ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року Справа № 903/722/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Гладка Л.А.

за участю представників сторін:

позивача: не з`явився

відповідача: не з`явився

третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на рішення господарського суду Волинської області від 22.12.2020 р. у справі №903/722/20, ухвалене суддею Шум М.С., повний текст рішення складено 24.12.2020 р.

за позовом Державного підприємства Луцький спиртогорілчаний комбінат, м.Луцьк

до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості УКРСПИРТ, с.Бровари, Київська область

про усунення перешкод у розпорядженні нерухомим майном, скасування арешту нерухомого майна

Державне підприємство Луцький спиртогорілчаний комбінат звернулося до Господарського суду Волинської області з позовною заявою до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та просило суд, зокрема, скасувати постанову Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції від 27.10.2011 №29494642 про арешт майна боржника ДП Луцький спиртогорілчаний комбінат, зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 27.10.2011 №11771416 про арешт всього нерухомого майна ДП Луцький спиртогорілчаний комбінат, який внесено на підставі постанови Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.10.2011 №29494642.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 22 грудня 2020 року у справі №903/722/20 позов задоволено повністю. Скасовано постанову Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції від 27.10.2011 №29494642 про арешт майна боржника ДП Луцький спиртогорілчаний комбінат. Зобов`язано Перший відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 27.10.2011 №11771416 про арешт всього нерухомого майна ДП Луцький спиртогорілчаний комбінат, який внесено на підставі постанови Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.10.2011 №29494642. Стягнуто з Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Державного підприємства "УКРСПИРТ" 4 204 грн. 00 коп. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Перший відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою. Скасувати рішення Господарського суду Волинської області №903/722/20 від 22.12.2020 в частині стягнення з Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Державного підприємства "УКРСПИРТ" 4 204 грн. 00 коп. судового збору. Постановити нове рішення, яким в стягненні судового збору відмовити.

Листом №903/722/20/291/21 від 18 січня 2021 р. апеляційний господарський суд витребував матеріали справи №903/722/20 з Господарського суду Волинської області.

27.01.2021 р. до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №903/722/20.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.02.2021 р. апеляційну скаргу Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на рішення господарського суду Волинської області від 22.12.2020 р. у справі №903/722/20 залишено без руху. Зобов`язано апелянта - Перший відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки.

15.02.2021 р. на адресу апеляційного господарського суду від Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.02.2021 р., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на рішення Господарського суду Волинської області від 22.12.2020 р. у справі №903/722/20 та призначено справу до розгляду на 25.03.2021 р. о 10:00 год..

Державне підприємство Луцький спиртогорілчаний комбінат та Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості УКРСПИРТ не скористалися своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надали суду відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст.263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення.

Представники сторін у судове засідання не прибули та не реалізували процесуальне право на участь в судовому засіданні апеляційної інстанції, причин неявки суду не повідомили. При цьому колегія суддів звертає увагу сторін на те, що в даному випадку враховується правова позиція Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відтак, колегія суддів визначилась про можливість розгляду скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 22.12.2020 р. у справі №903/722/20 задоволено позов у повному обсязі та стягнуто з відповідача судовий збір. Задовольняючи позов, суд першої інстанції акцентував увагу на тому, що ДП Луцький спиртогорілчаний комбінат включено до об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, який визначений Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації». В свою чергу, відповідно до норм матеріального права, нерухоме майно об`єктів державної власності, що не підлягають приватизації, не може бути відчужене, вилучене, передане до статутного капіталу господарських організацій і щодо такого майна не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути їх відчуження. Таким чином, оскільки позов задоволено суд першої інстанції стягнув судовий збір з відповідача за розгляд позовної заяви.

2.Узагальнені доводи апеляційних скарг та заперечення щодо них інших учасників справи.

Мотивуючи апеляційну скаргу скаржник зазначає, що з рішенням Господарського суду Волинської області №903/722/20 від 22.12.2020 Перший відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не погоджується в частині стягнення судового збору в сумі 4 204,00 грн.

Дії державного виконавця не визнано незаконними, лише зобов`язано вилучити обтяження.

Відповідно до ст.4 Закону України Про державну виконавчу службу державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом. Відповідно до ст. 5 Закону України Про виконавче провадження Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) . Згідно ст.56 Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відтак, Державний виконавець керувався Законом України Про виконавче провадження, Законом України Про державну виконавчу службу. Вчиняв всі необхідні дії для виконання наказу №5004/1412/11-1 від 18.08.2011 Господарського суду Волинської області про стягнення з Державного підприємства Луцький спиртогорілчаний комбінат на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Нова лінія скла 221 323,86 грн. боргу.

3. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Згідно із статутом Державного підприємства Луцький спиртогорілчаний комбінат, що затверджений Наказом Міністерства аграрної політики України від 02.09.2009 №632 ДП Луцький спиртогорілчаний комбінат засновано на основі державної власності і входить до складу Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, входить до сфери управління Міністерства аграрної політики України. Майно підприємства є державною власністю та закріплюється за ним на правів господарського відання (а. с. 15-29).

Відповідно до постанови КМУ від 28.07.2010 №672 Про утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості постановлено:

1. Ліквідувати Державний концерн спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн "Укрспирт").

2. Погодитися з пропозицією Міністерства аграрної політики та продовольства щодо: утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (далі - Державне підприємство "Укрспирт") на базі майна Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн "Укрспирт"), державних підприємств і об`єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, зазначених в абзаці третьому цього пункту, з віднесенням Підприємства до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства; реорганізації державних підприємств і об`єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, що належать до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства, згідно з додатками 1 і 2 шляхом приєднання до Державного підприємства "Укрспирт" та шляхом виділу майна, з використанням якого виготовляється підакцизна продукція, і передачі такого майна до Державного підприємства "Укрспирт".

3. Установити, що Державне підприємство "Укрспирт" є правонаступником Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн "Укрспирт").

Згідно з відповідним Наказом ДП Луцький спиртогорілчаний комбінат включено до переліку державних підприємств і об`єднань спиртової та лікеро горілчаної промисловості, що належать до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства і підлягають реорганізації шляхом приєднання до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості.

Процес реорганізації ДП Луцький спиртогорілчаний комбінат шляхом приєднання до ДП УКРСПИРТ на даний час не завершений.

Згідно з долученим до матеріалів справи Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 03.06.2020 №1047 закріплено на праві господарського відання за Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Укрспирт нерухоме майно за переліком згідно з додатком.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державно реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна нерухоме майно Державного підприємства Луцький спиртогорілчаний комбінат обтяжено арештом на підставі постанови державного виконавця першого ВДВС Луцького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП№29494642 від 27.10.2011, запис №11771416 (а. с. 50-51).

Рішенням Господарського суду Волинської області від 03.08.2011 №5004/1412/11 позов задоволено частково, постановлено стягнути з Державного підприємства Луцький спиртогорілчаний комбінат (м.Луцьк, вул. Ковельська,67) на користь ТзОВ Нова лінія скла (м.Луцьк, пр.-т.Волі,1-Б) 213 080 грн. заборгованості за оренду обладнання, 4 162 грн. 36 коп. пені, 805 грн. 62 коп. процентів річних, 852 грн. 32 коп. збитків, завданих інфляцією, а всього 218 900 грн. 30 коп.; 2 189 коп. витрат, пов`язаних з оплатою держмита, 234 грн. 56 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процес.

На виконання відповідного рішення суду Господарським судом Волинської області видано наказ від 18.08.2011 №5004/1412/11-1.

27.10.2011 державним виконавцем Першого відділу ДВС Луцького РУЮ винесено постанову ВП№29494642 про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Волинської області від 18.08.2011 №5004/1412/11-1 (а. с. 91).

27.10.2011 державним виконавцем Першого відділу ДВС Луцького РУЮ винесено постанови ВП№29494642 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та про арешт коштів боржника (а. с. 92-93).

В подальшому, 25.11.2011 державним виконавцем Першого відділу ДВС Луцького РУЮ винесено постанову ВП№29494642 про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження №30038063, яке веде Перший відділ ДВС Луцького МУЮ (а. с. 94).

16.06.2017 державним виконавцем Першого відділу ДВС міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинської області винесено постанову про виведення ВП№29494642 з виконання наказу Господарського суду Волинської області від 18.08.2011 №5004/1412/11-1 із зведеного ВП№30038063 (а. с. 98).

16.06.2017 державним виконавцем Першого відділу ДВС міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинської області винесено постанову ВП№29494642 про поновлення вчинення виконавчих з примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області від 18.08.2011 №5004/1412/11-1 (а. с. 100).

В той же день, 16.06.2017 державним виконавцем Першого відділу ДВС міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинської області винесено постанову ВП№29494642 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ Про виконавче провадження (а. с. 102).

Відповідно до п.2 ч. 1 ст.37 ЗУ Про виконавче провадження (в редакції, чинній а момент винесення постанови від 16.06.2017) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 09.08.2016 №903/876/15 представлений суду звіт ліквідатора, звіт про оплату праці, ліквідаційний баланс Товариства з обмеженою відповідальністю Нова Лінія Скла (вул. Даргомижського 7, м. Луцьк, ) затверджено, ліквідовано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю Нова Лінія Скла (вул. Даргомижського 7, м. Луцьк, ); зобов`язано державного реєстратора вчинити дії, передбачені Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та спрямовані на припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю Нова Лінія Скла (вул. Даргомижського 7, м. Луцьк, ); провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Нова Лінія Скла (вул. Даргомижського 7, м. Луцьк, ) припинено.

Відповідна ухвала суду не оскаржувалася та набрала законної сили 09.08.2016.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб ТзОВ Нова лінія скла (код 33559558) 16.08.2016 припинено на підставі зазначеної ухвали суду у зв`язку із визнанням юридичної особи банкрутом (а. с. 58).

Будь-якої інформації щодо правонаступництва прав та обов`язків ТзОВ Нова лінія скла у суду немає.

Позивач ДП Луцький спиртогорілчаний комбінат звернулося до Господарського суду Волинської області з позовною заявою та просить суд скасувати постанову Першого відділу ДВС Луцького РУЮ ВП№29494642 про арешт майна боржника та зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 27.10.2011 №11771416 про арешт всього нерухомого майна ДП Луцький спиртогорілчаний комбінат, який внесено на підставі постанови Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.10.2011 №29494642.

Позивач зазначав, що оспорювана постанова винесена з порушенням вимог ст. ст. 1, 2 ЗУ Про введення мораторію на примусову реалізацію майна; ч. 9 ст. 11 ЗУ Про управління об`єктами державної власності. Станом на даний час постанова від 27.10.2011 суперечить вимогам п. 3 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ Про визнання таким, що втратив чинність Закон України Про перелік об`єктів права державної власності що не підлягають приватизації від 02.10.2019.

До матеріалів справи долучено заяву ДП Луцький спиртогорілчаний комбінат від 10.09.2020, що адресована Першому ВДВС Луцького МУЮ (м.Львів) про скасування постанови від 27.10.2011 ВП№29494642 про арешт всього нерухомого майна підприємства (а. с. 55-56).

4.Правові норми, застосовані апеляційним судом до спірних правовідносин.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 у справі №1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №2-р(ІІ)/2019 від 15.05.2019 у справі №3-368/2018(5259/18) Конституційний Суд України, беручи до уваги статті 3, 8, частини першу, другу статті 55, частини першу, другу статті 129-1 Конституції України, свої юридичні позиції щодо визначення виконання судового рішення складовою конституційного права на судовий захист, вважає, що держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судового рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене обов`язкове судове рішення, у разі, якщо це рішення не виконується, у тому числі державним органом.

Також у зазначеному рішенні Конституційний Суд України наголошує, що визначений у законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист; невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність.

Відповідно до ч. 9 ст. 11 Закону України Про управління об`єктами державної власності (в редакції, чинній станом на 27.10.2011) господарські організації, створені на базі об`єктів державної власності, що не підлягають приватизації, до виключення їх з переліку об`єктів державної власності, що не підлягають приватизації, не можуть вчиняти дії стосовно майна, переданого до їх статутного капіталу, наслідком яких може бути відчуження майна, у тому числі передача його до статутного капіталу інших господарських організацій, передача в заставу тощо.

5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.269 ГПК України, переглядаючи в апеляційному порядку судові рішення, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Враховуючи вищевикладене, а також доводи та вимоги апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд в даному випадку переглядає рішення Господарського суду Волинської області від 22.12.2020 р. у справі №903/722/20 лише в частині стягнення з Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Державного підприємства «Укрспирт» 4 204 грн. 00 коп. судового збору.

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Так, відповідно до ч. 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року встановлено в розмірі 2102 грн.

Відповідно до пункту 2 ч. 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а відповідно до п. 4 зазначеної частини ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

У відповідності до абз. 2 ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру. Судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Частиною 1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що судовими витратами в даній справі є сума сплаченого судового збору у розмірі 4 204 грн. 00 коп.

Згідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як слідує з ухваленого судом першої інстанції рішення, позов задоволено у повному обсягу. Враховуючи наведене, виходячи з приписів п.2 ч. 2 ст.4 та абз.2 ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що судовий збір на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості УКРСПИРТ, оскільки судовий збір при поданні позову було сплачено, саме ДП «УКРСПИРТ».

За вказаних обставин, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з вірним висновком Господарського суду Волинської області про стягнення з відповідача судового збору за розгляд позовної заяви.

6.Висновки за результатами апеляційного розгляду.

Таким чином, у апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість рішення суду першої інстанції.

Виходячи з положень статті 11 ГПК України, апеляційний суд виходить з того, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відтак, застосовуючи наведену практику європейського суду, апеляційний суд вважає що, враховуючи зміст статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційної скарги, а також не встановивши у рішенні суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, прийшла до висновку про відсутність таких доводів, які б були оцінені як переконливі і достатні для скасування рішення суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду приходить до висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав скасування чи зміни рішення, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК.

Керуючись ст.ст.269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на рішення Господарського суду Волинської області від 22.12.2020 р. у справі №903/722/20 - залишити без задоволення, рішення Господарського суду Волинської області - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №903/722/20 повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "30" березня 2021 р.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.