РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.04.2021Справа № 910/1554/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортне-експедиторське підприємство «Вертикаль»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 73561,21 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю Транспортне-експедиторське підприємство «Вертикаль» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 73561,21 грн.

У вказаній позовній заяві позивач просить стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» 64561,21 грн витрат, які виникли внаслідок незбереження вантажу - зерна пшениці у вагоні №95003059 та зерна кукурудзи у вагонах №95036174, №95400107, №95029153, №95544946 про що складено відповідні акти виявлення нестачі вантажу.

Після прибуття зазначених вагонів та одержання їх від залізниці, одержувач вантажу - ТОВ СП «Нібулон» здійснив їх переважування та виявив різницю в сторону зменшення у вагоні №95036174 на 2750 кг, у вагоні №95003059 на 1800 кг, у вагоні №95400107 на 1600 кг, у вагоні №95029153 на 2000 кг, у вагоні №95544946 на 1750 кг. При огляді зазначених вагонів виявлено в місцях прилягання кришки до корпусу бункера виявлено зазори, які частково задуті свіжою монтажною піною, в місцях зазорів виявлено механічний вплив на бункер у вигляді здиру покривного покриття, у щілинах видно затиснуті зерна.

Оскільки відповідач відмовився здійснити комісійну видачу вантажу та скласти комерційні акти, позивачем було замовлено проведення експертизи у Регіональній Торгово-промисловій палаті Миколаївської області, за результатами якої було складено акти №120-0998 від 20.10.2020, №120-1012 від 21.10.2020, №120-1056 від 30.10.2020

Також позивач просить стягнути з відповідача витрати пов`язані із залученням експерта у розмірі 9000 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2021 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 15.02.2021, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 25.02.2021 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 08.03.2021. Позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 02.03.2021.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 05.02.2021 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5.

Станом на дату розгляду справи на адресу Господарського суду міста Києва повернулось повідомлення про вручення поштового відправлення №121 з відміткою про вручення конверту представнику відповідача 16.02.2021.

В силу положення пункту 3 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Частиною 7 вказаної статті Кодексу визначено, що якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Таким чином, суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Згідно зі статтею 52 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 року № 457 (далі - Статут), на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами.

Судом встановлено, що позивачем 23.03.2020 подано Заяву про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладання Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №40001366/2020-001 від 23.03.2020 відповідно до якої між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортне-експедиторське підприємство «Вертикаль» (позивач, замовник) та Акціонерним товариством «Українська залізниця» (перевізник, відповідач) 25.02.2020 було укладено Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (в редакції, що оприлюднено 31.05.2020, та яка вводиться в дію 01.07.2020) згідно з умовами якого предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполучення (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуг) і проведення розрахунків за ці послуги (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.3. договору перевезення - послуга, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити довірений замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому Договором порядку. Перевезення оформлюється накладною відповідно до Договору, Статуту залізниць України, Збірника Тарифів та Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів, Правила перевезення вантажів, СМГС, КОТІФ відповідно.

Пунктом 1.4. договору визначено, що надання послуг за договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/збирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.

Відповідно до п. 2.1.4. договору замовник зобов`язаний сплатити послуг перевізника та інші платежі, належні перевізнику за договором з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Згідно з п.п. 2.3.2. перевізник зобов`язаний приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у власних вагонах (контейнерах) перевізника, надавати власні вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації розміщеної у системі планування перевезень, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до договору та збірнику тарифів.

Впродовж жовтня 2020 позивачем було відправлено ТОВ СП «НІБУЛОН» залізничні вагони, зокрема, №95036174 з зерном кукурудзи вагою 58200 кг, №95003059 з зерном пшениці вагою 64550 кг, №95400107 з зерном кукурудзи вагою 63250 кг, №95029153 з зерном кукурудзи вагою 69750 кг, №95544946 з зерном кукурудзи вагою 62950 кг, що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними залізничними накладними №33584004 (вантаж був прийнятий до перевезення відповідачем 10.10.2020 та виданий вантажоодержувачу 16.10.2020), №33627894 (вантаж був прийнятий до перевезення відповідачем 14.10.2020 та виданий вантажоодержувачу 19.10.2020), №33772898 (вантаж був прийнятий до перевезення відповідачем 24.10.2020 та виданий вантажоодержувачу 29.10.2020).

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 908 та ст. 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Абзацом 8 ст. 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 року № 457 (далі - Статут), визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

У пункті 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року за № 644, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу.

Як зазначено в залізничних накладних №33584004 від 10.10.2020, №33627894 від 16.10.2020, №33772898 від 24.10.2020 вантаж у вагони контейнери завантажено вантажовідправником - ТОВ «Транспортне-експедиторське підприємство «Вертикаль», тобто позивачем.

Пунктом 15 Правил видачі вантажів (ст. 35, 42, 46, 47, 48, 52, 53 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, передбачено, що видача на станціях призначення імпортних вантажів, що перевозяться не в прямому міжнародному сполученні через порти й прикордонні станції, а також експортних вантажів у портах, на прикордонних станціях, якщо вантажі прибули в справних вагонах, контейнерах з непошкодженими пломбами (ЗПП) відправників, портів, експедиторських організацій, митних органів, провадиться без участі залізниці, за винятком випадків, передбачених статтею 52 Статуту.

Згідно зі статтею 52 Статуту на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами.

Відповідно до абзаців 6, 7 пункту 4 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25 вересня 1999 року № 113 (із відповідними змінами), час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у Пам`ятці про подавання/забирання вагонів, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій та підписується відповідальною особою станції і вантажовласника.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема листів відповідача від 20.10.2020 №ДН5-07/675, від 21.10.2020 №ДН5-07/680, від 30.10.2020 №ДН5-07/707 вантаж за накладною №33627894 прибув на станцію Миколаїв-Грузовий Одеської залізниці 19.10.2020 о 09:05 год.

Після закінчення приймально-здавальних операцій представниками залізниці та вантажовласника - ТОВ СП «НІБУЛОН», підписано пам`ятку про подавання вагонів №1066, згідно з якою 19.10.2020 о 22:40 год. останньому передано вагони №95003059. Будь-яких зауважень щодо справності вагонів, пошкодження запірно-пломбувальних пристроїв чи інших пошкоджень представником ТОВ СП «НІБУЛОН» зазначено не було.

Вантаж за накладною №33584004 прибув на станцію Миколаїв-Вантажний Одеської залізниці 16.10.2020 о 21:54 год.

Після закінчення приймально-здавальних операцій представниками залізниці та вантажовласника - ТОВ СП «НІБУЛОН», підписано пам`ятку про подавання вагонів №1051, згідно з якою 17.10.2020 о 10:00 год. останньому передано вагони №95036174. Будь-яких зауважень щодо справності вагонів, пошкодження запірно-пломбувальних пристроїв чи інших пошкоджень представником ТОВ СП «НІБУЛОН» зазначено не було.

Вантаж за накладною №33772898 прибув на станцію Миколаїв-Вантажний Одеської залізниці 29.10.2020 о 07:31 год.

Після закінчення приймально-здавальних операцій представниками залізниці та вантажовласника - ТОВ СП «НІБУЛОН», підписано пам`ятку про подавання вагонів №1120, згідно з якою 17.10.2020 о 10:00 год. останньому передано вагони №№95400107, 95029153, 95544946. Будь-яких зауважень щодо справності вагонів, пошкодження запірно-пломбувальних пристроїв чи інших пошкоджень представником ТОВ СП «НІБУЛОН» зазначено не було.

Відповідно до статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційні акти складаються при вивантаженні на місцях незагального користування - у день здачі вантажу одержувачу, у цьому разі перевірка повинна здійснюватись до вивантаження або в процесі вивантаження чи зразу після нього. У разі неможливості скласти комерційний акт в указаний термін він складається у всіх випадках не пізніше наступної доби (п. 4 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 року № 334).

Як вбачається із матеріалів справи, уповноваженими представниками ТОВ СП «НІБУЛОН» було складено відповідні акти про виявлення нестачі вантажу, зокрема, б/н від 17.10.2020, б/н від 20.10.2020 та б/н від 29.10.2020 відповідно до яких останніми було встановлено відхилення маси брутто вантажу від зазначеної у залізничних накладних №33584004 від 10.10.2020 у вагоні №95036174, №33627894 від 16.10.2020 у вагоні №95003059, №33772898 від 24.10.2020 у вагонах №№95400107, 95029153, 95544946 маси. Інформації щодо пошкодження опломбування вказаних вагонів, шо були опломбовані пристроями відправника не зазначено.

У зв`язку з цим, ТОВ СП «НІБУЛОН» телефонограмами №17/35 від 17.10.2020, №20/35 від 20.10.2020 та №29/35 від 29.10.2020 було направлено начальнику станції Миколаїв Вантажний регіональної філії «Одеська залізниця» повідомлення, в яких зазначено, що при визначенні на вагах навантажувального терміналу ТОВ СП «НІБУЛОН» переваженні вагонів виявлено нестачу вантажу, зокрема, у вагоні №95036174 - 2750 кг (кукурудзи), у вагоні №95003059 - 1800 кг (пшениці), у вагоні №95400107 - 1600 кг (кукурудзи) у вагоні №95029153 - 2000 кг (кукурудзи) у вагоні №95544946 - 1750 кг (кукурудзи) відповідно, у зв`язку з чим просило надати письмове підтвердження щодо участі представника залізниці в комісійній видачі вантажу або відмову у такій видачі у строк 24 години з моменту отримання цього листа.

У відповідь на вказані телефонограми Виробничим підрозділом «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій» АТ «Українська залізниця» у листами №646/М від 17.10.2020, №648/М від 20.10.2020, №665/М від 30.10.2020 повідомив, що зазначені вагони були прийняті представником ПрАТ «Миколаївський комбінат хлібопродуктів» на підставі пам`яток №№1051,1066,1120 без зауважень. Крім того, завантажений відправником вантаж, що прибув у непошкодженому вигляді, з непошкодженими ЗПП відправника видаються без перевірки маси та кількості, у зв`язку з чим підстави для складання комерційного акту відсутні.

Пунктом 16 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, встановлено, що у разі відмови начальника станції від складання комерційного акта (акта загальної форми) або оформлення акта з порушенням цих Правил, одержувач має право до вивезення вантажу зі станції, а при вивантаженні на місцях не загального користування - протягом 24 годин з моменту прийняття від залізниці вагону (контейнера) з вантажем подати про це письмову скаргу начальнику Дирекції залізничних перевезень.

ТОВ СП «НІБУЛОН» листами №18/35 від 18.10.2020, №13804/3-20/35 від 20.10.2020, №14223/3-20/35 від 30.10.2020 зверталось із скаргами до начальника виробничого підрозділу «Дирекція залізничих перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» в якій просило надати розпорядження та скласти відповідні комерційні акт щодо виявлення недостачі вантажу у вагонах №95036174, №95003059, №95400107, №95029153, №95544946.

Розглянувши вищезазначені скарги Виробничим підрозділом «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій» АТ «Українська залізниця» було надано відповідні відповіді в яких зазначено, що подані скарги є необґрунтованими на не підлягають задоволенню.

Окрім того, ТОВ СП «НІБУЛОН» телефонограмами №20-1/35 від 20.10.2020, №21/35 від 21.10.2020 та №29/35 від 29.10.2020 зверталось з повідомленням до начальника станції Миколаїв-Грузовий регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», в яких зазначало, що вагони виставлені на під`їзні колії в очікування видачі вантажу за участю представників залізниці і вивантажуватись до складання комерційного акту не будуть. Цілодобова охорона вказаних вагонів з вантажем забезпечується власними силами ТОВ СП «НІБУЛОН», окрім того, було запропоновано направити уповноваженого представника залізниці для участі у прийманні вантажу та складанні відповідних актів.

Просило виділити представника для присутності при проведенні експертизи, що відбудеться за участі експерта регіональної ТПП Миколаївської обл. на території ПрАТ «Миколаївський комбінат хлібопродуктів» 23.03.2020 о 14:00 год.

Після того, актами експертизи №120-0998 від 20.10.2020, №120-1012 від 21.10.2020 та №120-1056 від 30.10.2020 складеними Миколаївською регіональною торгово-промисловою палатою за участю представника позивача, вагаря, представника ТОВ СП «НІБУЛОН» було встановлено нестачу вантажу у вагоні №95036174 в кількості 2750 кг, у вагоні №95003059 в кількості 1800 кг, у вагонах №95400107, №95029153, №95544946 в кількості 5550 кг. Поряд із цим, в актах також зазначено, що вагони були опломбовані непорушеними пломбами ЗПП з відтиском: «Варта, Універсал М, УЗ» номер пломби, відтиск пломб відповідає даним, вказаним у накладній. На металевій плашці вказано: «Каменец-под ТЕП Вертикаль». При зовнішньому огляді розвантажувальних бункерів встановлено у вагоні №95036174 на середньому розвантажувальному бункері, з протележної сторони від штурвалів, в місці прилягання кришки до корпусу бункера на довжині 45 см виявлено зазор, який частково затиснутий травою та задутий свіжою монтажною піною, у щілинах видно затиснуті зерна кукурудзи. При знятті ЗПП на верхніх завантажувальних люках виявлено у вагоні №95036174 між І та ІV люки мають рівну поверхню, без заглиблень, між ІІ та ІІ люками від сходів є конусоподібне поглиблення вантажу у вигляді воронки (порожнини) на довжині близько 4 м та завглибшки візуально до 0,3 м від поверхні вантажу, з чітко позначеною смугою по ширині вагону, характерній для стікаючого вантажу вниз, у бік середнього розвантажувального люка (з протилежної сторони від штурвалів), який має механічний вплив та затиснуті зерном кукурудзи.

При зовнішньому огляді розвантажувальних бункерів встановлено у вагоні №95003059 на середньому розвантажувальному бункері, з протилежної сторони від штурвалів, в місці прилягання кришки до корпусу бункера на довжині 30 см виявлено зазор, який частково задутий свіжою монтажною піною, в місці зазору виявлено механічний вплив на бункер у вигляді здиру покривного покриття, у щілинах видно затиснуті зерна пшениці. При знятті ЗПП на верхніх завантажувальних люках виявлено у вагоні №95003059 між І та ІV люки мають рівну поверхню, без заглиблень, між ІІ та ІІІ люками від сходів є конусоподібне поглиблення вантажу у вигляді воронки (порожнини) на довжині близько 3 м та завглибшки візуально до 0,3 м від поверхні вантажу, з чітко позначеною смугою по ширині вагону, характерній для стікаючого вантажу вниз, направленою у бік середнього розвантажувального люка (з протилежної сторони від штурвалів), з механічним впливом та затиснутими зернами пшениці.

При зовнішньому огляді розвантажувальних бункерів встановлено у вагоні №95400107 на першому розвантажувальному бункері з протилежної сторони від штурвалів в місці прилягання кришки до корпусу бункера, в нижній частині виявлено є зазор, на довжині 60 см, який частково задутий монтажною піною свіжого походження, у щілинах видно затиснуті та роздавлені зерна. При знятті ЗПП на верхніх завантажувальних люках виявлено у вагоні №95400107 між І та ІІ люками від сходів є конусоподібне поглиблення вантажу у вигляді воронки (порожнини) на довжині близько 3 м та завглибшки візуально до 0,3 м від поверхні вантажу, з чітко позначеною смугою по ширині вагону, характерній для стікаючого вантажу вниз, направленою у бік першого розвантажувального люка (з протилежної сторони від штурвалів), який має зазор з затиснутими зернами кукурудзи.

У вагоні №95029153 на середньому розвантажувальному бункері в місці прилягання кришки до корпусу бункера виявлено розсипані зерна кукурудзи. При знятті ЗПП на верхніх завантажувальних люках виявлено у вагоні №95029153 між І, ІІ та ІІ люки мають рівну поверхню, без заглиблень, над ІІІ люком від сходів є конусоподібне поглиблення вантажу у вигляді воронки (порожнини) на довжині близько 1,5 м та завглибшки візуально до 0,35 м від поверхні вантажу, з чітко позначеною смугою по ширині вагону, характерній для стікаючого вантажу вниз, направленою у бік середнього розвантажувального люка (з протилежної сторони від штурвалів), який має розсипані зерна кукурудзи.

При зовнішньому огляді розвантажувальних бункерів встановлено у вагоні №95544946 на середньому розвантажувальному бункері з протилежної сторони від штурвалів, в місці прилягання кришки до корпусу бункера на довжині 25 см виявлено зазор, який частково задутий монтажною піною свіжого походження та зі сторони штурвалів, в місці прилягання кришки до корпусу бункера на довжині 20 см виявлено зазор, у щілинах якого видно затиснуті зерна кукурудзи. При знятті ЗПП на верхніх завантажувальних люках виявлено у вагоні №95544946 між ІІ та ІІІ люками від сходів є конусоподібне поглиблення вантажу у вигляді воронки (порожнини) на довжині близько 2,5 м та завглибшки візуально до 0,25 м від поверхні вантажу, з чітко позначеною смугою по ширині вагону, характерною для стікаючого вантажу вниз, направленою у бік середнього.

Актами розбіжності ваги від 20.10.2020, від 21.10.2020, від 30.10.2020 встановлено, що у вагоні №№95036174 різниця між вагою відправника та вагою по факту складає 2750 кг, у вагоні №95003059 - 1800 кг, у вагоні №95400107 - 1700 кг, у вагоні №95029153 - 2100 кг, у вагоні №95544946 - 1750 кг, дані акти підписано вагарем, прийомоздавальником вантажу та багажу, змінним майстром, представником позивача, представником.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, вантаж вантажоодержувачу був виданий за накладною №33627894 - 17.10.2020, за накладною №33627894 - 19.10.2020, за накладною №33772898 - 29.10.2020. Між тим, доказів, що підтверджували б неможливість втрати вантажу під час перебування вагонів на залізничній під`їзній колії, позивачем не подано. Знаходження спірних вагонів з 19.03.2020 до 24.03.2020 на під`їзній колії ТОВ СП «НІБУЛОН», які перебували під охороною ТОВ СП «НІБУЛОН», не є безумовним доказом втрати вантажу до його прибуття на станцію.

Крім того, завантажений відправником вантаж прибув у справних вагонах закритого типу (хоперах), без ознак течі, з непошкодженими ЗПП відправника, що є підставою для його видачі відповідачем без перевірки маси та кількості.

Таким чином, судом встановлено, що залізницею було доставлено до станції призначення та видано вантаж у відповідності до ст. 52 Статуту, та підстави для складання комерційного акту на підставі ст. 129 Статуту були відсутні.

Відповідно до статті 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Приписами ст. 924 ЦК України, ст. 314 ГК України, ст. 23 Закону України «Про залізничний транспорт» встановлено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Водночас, згідно з підпунктом а) ст. 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність вини відповідача у втраті вантажу. Посилання позивача на те що відповідач відмовився складати комерційний акт судом відхиляються, оскільки повідомлення ТОВ СП «НІБУЛОН» про складення комерційного акту були направлені відповідачу після фактичного прийняття вантажоодержувачем вагонів, що підтверджується долученими до матеріалами справи.

Ураховуючи наведене, оскільки факт порушення відповідачем правил перевезення вантажу та наявність його вини у втраті вантажу належним чином не доведено, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на останнього відповідальності у вигляді відшкодування збитків за втрачений вантаж у розмірі 73561,21 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження викладених у позові обставин.

Щодо заявлених позивачем витрат пов`язаних із залученням експерта у розмірі 3240 грн суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

У зв`язку з вищезазначеним, суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача про відшкодування витрат позивача у розмірі 9000 грн у зв`язку із залученням експерта.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача в повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 05.04.2021

Суддя Я.В. Маринченко