ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.04.2021 м. Ужгород Справа № 907/870/20

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом фізичної особи-підприємця Яцини Володимира Олександровича, м. Ужгород

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК 2005", м. Ужгород

про стягнення 29348,28 грн

секретар судового засідання - Корольчук М.М.

Сторони не викликались

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ

Позивач заявив позов до товариства - відповідача про стягнення 650020,16 грн, які включають 544000,00 грн боргу за надані на підставі поданих суду договорів-заявок у кількості 97 штук послуги перевезення, а також 66296,83 грн втрат від інфляції та 39723,33 грн трьох відсотків річних, нарахованих у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання по оплаті цих послуг. Позов заявлено з посиланням на статті 526, 530, 625, 629, 909 Цивільного кодексу України та ст. ст. 193, 307 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 04.11.2020 №907/736/20 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, встановлено сторонам процесуальні строки для подання до суду заяв по суті.

В подальшому, ухвалою суду від 16.12.2020 постановлено роз`єднати позовні вимоги фізичної особи-підприємця Яцини Володимира Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК 2005", виділивши в самостійні провадження частину позовних вимог. При цьому, позовні вимоги про стягнення 29348,28 грн за Договорами - заявками №0124-01 від 01.03.2018, №0128-01 від 02.03.2018, №0142-01 від 07.03.2018, №0153 від 08.03.2018 та №0156 від 12.03.2018 виділено в самостійне провадження.

На підставі зазначеної ухвали від 16.12.2020, відділом діловодства та забезпечення судового процесу Господарського суду Закарпатської області 21.12.2020 зареєстровано виділення у самостійне провадження вказаних вимог як справу № 907/870/20.

Ухвалою суду від 24.12.20справу № 907/870/20 прийнято до свого провадження; розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено строки для подання сторонами заяв по суті спору.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвала суду від 24.12.2020 була надіслана на його юридичну адресу та отримана ним 31.12.2020, що підтверджується наявним у справі повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч.ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Правова позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не оплатив надані йому за Договорами - заявками №0124-01 від 01.03.2018, №0128-01 від 02.03.2018, №0142-01 від 07.03.2018, №0153 від 08.03.2018 та №0156 від 12.03.2018послуги перевезення, внаслідок чого у нього виникла заборгованість на суму 24500,00 грн. Крім того, в зв`язку з порушенням грошового зобов`язання на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України перевізником-позивачем також заявлена вимога про стягнення з відповідача 1848,44 грн трьох відсотків річних від прострочених сум, а також 2999,84 грн втрат від інфляції.

Заперечення відповідача

Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

1. Між Фізичною особою - підприємцем Яциною Володимиром Олександровичем (позивач, перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТПК 2005» (відповідач, замовник) укладено Одноразовий договір - заявку № 0124-01 на перевезення вантажів автотранспортом від 01.03.2018, який регулює порядок відносин, що виникають між сторонами при перевезенні вантажів з 01-03-2018 до 02-03-2018 за маршрутом Україна, м. Ужгород- Україна, м. Львів, з наступними умовами: Вантаж (керамічні блоки вагою до 24т), автомобіль НОМЕР_1 / НОМЕР_2 . Сума фрахту становить 4000,00 грн; порядок та форма розрахунку: безготівковий розрахунок протягом 5-10 банківських днів з дня отримання оригіналів документів (акта виконаних робіт, рахунку - фактури, CMR, договору - заявки).

На виконання вказаного договору - заявки позивач здійснив перевезення вантажу, що підтверджується ТТН № Р130 від 01.03.2018 та Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 71 від 02 березня 2018 року. Акт складений в місті Ужгород; сторони підписали, що претензій одна до одної не мають. Додатком до акту є виписаний цього ж дня рахунок № 71 на вказану суму.

За твердженням позивача надані послуги товариство не оплатило.

Посилаючись на порушення відповідачем грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та поставлено вимогу про стягнення 303,87 грн трьох відсотків річних, а також 514,83 грн втрат від інфляції.

2. Між Фізичною особою - підприємцем Яциною Володимиром Олександровичем (позивач, перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТПК 2005» (відповідач, замовник) укладено Одноразовий договір - заявку № 0128-01 на перевезення вантажів автотранспортом від 02.03.2018, який регулює порядок відносин, що виникають між сторонами при перевезенні вантажів з 02-03-2018 до 03-03-2018 за маршрутом Україна, м. Ужгород- Україна, м. Львів, з наступними умовами: Вантаж (керамічні блоки вагою до 24т), автомобіль НОМЕР_9 / НОМЕР_3 . Сума фрахту становить 4000,00; порядок та форма розрахунку: безготівковий розрахунок протягом 5-10 банківських днів з дня отримання оригіналів документів (акта виконаних робіт, рахунку - фактури, CMR, договору - заявки).

На виконання вказаного договору - заявки позивач здійснив перевезення вантажу, що підтверджується ТТН № Р132 від 02 березня 2018 року та Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №72від 03 березня 2018 року. Акт складений в місті Ужгород; сторони підписали, що претензій одна до одної не мають. Додатком до акту є виписаний цього ж дня рахунок №72 на вказану суму.

За твердженням позивача надані послуги товариство не оплатило.

Посилаючись на порушення відповідачем грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та поставлено вимогу про стягнення 303,87 грн трьох відсотків річних, а також 514,83 грн втрат від інфляції.

3. Між Фізичною особою - підприємцем Яциною Володимиром Олександровичем (позивач, перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТПК 2005» (відповідач, замовник) укладено Одноразовий договір - заявку № 0142-01 на перевезення вантажів автотранспортом від 07.03.2018, який регулює порядок відносин, що виникають між сторонами при перевезенні вантажів з 07-03-2018 до 08-03-2018 за маршрутом Україна, м. Ужгород- Україна, м. Львів, з наступними умовами: Вантаж (керамічні блоки вагою до 24т), автомобіль ДАФ НОМЕР_4 / НОМЕР_5 . Сума фрахту становить 4000,00 рн; порядок та форма розрахунку: безготівковий розрахунок протягом 5-10 банківських днів з дня отримання оригіналів документів (акта виконаних робіт, рахунку - фактури, CMR, договору - заявки).

На виконання вказаного договору - заявки позивач здійснив перевезення вантажу, що підтверджується Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 79 від 8 березня 2018 року. Акт складений в місті Ужгород; сторони підписали, що претензій одна до одної не мають. Додатком до акту є виписаний цього ж дня рахунок № 79 на вказану суму.

За твердженням позивача надані послуги товариство не оплатило.

Посилаючись на порушення відповідачем грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та поставлено вимогу про стягнення 301,90 грн трьох відсотків річних, а також 514,83 грн втрат від інфляції.

4. Між Фізичною особою - підприємцем Яциною Володимиром Олександровичем (позивач, перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТПК 2005» (відповідач, замовник) укладено Одноразовий договір - заявку № 0153 на перевезення вантажів автотранспортом від 08.03.2018, який регулює порядок відносин, що виникають між сторонами при перевезенні вантажів з 08-03-2018 до 12-03-2018 за маршрутом Словаччина - Україна з наступними умовами: Вантаж (цегла на палетах вагою до 24т), автомобіль BJ 414 BR; BJ 464 YD. Сума фрахту становить 6000,00 грн; порядок та форма розрахунку: безготівковий розрахунок протягом 5-10 банківських днів з дня отримання оригіналів документів (акта виконаних робіт, рахунку - фактури, CMR, договору - заявки).

На виконання вказаного договору - заявки позивач здійснив перевезення вантажу, що підтверджується CMR №193041883 та Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 80 від 12 березня 2018 року. Акт складений в місті Ужгород; сторони підписали, що претензій одна до одної не мають. Додатком до акту є виписаний цього ж дня рахунок №80 на вказану суму.

За твердженням позивача надані послуги товариство не оплатило.

Посилаючись на порушення відповідачем грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та поставлено вимогу про стягнення 450,88 грн трьох відсотків річних, а також 698,57 грн втрат від інфляції.

5. Між Фізичною особою - підприємцем Яциною Володимиром Олександровичем (позивач, перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТПК 2005» (відповідач, замовник) укладено Одноразовий договір - заявку № 0156 на перевезення вантажів автотранспортом від 12.03.2018, який регулює порядок відносин, що виникають між сторонами при перевезенні вантажів з 12-03-2018 до 13-03-2018 за маршрутом Словаччина - Україна з наступними умовами: Вантаж (цегла на палетах вагою до 24т), автомобіль НОМЕР_6 / НОМЕР_7 . Сума фрахту становить 6500,00 грн; порядок та форма розрахунку: безготівковий розрахунок протягом 5-10 банківських днів з дня отримання оригіналів документів (акта виконаних робіт, рахунку - фактури, CMR, договору - заявки).

На виконання вказаного договору - заявки позивач здійснив перевезення вантажу, що підтверджується CMR №193041888 та Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 82 від 13 березня 2018 року. Акт складений в місті Ужгород; сторони підписали, що претензій одна до одної не мають. Додатком до акту є виписаний цього ж дня рахунок №82 на вказану суму.

За твердженням позивача надані послуги товариство не оплатило.

Посилаючись на порушення відповідачем грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та поставлено вимогу про стягнення 487,92 грн трьох відсотків річних, а також 756,78 грн втрат від інфляції.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено одноразові договори на надання послуг по перевезенню вантажів.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. ст. 929, 931 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних із перевезенням вантажу. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами. Розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом.

Нормами ст. 909 Цивільного кодексу України визначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Спір у справі виник у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині оплати за договорами- заявками на надання послуг по перевезенню вантажів.

Пунктом 2 договорів - заявок сторони погодили вартість послуг по перевезенню вантажів. Оплата за надані послуги повинна бути проведена по безготівковому розрахунку протягом 10 банківських днів по отримання оригіналів документів (акта виконаних робіт, рахунку - фактури, CMR, договору - заявки).

Факт надання послуг на заявлену суму підтверджується наявними у матеріалах справи Актами виконаних робіт, підписаними уповноваженим представником відповідача. Вказаними актами сторонами також зафіксовано відсутність претензій одна до одної.

Оскільки додатками до Актів є договори-заявки та рахунки на оплату, суд доходить висновку, що вручення таких документів відбулося в день підписання Акту виконаних робіт. Зважаючи на встановлений договорами порядок розрахунків, відлік строку на оплату отриманих відповідачем послуг, тривалістю п`ять або десять банківських днів, починається з дня наступного, за днем підписання відповідного Акту виконаних робіт.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Доказів оплати наданих послуг всього на суму 24500,00 грн матеріали справи не містять, тому вимога по стягнення суми боргу в примусовому порядку є підставною та обґрунтованою.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

За таких обставин, вимога позивача в частині стягнення основного боргу в розмірі 24500,00 грн підлягає до задоволення в повному обсязі.

Щодо 3 % річних та інфляційних втрат

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Інфляційні ж нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, також не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З огляду на це, суд перевірив здійснені позивачем розрахунки річних та інфляційних втрат по кожному договору окремо за період: з дня виникнення прострочення (наступний день після спливу 10 банківських днів) до дня складання позовної заяви (22.10.2020), і такі є вірними, тому вимоги про стягнення 1848,44 грн трьох відсотків річних від прострочених сум, а також 2999,84 грн втрат від інфляції підлягають до задоволення повністю.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 76-80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В ході судового розгляду, відповідач не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

За таких обставин, розглянувши спір на підставі поданих позивачем доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 29348,28 грн є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 129, 236, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК 2005" (88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Гранітна, буд. 17, ) на користь фізичної особи-підприємця Яцини Володимира Олександровича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_8 ) суму 29348,28 грн (двадцять дев`ять тисяч триста сорок вісім гривень 28 коп.), в т. ч. 24500,00 грн боргу за надані послуги, 1848,44 грн трьох відсотків річних від прострочених сум та 2999,84 грн втрат від інфляції.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення виготовлено 06.04.2021.

Суддя Л.В. Андрейчук