрахунку: безготівковий розрахунок протягом 20 календарних дні після отримання оригіналів документів (акта, рахунок, CMR).

На виконання вказаного договору - заявки позивач здійснив перевезення вантажу, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною, виписаним перевізником Актом надання послуг № 2758 від 12 жовтня 2020 року та рахунку № 2758 від 12 жовтня 2020 року на суму 26623,28 грн. Примірники вказаних документів було надіслано замовнику Новою поштою та отримано адресатом 02.11.2020.

За твердженням позивача надані послуги підприємець замовник не оплатив.

Не відреагував він і на надіслану 24.12.2020 претензію від 16.12.2020 про погашення заборгованості, що послужило підставою для звернення до суду з цим позовом.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено договір транспортного перевезеня.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. ст. 929, 931 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних із перевезенням вантажу. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами. Розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом.

Нормами ст. 909 Цивільного кодексу України визначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Спір у справі виник у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині оплати за заявкою №10. Так, вказаною заявкою сторони погодили вартість послуг по перевезенню вантажу, які складають гривневий еквівалент 800 євро. Оплата за надані послуги повинна бути проведена по безготівковому розрахунку протягом 20 календарних дні після отримання оригіналів документів (акта, рахунку, CMR).

Як стверджує позивач, оригінали документів були надіслані ним замовнику та отримані останнім 02.11.2020. На підтвердження вказаного ним долучено експрес-накладну від 22.10.2020 та роздруківку з сайту «Нова пошта» про вручення відправлення. Такий доказ суд

За умовами пункту 2.2.10. Договору сторони погодили вважати, що перевізник виконав свої зобов`язання по перевезенню вантажу належним чином з моменту передання вантажу вантажоодержувачу і отримання свого примірника CMR або товарно-транспортної накладної без зауважень вантажоодержувача та підписання сторонами акту надання послуг.

Факт надання послуг на заявлену суму підтверджується наявним у матеріалах справи примірником CMR, підписаної вантажоодержувачем без зауважень.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 76-80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В ході судового розгляду, відповідач не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

Враховуючи наведене та оцінюючи наявні у справі докази в сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи доказами доведено факт надання позивачем послуг перевезення на суму 26623,28 грн, доказів їх оплати суду подано не було, відтак, вимога про їх стягнення з відповідача підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на відповідача слід віднести 2270,00 грн судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 129, 236, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Венчука Олександра Михайловича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) на користь Приватного підприємства «Транс-Атлас» (43010, м. Луцьк, вул. Електроапаратна, буд. 14, ) суму 26623,28 грн (двадцять шість тисяч шістсот двадцять три гривні 28 коп.) боргу за надані послуги, а також 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.) на відшкодування судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Л.В. Андрейчук