РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.03.2021Справа № 910/14596/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участі секретаря судового засідання Єременок О.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Корал Тревел Маркет" до товариства з обмеженою відповідальністю "Шейк" про стягнення 78 000,00 грн. та визнання договору суборенди припиненим,

за участі представників:

позивача: Резніченко А.Ю. за ордером від 27 січня 2021 року серії АІ № 1083610;

відповідача: Завірюхи М.І. за ордером від 7 листопада 2018 року серії КС № 274459;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У листопаді 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю "Корал Тревел Маркет" (далі - ТОВ "Корал Тревел Маркет") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Шейк" (далі - ТОВ "Шейк") про стягнення з 78 000,00 грн., з яких: 30 500,00 грн. - забезпечувальний платіж, 47 500,00 грн. - сума орендної плати за червень 2018 року, а також визнання припиненим укладеного між сторонами договору суборенди від 31 березня 2017 року № 45.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що вищевказаний договір суборенди, укладений з відповідачем щодо користування нежитловим приміщенням, площею 38,00 кв.м., розташованим за адресою: місто Київ, проспект Академіка Глушкова, будинок 13-Б, припинив свою дію, у зв`язку із зверненням 2 червня 2018 року стягнення на предмет іпотеки іпотекодержателем та відповідно зміною власника приміщення. Відтак, на його думку, у відповідача виник обов`язок повернути забезпечувальний платіж у сумі 30 500,00 грн., сплачений за спірним договором суборенди, та повернути попередньо сплачену орендну оплату за червень 2018 року в сумі 47 500,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 6 листопада 2018 року (суддя Привалов А.І.) вищенаведену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 6 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14 травня 2019 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Шейк" на користь ТОВ "Корал Тревел Маркет" заборгованість у розмірі 78 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 8 серпня 2019 року касаційну скаргу ТОВ "Шейк" задоволено частково, рішення Господарського суду міста Києва від 6 грудня 2018 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14 травня 2019 року у даній справі скасовано, а справу № 910/14596/18 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

При новому розгляді справи рішенням Господарського суду міста Києва від 11 листопада 2019 року (суддя Котков О.В.), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 3 червня 2020 року, позов задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Шейк" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Корал Тревел Маркет" заборгованість у розмірі 78 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Проте постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 8 серпня 2019 року від 20 жовтня 2020 року рішення Господарського суду міста Києва від 11 листопада 2019 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 3 червня 2020 року щодо позовних вимог про стягнення коштів у сумі 78 000,00 грн. та судового збору скасовано, а справу № 910/14596/18 у цій частині направлено на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Протоколом проведеного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 жовтня 2020 року вказану справу було передано для розгляду судді Павленку Є.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28 жовтня 2020 року справу № 910/14596/18 прийнято до свого провадження суддею Павленком Є.В. та призначено підготовче засідання на 26 листопада 2020 року.

Засідання у справі № 910/14596/18, призначене на 26 листопада 2020 року, не відбулося в зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді.

Оскільки підстави, через які не відбулося вказане засідання, відпали, суд ухвалами від 17 грудня 2020 року повідомив сторін про призначення підготовчого засідання на 28 січня 2021 року.

У засіданні 28 січня 2021 року судом було постановлено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження у даній справі на 30 днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28 січня 2021 року підготовче провадження у даній справі було закрито та призначено її до судового розгляду по суті на 25 лютого 2021 року.

У судовому засіданні 25 лютого 2021 року оголошувалася перерва до 11 березня 2021 року.

У засіданні 11 березня 2021 року судом без виходу до нарадчої кімнати було постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 18 березня 2021 року.

У судовому засіданні 18 березня 2021 року представник позивача підтримав викладені у позовній заяві вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у цьому судовому засіданні проти задоволення вимог ТОВ "Корал Тревел Маркет" заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, та додаткових письмових поясненнях.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2017 року між ТОВ "Корал Тревел Маркет" та ТОВ "Шейк" було укладено договір суборенди № 45, за умовами якого останнє передало, а відповідач прийняв у строкове платне користування частину нежитлового приміщення, площею 38,0 кв.м, яке знаходиться в торгівельно-розважальному центрі "Магелан" (далі - ТРЦ "Магелан"), розташованому за адресою: місто Київ, проспект Академіка Глушкова, будинок 13Б.

Даний правочин підписаний уповноваженими представниками його сторін та скріплений печатками цих суб`єктів господарювання.

Відповідно до пункту 2.1 договору, строк суборенди починається з дати передачі приміщення та підписання сторонами акту приймання-передачі приміщення в суборенду суборендарю і закінчується в момент підписання сторонами акту приймання-передачі (повернення) приміщення орендарю.

Згідно з пунктом 2.2 цієї угоди приміщення передається в суборенду за актом приймання-передачі приміщення, який підписується сторонами не пізніше 1 квітня 2017 року.

Пунктом 2.3 даного правочину встановлено, що при припиненні дії цього договору суборендар зобов`язаний повернути приміщення орендареві за актом приймання-передачі (повернення) приміщення не пізніше 3 робочих днів з дня припинення дії договору. При цьому, суборендар зобов`язаний припинити здійснювати свою комерційну діяльність у приміщенні в день припинення дії цього договору.

За користування приміщенням суборендар сплачує орендареві суборендну плату, а також компенсує комунальні та експлуатаційні витрати у розмірі та на умовах, визначених цим договором. Суборендна ставка (суборендна плата за 1 кв.м приміщення) на момент укладання цього договору разом з ПДВ становила 802,63 грн. (пункт 3.1 договору).

Відповідно до пункту 3.2. договору суборендар сплачує орендареві суборендну плату за кожен місяць користування приміщенням за цим договором у сумі, що обчислюється за формулою: суборендна плата = суборендована площа помножена на суборендну ставку на день виставлення рахунку-фактури.

Згідно з пунктом 3.6 договору суборендна плата сплачується у безготівковому порядку на поточний рахунок орендаря у формі передплати не пізніше 15 числа місяця, що передує місяцю, за який здійснюється оплата. Суборендна плата сплачується у визначений цим пунктом строк у будь-якому випадку, навіть якщо суборендар не отримав від орендаря рахунку-фактури на сплату суборендної плати, незалежно від наслідків господарської діяльності суборендаря.

Пунктом 3.7 договору визначено, що не пізніше 10 банківських днів з дня укладення цієї угоди суборендар зобов`язаний перерахувати на поточний рахунок орендаря як забезпечення виконання суборендарем його зобов`язань за цим договором грошові кошти у розмірі 30 500,00 грн., у тому числі ПДВ (20%) - 5 083,33 грн., які при належному виконані суборендарем зобов`язань будуть зараховані в рахунок оплати суборендної плати за 1 останній місяць суборенди приміщення. Будь які проценти на забезпечувальний платіж не нараховуються.

Даний правочин набув чинності з моменту укладення його сторонами та діяв до 31 грудня 2017 року включно, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 8.1 договору).

Судом встановлено, що відповідно до акту приймання-передачі приміщення від 1 квітня 2017 року відповідачем вищезазначене нерухоме майно було передано позивачу в оренду. Вказаний акт підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

Відповідно до статті 770 ЦК України сторони можуть встановити у договорі найму, що у разі відчуження наймодавцем речі договір найму припиняється.

В пункті 10.4 договору сторони погодили, що суборендар повідомлений та не заперечує проти того, що приміщення передано в іпотеку ПАТ "Сбербанк" та у повній мірі усвідомлює можливі правові наслідки по відношенню до прав іпотекодержателя на нерухоме майно.

Пунктом 10.6 цієї угоди визначено, що відповідно до статті 770 ЦК України цей договір припиняється у разі звернення стягнення на приміщення іпотекодержателем.

Судом встановлено, що в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки ПАТ "Сбербанк" 19 грудня 2017 року набуло право власності на предмет іпотеки, зокрема, на спірне орендоване приміщення, що підтверджується витягом № 108256715 з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною 2 статті 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Як було зазначено вище, у разі припинення дії цього договору суборендар зобов`язаний повернути приміщення орендареві за актом приймання-передачі (повернення) приміщення не пізніше 3 робочих днів з дня припинення дії договору. При цьому, суборендар зобов`язаний припинити здійснювати свою комерційну діяльність у приміщенні в день припинення дії цього договору, що визначено в пункті 2.3 даного правочину.

Однак позивач у встановленому законом та договором порядку орендоване майно за відповідним актом відповідачу не повернув.

У той же час додатковою угодою від 29 грудня 2017 року № 1 до договору суборенди від 31 березня 2017 року сторони продовжили строк дії спірного правочину до 31 грудня 2018 року.

Вказаною додатковою угодою сторони погодили новий розмір орендної плати з 1 січня 2018 року, а також те, що не пізніше 10 банківських днів з дня укладення цього договору суборендар зобов`язаний перераховувати на поточний рахунок орендаря, в якості забезпечення виконання суборендарем його зобов`язань за цим правочином, грошові кошти у розмірі 30 500,00 грн. з ПДВ.

Факт оплати вказаного забезпечувального платежу не заперечувався представниками сторін у судовому засіданні.

Також з матеріалів справи вбачається, що з січня 2018 року по травень 2018 року ТОВ "Корал Тревел Маркет" користувалося спірним приміщенням та сплачувало орендні платежі у встановленому договором порядку, що підтверджується належним чином засвідченими копіями платіжних доручень, які містяться у матеріалах справи.

Позивачем була сплачена суборендна плата за червень 2018 року у розмірі 47 500,00 грн. згідно з платіжним дорученням від 14 травня 2018 року № 6546.

7 червня 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю "Бронкс Стайл" (далі - ТОВ "Бронкс Стайл") листом повідомило позивача про перехід права власності на орендоване приміщення до ПАТ "Сбербанк" та про необхідність укладення нових договорів оренди.

Судом встановлено, що 25 червня 2018 року між ТОВ "Корал Тревел Маркет" та ТОВ "Бронкс Стайл" (новим орендодавцем) було укладено договір оренди № 14/06-43, за умовами якого орендодавець передав позивачу в оренду спірне приміщення.

Також суд встановив, що за умовами цієї угоди ТОВ "Бронкс Стайл" передало позивачу приміщення, площею 38,0 кв.м, розташоване на 2 поверсі ТРЦ "Магелан". Проте в акті прийому-передачі приміщення від 25 червня 2018 року зазначено, що орендодавець передав, а орендар прийняв приміщення площею 90,0 кв.м на 1 поверсі ТРЦ "Магелан".

Разом із тим, у судовому засіданні позивач зазначив, що у вищезазначеному акті прийому-передачі приміщення було допущено помилку і в оренду за даним правочином було передано спірне приміщення, площею 38,0 кв.м.

Однак судом встановлено, що, незважаючи на підписання вказаного договору та акта, позивач у порушення приписів частини 2 статті 795 ЦК України спірне приміщення за відповідним актом відповідачу не повернув.

З метою досудового вирішення спору позивач направив на адресу відповідача лист від 26 червня 2018 року № 2 про розірвання договору від 31 березня 2017 року № 45, повернення забезпечувального платежу та з пропозицією підписати акти повернення приміщення з суборенди від 27 червня 2018 року на підставі пунктів 8.6, 10.6 вказаного договору. Цей лист повернувся ТОВ "Корал Тревел Маркет" за закінченням терміну зберігання.

26 липня 2018 року позивач повторно направив на адресу ТОВ "Шейк" аналогічний за змістом лист від цієї ж дати № 44, який був отриманий відповідачем 7 серпня 2018 року. Однак вказаний лист був залишений відповідачем без відповіді та задоволення.

Водночас, як встановлено судом у даному судовому засіданні, лист від 26 червня 2018 року № 2 був направлений відповідачу лише 3 липня 2018 року, тобто після закінчення спірного періоду - червня 2018 року, що також підтверджується змістом листа від 26 липня 2018 року № 44, а також не заперечувалося і самим представником позивача.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджував, що не мав змоги використовувати спірне приміщення за призначенням протягом всього червня 2018 року з причин, що не залежали від останнього, а саме - доступ до ТРЦ "Магелан" був заблокований. На підтвердження цієї обставини позивач надав публікації в ЗМІ з приводу ситуації, що склалась із ТРЦ "Магелан" у зазначений період.

Позивач також стверджував, що договір суборенди від 31 березня 2017 року № 45 вважається припиненим, а забезпечувальний платіж у розмірі 30 500,00 грн. підлягає поверненню, оскільки у ТОВ "Шейк" відсутні правові підстави для користування вказаними грошовими коштами. Крім того, за приписами частини 6 статті 762 ЦК України попередньо оплачена суборендна плата за червень 2018 року у розмірі 47 500,00 грн. підлягає поверненню ТОВ "Корал Тревел Маркет".

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як вже було зазначено судом, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20 жовтня 2020 року рішення господарського суду міста Києва від 12 листопада 2019 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 3 червня 2020 року в частинах стягнення коштів у сумі 78 000,00 грн. та стягнення суми судового збору скасовано та передано на новий розгляд до місцевого господарського суду. Водночас суд касаційної інстанції погодився з висновками судів нижчих інстанцій щодо відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання спірного договору припиненим.

Як вже зазначалося судом, у пункті 10.6 договору сторони встановили, що відповідно до умов статті 770 ЦК України цей договір суборенди припиняється у разі звернення стягнення на приміщення іпотекодержателем.

Водночас зі змісту частини 2 статті 795 ЦК України моментом припинення договору найму будівлі або іншої нерухомої споруди є момент підписання відповідного акта, яким оформлюється повернення наймачем предмету такого договору.

Аналогічне положення закріплено сторонами в пункті 2.3 спірного договору суборенди.

Однак у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що спірне майно було повернуто ТОВ "Шейк" згідно приписів чинного законодавства та умов договору, шляхом двостороннього підписання сторонами відповідного акта приймання-передачі.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що на час існування спірних правовідносин - у червні 2018 року, спірний договір суборенди не був припинений в установленому законом порядку.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази того, що такий акт приймання-передачі приміщення був підписаний сторонами й після спливу спірного періоду.

Що стосується доводів позивача відносно неможливості використовувати спірне приміщення протягом червня 2018 року, то в пункті 3.3 договору сторони погодили, що орендна плата сплачується у безготівковому порядку на поточний рахунок орендаря у формі передплати не пізніше 15 числа місяця, що передує місяцю, за який здійснюється оплата, незалежно від наслідків господарської діяльності суборендаря. Крім того, сам позивач вказував на те, що він підписав договір оренди з новим орендарем 25 червня 2018 року і за актом приймання-передачі від цієї ж дати прийняв спірне приміщення, що також спростовує доводи ТОВ "Корал Тревел Маркет" щодо неможливості користуватися вказаним приміщенням протягом всього червня 2018 року.

Позивач вказував на те, що у спірний період відбувся рейдерський захват ТРЦ "Магелан" про що свідчать відповідні статті з мережі Internet.

Однак суд не бере до уваги вказані публікації, оскільки вони не підтверджують належним чином неможливість використання позивачем саме вказаного приміщення за весь спірний період. Крім того, ТОВ "Корал Тревел Маркет" не було надано жодних інших доказів, які підтверджують неможливість використання спірного приміщення, зокрема: доказів складання відповідних актів, доказів звернення до суборендаря, а також до правоохоронних органів з метою усунення перешкод у використанні об`єкта оренди.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача сплачених орендних платежів за червень 2018 року в сумі 47 500,00 грн.

Також ТОВ "Корал Тревел Маркет" просило суд повернути сплачений ним забезпечувальний платіж в сумі 30 500,00 грн.

Обґрунтовуючи дану вимогу, позивач послався на те, що внаслідок припинення дії договору грошові кошти, перераховані останнім в якості забезпечувального платежу, підлягають поверненню ТОВ "Корал Тревел Маркет" на підставі пункту 8.6 цього правочину.

За змістом вказаного пункту договору суборендар має право розірвати цю угоду до закінчення строку суборенди у випадку невиконання зобов`язань орендарем, у результаті якого приміщення стає непридатним для дозволеного використання суборендарем. У такому випадку суборендні та інші платежі підлягають внесенню до дати фактичного звільнення і повернення приміщення орендареві за актом приймання-передачі (повернення) приміщення, що підтверджує дату передачі (повернення) приміщення і його стан на таку дату. Акт приймання-передачі (повернення) приміщення підписується сторонами в день фактичного звільнення приміщення суборендарем. У випадку розірвання договору на підставі цього пункту, орендар зобов`язаний повернути суборендареві суборендну плату та інші платежі за цією угодою, сплаченої авансом, за час вимушеного невикористання суборендарем приміщення.

Водночас пунктом 3.8 договору встановлено, що у разі дострокового припинення дії цієї угоди з вини суборендаря або з його ініціативи, перерахований забезпечувальний платіж суборендарю не зараховується та не повертається, а вважається штрафною санкцією за порушення умов цього договору і залишається в розпорядженні орендаря.

Оскільки позивач не повернув у встановленому законом та договором порядку відповідачу орендоване приміщення, сам виступив ініціатором розірвання цієї угоди, не довівши факту невиконання зобов`язань відповідачем, у результаті якого приміщення стало непридатним для дозволеного використання позивачем, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення вищевказаного забезпечувального платежу.

Інші доводи, на які посилався позивач під час розгляду даної справи, також не знайшли свого підтвердження.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ "Корал Тревел Маркет" про стягнення вищезазначених сум.

Відповідно до частини 1 статті 129 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1 762,00 грн. залишаються за позивачем, оскільки позов не підлягає задоволенню.

Витрати відповідача по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг в розмірі 5 286,00 грн. та за подання касаційних скарг в розмірі 7 048,00 грн., що разом становить 12 334,00 грн., відповідно до вищевказаної частини статті 129 ГПК України підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Корал Тревел Маркет" (01601, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 24; ідентифікаційний код 39087545) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Шейк" (03083, місто Київ, проспект Науки, будинок 50; ідентифікаційний код 41017890) 5 286 (п`ять тисяч двісті вісімдесят шість) грн. 00 коп. судового збору за подання апеляційних скарг та 7 048 (сім тисяч сорок вісім) грн. 00 коп. судового збору за подання касаційних скарг.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 29 березня 2021 року.

Суддя Є.В. Павленко