ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2021 Справа № 904/1243/20

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Широбокова Л.П., Орєшкіна Е.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Криворізької міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2020 у справі №904/1243/20 (суддя Рудь І.А.)

За позовом Криворізької міської ради, м.Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича, м.Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості з орендної плати за землю у сумі 138442 грн. 20 коп.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і ухвали суду першої інстанції

Криворізька міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича про стягнення заборгованості з орендної плати за земельну ділянку площею 0,3962 га, з кадастровим номером :04:279:0025, для розміщення тюнінг-центру та автостоянки за адресою вул. Електрозаводська, біля будинку №28 у Жовтневому (Покровському) районі м. Кривого Рогу за період з 01.03.2017 до 31.12.2017 у розмірі 138442 грн. 20 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторонами укладено договір оренди земельної ділянки. Строк дії даного договору закінчився, однак відповідач продовжує користуватися даною земельною ділянкою, при цьому договірні зобов`язання щодо внесення орендної плати за користування нею належним чином не здійснює, зокрема у період з 01.03.2017 по 31.12.2017 він не виконував обов`язки орендаря щодо декларування податкових зобов`язань з орендної плати за земельну ділянку, а орендну плату сплачував не в повному обсязі, що підтверджується інформацією органів податкової служби.

Ухвалою 23.12.2020 у справі №904/1243/20 заяву Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича про зупинення провадження у справі від 30.07.2020 задоволено.

Провадження у справі №904/1243/20 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/7809/19 за позовом Фізичної особи-підприємця Климович Олени Борисівни до Криворізької міської ради Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача - Фізична особа-підприємець Штефан Владислав Олександрович, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне підприємство Український державний науково-дослідний інститут проектування міст "Дніпроміст" імені Ю.М.Білоконя та Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання незаконним, протиправним, нечинним та скасування рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області за №3728 від 24 червня 2015 року "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" з моменту його прийняття.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, Криворізька міська рада (позивач) звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2020 у справі №904/1243/20 про зупинення провадження у справі і направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про наявність визначеної пунктом 5 частини першої статті 227 ГПК України об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення адміністративної справи №160/7809/19 і постановив оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, не врахувавши що рішення Криворізької міської ради від 24.06.2015 №3728 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" є чинним, протиправним у встановленому порядку не визнавалось, а отже відповідно до статті 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" є обов`язковим для виконання всіма розташованими на території міста Кривого Рогу та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово на ній проживають.

Позивач вказує на те, що незгода відповідача із рішенням Криворізької міської ради у Дніпропетровській області №3728 від 24.06.2015 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" і звернення до суду з позовом про його оскарження, жодним чином не свідчить про протиправність прийняття Криворізькою міською радою такого рішення та не може викликати сумніви щодо його правомірності. Вказане рішення є чинним, у тому числі на момент виникнення спірних правовідносин, а отже є обов`язковим для застосування на території міста Кривого Рогу.

Крім того, висновок суду першої інстанції щодо необхідності підтвердження правомочності рішення Криворізької міської ради від 24.06.2015 №3728 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу", на думку скаржника, суперечить нормам діючого законодавства України, адже законом не передбачена необхідність надання судом оцінки актам органів місцевого самоврядування з метою встановлення факту їх правомірності задля можливості їх застосування.

Апелянт вважає, що під час ухвалення оскаржуваної ухвали поза увагою суду першої інстанції залишалась норма частини другої статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Частина друга статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України у нерозривному зв`язку з приписами статті 144 Конституції України та статті 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", засвідчує правомірність застосування чинного як на теперішній час, так і станом на 2017 рік, рішення Криворізької міської ради від 24.06.2015 №3728 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" при здійсненні розрахунку та сплати орендної плати за користування відповідачем спірною земельною ділянкою.

Більш того, у випадку, якщо рішенням в адміністративній справі №160/7809/19 будуть встановлені істотні для господарської справи №904/1243/20 обставини, що не були і не могли бути відомі сторонам під час розгляду даної господарської справи, то відповідач не позбавлений можливості звернутися до господарського суду із відповідною заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в порядку ст.ст. 320 - 321 ГПК України.

Апелянт стверджує, що Господарський суд Дніпропетровської області в оскаржуваній ухвалі не навів мотивів, на підставі яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини, що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів, не вказав, які саме обставини унеможливлюють самостійне дослідження судом наданих сторонами доказів під час розгляду даної справи.

Розгляд справи №160/7809/19 не є перешкодою для встановлення та оцінки, з урахуванням вимог ст.74 ГПК України, суттєвих обставин у цій справі під час її розгляду судом першої інстанції.

На думку апелянта суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про зупинення провадження у справі, оскільки таке зупинення суперечить принципу ефективності судового процесу, спрямованому на недопущення затягування розгляду справи, перешкоджає подальшому провадженню та порушує право позивача на розгляд справи упродовж розумного строку.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій додатково зазначив, що у відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує на те, що наразі відсутнє судове рішення, яке б підтверджувало правомірність і законність рішення Криворізької міської ради від 24.06.2015 №3728 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу". Позивач вказує на помилковість тверджень та повну невідповідність їх нормам діючого законодавства, адже Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" не передбачена необхідність надання судом оцінки актам органів місцевого самоврядування з метою встановлення факту їх чинності та законності задля можливості їх застосування. Позивач наголошує на тому, що наразі рішення Криворізької міської ради від 24.06.2015 №3728, оскарження якого в рамках адміністративної справи №160/7809/19 слугувало підставою для зупинення провадження в даній справі, є чинним, в передбаченому законом порядку протиправним та нечинним не визнавалось, а тому є обов`язковим для застосування на території міста Кривого Рогу.

Щодо тверджень відповідача відносно призначення у справі №160/7809/19 комплексної (оціночно-земельної та з питань землеустрою) експертизи, слід вказати, що вони також ні в якому разі не доводять обґрунтованість зупинення провадження у даній справі, оскільки прийняття такого процесуального рішення не може слугувати доказом неправомірності технічної документації та наявності численних порушень законодавства при її розробці.

Також не заслуговують на увагу посилання у клопотанні на правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, оскільки фактичні обставини у вказаних справах, а також правовідносини, що підлягають врегулюванню, суттєво різняться та не є подібними.

Узагальнені доводи та заперечення на апеляційну скаргу

Відповідач (ФОП Штефан В.О.) подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому проти задоволення апеляційної скарги заперечує.

Відповідач зазначає, що станом на сьогоднішній день відсутнє судове рішення, яке б підтверджувало правомірність і законність оскаржуваного в рамках пов`язаної адміністративної справи №160/7809/19 рішення Криворізької міської ради №3728 від 24 червня 2015 року "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу", яке покладено в основу розрахунку заборгованості із орендної плати по даній справі. Окрім того, звертає увагу, що в рамках пов`язаної адміністративної справи №160/7809/19 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 у справі призначено комплексну (оціночно-земельну та з питань землеустрою) експертизу, що свідчить про те, що існують обґрунтовані сумніви щодо правильності технічної документації, яка затверджена оскаржуваним рішенням Криворізької міської ради.

Відповідач вказує на те, що норма частини другої статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України не регулює питань щодо можливості застосування нормативно-правових актів, визнаних судом протиправними. Предметом її регулювання є встановлення моменту втрати чинності нормативно-правовим актом, визнаним судом нечинним. Покладення на відповідача обов`язку виконати незаконне рішення Криворізької міської ради становитиме порушення принципу належного урядування.

Також відповідач вказує, що об`єктивна неможливість розгляду справи господарським судом обумовлена тим, що обставини, які є предметом дослідження у межах справи Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/7809/19 не підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства. Питання щодо визнання незаконним, протиправним, нечинним та скасування рішення Криворізької міської ради №3728 від 24 червня 2015 року "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" з моменту його прийняття можуть бути досліджені лише при розгляді адміністративної справи в рамках положень законодавства про адміністративне судочинство, що в свою чергу позбавляє можливості господарського суду дійти висновку щодо дійсного розміру заборгованості із орендної плати.

Крім того, на спростування доводів скаржника про можливість відповідача, у разі не зупинення провадження у справі та скасування у подальшому рішення Криворізької міської ради №3728 від 24 червня 2015 року, скористатися інститутом перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, відповідач зазначає, що не матиме такої можливості, адже скасування такого рішення Криворізької міської ради не буде нововиявленою обставиною, а буде лише новим доказом по справі, оскільки обставини щодо незаконності та протиправності рішення Криворізької міської ради №3728 від 24.06.15р. відповідачу були відомі на час розгляду справи, про що відповідач говорить і зараз, отже мова буде йти про наявність доказів, які мають своєчасно подаватись по справі, а не про нововиявлені обставини.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач виклав клопотання про розгляд апеляційної скарги Криворізької міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2020 у справі № 904/1243/20 в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, обґрунтовуючи це тим, що розгляд Центральним апеляційним господарським судом в письмовому проваджені аналогічної апеляційної скарги Криворізької міської ради у справі №904/5896/18 призвів до неповного та невсебічного розгляду справи та помилкового скасування ухвали про зупинення провадження у справі.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в його задоволенні з огляду на наступне.

Частиною тринадцятою статті 8 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини першої статті 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з приписами частини другої статті 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі відноситься до визначених частиною другою статті 271 Господарського процесуального кодексу України ухвал, апеляційні скарги на які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Отже, з урахуванням обставин цієї справи та наявних в ній доказів, а також подання відповідачем обґрунтованого відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів не вбачає необхідності розгляду апеляційної скарги Криворізької міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2020 у справі №904/1243/20 в судовому засіданні та вважає доводи відповідача щодо неможливості ухвалення законного та обґрунтованого рішення у справі при розгляді апеляційної скарги в письмовому провадженні надуманими та безпідставними.

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.02.2021 поновлено Криворізькій міській раді пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2020; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Криворізької міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2020 у справі №904/1243/20; ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлені наступні обставини справи і визначені відповідно до них правовідносини

Між Криворізькою міською радою (позивач, орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Штефаном Владиславом Олександровичем (відповідач, орендар) укладено договір земельної ділянки від 29.12.2007 (державна реєстрація від 05.03.2008 за №40), відповідно до пунктів 1-5 якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування строком на 2 роки земельну ділянку площею 0,3962 га, з кадастровим номером :04:279:0025, для розміщення тюнінг-центру та автостоянки, яка знаходиться на вул. Електрозаводській біля будинку №28 у Жовтневому (Покровському) районі м.Кривого Рогу.

Додатковою угодою продовжено строк дії договору на 3 роки.

З огляду на невиконання орендарем податкових зобов`язань в частині сплати орендної плати за займану земельну ділянку, рішенням Криворізької міської ради від 24.04.2013 №1926 відповідачу відмовлено в поновленні договору оренди земельної ділянки від 05.03.2008 за №40 з додатковою угодою від 14.05.2010 №96, зобов`язано, зокрема, припинити комерційне використання земельної ділянки та повернути міській раді за актом приймання-передачі (повернення).

Відповідачем вказане рішення міської ради не виконано, спірну земельну ділянку позивачу за актом приймання-передачі не повернуто.

Фізична особа-підприємець Штефан В.О. продовжує користуватися вказаною земельною ділянкою, при цьому, договірні зобов`язання щодо внесення орендної плати за фактичне користування нею, належним чином не виконуються. Зокрема, у період з 01.03.2017 до 31.12.2017 відповідач сплачував орендну плату не у повному обсязі.

При обчисленні розміру заборгованості з орендної плати, позивач посилається на рішення Криворізької міської ради від 24.06.2015 №3728 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу", яким встановлено середню (базову) вартість 1 кв. м земель міста станом на 01.01.2014 у розмірі 270,60 грн.

Ухвалою господарського суду від 10.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі.

30.07.2020 відповідачем до суду подано клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у пов`язаній справі №160/7809/19 за позовом Фізичної особи-підприємця Климович Олени Борисівни до Криворізької міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича про визнання протиправним та нечинним рішення Криворізької міської ради у Дніпропетровській області за №3728 від 24.06.2015 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" з моменту його прийняття.

Так, в обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначає, що рішення Криворізької міської ради №3728 від 24.06.2015 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривий Ріг", яке покладено в основу розрахунку заборгованості із орендної плати оскаржується в установленому законом порядку. Так, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 відкрито провадження у справі №160/7809/19 за позовом Фізичної особи-підприємця Климович Олени Борисівни до Криворізької міської ради Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача - Фізична особа-підприємець Штефан Владислав Олександрович, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне підприємство Український державний науково-дослідний інститут проектування міст "Дніпроміст" імені Ю.М.Білоконя та Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання незаконним, протиправним, нечинним та скасування рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області за №3728 від 24 червня 2015 року "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" з моменту його прийняття. На думку відповідача оскарження рішення Криворізької міської ради у Дніпропетровській області №3728 від 24.06.2015 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" свідчить про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

28.10.2020 позивач подав до суду заперечення проти задоволення клопотання про зупинення провадження у справі.

У підготовчому засіданні 23.12.2020 представник відповідача у Господарському суді Дніпропетровської області просив суд задовольнити раніше подане клопотання про зупинення провадження у справі, представник позивача проти задоволення клопотання про зупинення провадження у справі заперечував.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2020 у справі №904/1243/20 зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/7809/19.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження в справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із об`єктивних підстав.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, тощо.

Пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі, в тому числі йдеться про обставини, які мають преюдиціальне значення.

При цьому, сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі. Аналогічні правові висновки висновки викладені в постановах Верховного Суду від 06.05.2020 у справі №910/15293/19, від 04.12.2020 у справі №917/514/19.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясовувати як пов`язана справа, що розглядається даним судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Предметом розгляду справи №904/1243/20 є стягнення з Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича заборгованості з орендної плати за земельну ділянку площею 0,3962 га, з кадастровим номером :04:279:0025, для розміщення тюнінг-центру та автостоянки за адресою вул. Електрозаводська, біля будинку №28 у Жовтневому (Покровському) районі м. Кривого Рогу за період з 01.03.2017 до 31.12.2017 у розмірі 138442 грн. 20 коп.

В основу розрахунку вказаної заборгованості позивачем покладено рішення Криворізької міської ради у Дніпропетровській області №3728 від 24.06.2015 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу".

Отже, на підставі наявних у справі доказів, суд має встановити обов`язок відповідача сплачувати орендну плату після закінчення строку дії договору оренди та не повернення земельної ділянки орендодавцю, а також розмір орендної плати, яка розраховується на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виконаного управлінням Держкомзему у м. Кривий Ріг.

У свою чергу, у провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду знаходиться справа №160/7809/19 за позовом Фізичної особи-підприємця Климович Олени Борисівни до Криворізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Фізична особа-підприємець Штефан Владислав Олександрович, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державне підприємство Український державний науково-дослідний інститут проектування міст "Дніпромісто" імені Ю.М.Білоконя, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправним та нечинним рішення Криворізької міської ради у Дніпропетровській області за №3728 від 24 червня 2015 року "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" з моменту його прийняття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, оскільки при розробленні технічної документації з нормативної грошової оцінки землі були використані недостовірні дані, які були штучно завищені та покладені в основу розрахунку, що призвело до неправомірного та суттєвого завищення вартості земель міста.

У межах вказаної адміністративної справи будуть встановлені обставини щодо дотримання законодавства при розробці технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу у 2014 році.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Колегія суддів зазначає, що зупинення провадження у справі про стягнення коштів до вирішення справи, предметом спору у якій є визнання протиправним та нечинним рішення Криворізької міської ради №3728 від 24.06.2015, є правом, а не обов`язком суду, і вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд має враховувати обставини конкретної справи.

Колегія суддів не приймає доводи відповідача про те, що результат вирішення спору в межах справи №160/7809/19 безпосередньо впливає на результат вирішення господарського спору у справі №904/1243/19.

Так, статтею 265 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, у випадку позитивного вирішення судом спору у справі №160/7809/19, оскаржуване рішення міської ради №3728 від 24.06.2015 може бути скасовано з моменту набрання законної сиди цим рішенням. У разі, якщо рішенням у справі №160/7809/19 будуть встановлені істотні для господарської справи №904/619/20 обставини, що не були і не могли бути відомі сторонам під час розгляду цієї господарської справи, то сторони не позбавлені можливості звернутися до господарського суду від відповідною заявою про перегляд даного рішення за нововиявленими обставинами.

Суд апеляційної інстанції відхиляє посилання відповідача на правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 28.04.2020 у справі №904/164/19 про те, що ч.2 ст.265 Кодексу адміністративного судочинства України не регулює питань щодо можливості застосування нормативно-правових актів, визнаних судом протиправними; предметом її регулювання є встановлення моменту втрати чинності нормативно-правовим актом, визнаним судом нечинним враховуючи наступне.

Зі змісту постанови Верховного Суду від 28.04.2020 у справі №904/164/19 вбачається, що до суб`єкта господарювання не може застосовуватися нормативно-правовий акт, який на момент його застосування уповноваженим суб`єктом владних повноважень вже визнано судом незаконним. Пред`явлення позову у вказаній справі мало місце після набрання законної сили судовими рішеннями у справах за позовами про визнання рішень Криворізької міської ради нечинними, тобто на момент пред`явлення позову у цій справі позивачеві було відомо про те, що суди у справах №804/5884/17 та №804/8091/17 дійшли висновку про невідповідність законодавству вказаних рішень Криворізької міської ради.

Натомість, у справі, що переглядається рішення Криворізької міської ради №3728 від 24.06.2015 є чинним, а тому є обов`язковим для застосування на території міста Кривого Рогу.

З аналогічних підстав, колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника на правову позицію, наведену Верховним Судом у постанові від 10.03.2020 у справі №160/1088/19.

Посилання відповідача на призначення в рамках пов`язаної адміністративної справи №160/7809/19 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 комплексної (оціночно-земельної та з питань землеустрою) експертизи не впливає на розгляд справи, що розглядається.

При цьому колегія суддів враховує, що суд не може обґрунтувати своє рішення висновком експертизи, отриманим іншим судом при розгляді іншої справи. Підстави і порядок призначення експертизи встановлені статтею 99 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої експертиза призначається судом для з`ясування обставин, що мають значення саме для тієї справи, яку розглядає суд.

Твердження відповідача про те, що покладення на нього обов`язку виконати незаконне рішення Криворізької міської ради становитиме порушення принципу належного урядування, на обов`язковості дотримання якого неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини, наразі не підтверджено належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, які перешкоджають розгляду справи №904/1243/20 до розгляду справи №160/7809/19, а також будь-яких обставин, що унеможливлюють самостійне дослідження судом наданих сторонами доказів під час розгляду цієї справи і встановлення відповідних фактів, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відтак апеляційний господарський суд вважає, що місцевий господарський суд, всупереч положень процесуальних норм, які регулюють інститут зупинення провадження у справі, в оскаржуваній ухвалі не навів мотивів, за яких він дійшов висновку саме про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи, неможливість встановити та оцінити конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення даного спору, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Колегія суддів враховує, що необґрунтоване зупинення апеляційного провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

При цьому порушення прав на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення апеляційного провадження у цій справі до вирішення адміністративної справи №160/7809/19 є таким, що зроблений з порушенням пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України, при невірній оцінці обставин цієї справи та може призвести до порушення принципу розумності строків розгляду справи судом.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

За приписами частини першої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Стаття 280 Господарського процесуального кодексу України визначає, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги позивача про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду як такої, що була прийнята з порушенням норм процесуального права та за невідповідності висновків суду обставинам цієї справи.

Розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції

Зважаючи на задоволення апеляційної скарги, судові витрати в сумі 2270,00 грн. на оплату судового збору, понесені заявником у скарзі (апелянтом) у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, але їх остаточний розподіл слід здійснити суду першої інстанції за результатами вирішення цієї справи по суті спору.

Керуючись статтями 269, 270-271, 275, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької міської ради - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2020 у справі №904/1243/20 - скасувати.

Справу №904/1243/20 направити для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повна постанова складена 06.04.2021.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна