ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"29" березня 2021 р. Справа № 924/1415/15

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Вибодовський О.Д., при секретарі судового засідання Сорока Д.В., розглянувши матеріали справи

за заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, м.Хмельницький

до Полонського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства, м. Полонне Хмельницької області

про визнання банкрутом (заява ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності)

Представники сторін: не з"явились

Суть:

Ухвалою суду від 14.09.2015р. порушено провадження у справі №924/1415/15 про банкрутство Полонського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства (Хмельницька обл., Полонський район, м. Полонне, вул. Шевченка, буд. 10, код 14175625), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Коляду Володимира Ілліча.

15.09.2015р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України розміщено оголошення про порушення господарським судом Хмельницької області справи №924/1415/15 про банкрутство Полонського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства.

Ухвалою суду від 17.12.2015р. затверджено реєстр вимог кредиторів Полонського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства на загальну суму 3 387 482,51 грн.

Ухвалою суду від 11.01.2016р. введено процедуру санації Полонського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства до 11.07.2016р. та призначено керуючим санацією арбітражного керуючого Коляду В.І.

12.01.2016р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет розміщено повідомлення про введення процедури санації Полонського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства (Хмельницька обл., Полонський район, м. Полонне, вул. Шевченка, буд. 10, код 14175625). Визначено строк подачі заявок інвесторами до 11.03.2016р.

Постановою суду від 18.08.2016р. визнано банкрутом Полонське підприємство водопровідно-каналізаційного господарства, відкрито ліквідаційну процедуру строком до 18.08.2017р., ліквідатором призначено арбітражного керуючого Коляду Володимира Ілліча ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво №1581 від 24.07.2013року, E-mail ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

19.08.2016р. на офіційному веб - сайті Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення (повідомлення) про визнання банкрутом Полонського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства (Хмельницька обл., Полонський район, м. Полонне, вул. Шевченка, буд. 10, код 14175625) і відкриття ліквідаційної процедури у справі № 924/1415/15.

Розпорядженням керівника апарату суду від 20 квітня 2017 року № 49/17 по справі №924/1415/15 призначено повторний автоматизований розподіл справи через неможливість здійснювати розгляд справи суддею Яроцьким А.М. у зв`язку з закінченням п`ятирічного строку повноважень судді господарського суду Хмельницької області.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №924/1415/15 передано на розгляд судді Радченя Д.І.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 06 липня 2017року №141/17 по справі № 924/1415/15 призначено повторний автоматизований розподіл справи через неможливість здійснювати розгляд справи суддею Радчення Д.І. у зв`язку із звільненням з посади судді господарського суду Хмельницької області.

Відповідно до протоколу повторного автоматизовано розподілу судової справи між суддями, справу за №924/1415/15 передано на розгляд судді Вибодовському О.Д.

На адресу суду 24.06.2019р. від ліквідатора надійшла заява про покладення на Полонську міську раду та Виконавчий комітет Полонської міської ради субсидіарної відповідальності.

Ухвалою суду від 26.06.2019р. заяву ліквідатора про покладення на Полонську міську раду та Виконавчий комітет Полонської міської ради субсидіарної відповідальності призначено до розгляду в судовому засіданні.

В обґрунтування заяви ліквідатор зазначив, що згідно з рішеннями Виконавчого комітету Полонської міської ради Хмельницької області затверджувалися тарифи на водопостачання та водовідведення, а саме:

- рішенням Виконавчого комітету Полонської міської ради від 17 січня 2001 року № 583 «Про затвердження тарифів на теплову енергію, водопостачання та водовідведення», затверджено тарифи на постачання та водовідведення в слідуючих розмірах: підприємствам: водопостачання - 0,581 грн., водовідведення - 0,546 грн., населенню: водопостачання -0,441 грн., водовідведення - 0,415 грн.

- рішенням Виконавчого комітету Полонської міської ради від 20 березня 2003 року «Про тарифи на водопостачання та водовідведення», затверджено тарифи на постачання та водовідведення в слідуючих розмірах: підприємствам та організаціям: водопостачання -1,03 грн., водовідведення - 0,95 грн.

- рішенням Виконавчого комітету Полонської міської ради від 15 грудня 2004 року № 786 «Про затвердження тарифів на теплову енергію, водопостачання та водовідведення», затверджено тарифи на постачання та водовідведення в слідуючих розмірах: підприємствам: водопостачання - 1,388 грн., водовідведення - 1,279 грн., населенню: водопостачання --1,068 грн., водовідведення - 0,984 грн.

- рішенням Виконавчого комітету Полонської міської ради від 18 грудня 2006 року № 1348 «Про надання дозволу Полонському підприємству водопровідно-каналізаційного господарства на округлення затверджених тарифів на послуги з водопостачання та водовід ведення», надано дозвіл на округлення з тарифів на постачання та водовідведення.

- рішенням Виконавчого комітету Полонської міської ради від 18 липня 2008 року № 1786 «Про затвердження тарифів на водопостачання та водовідведення Полонському підприємству водопоровідно-каналізаційного господарства», затверджено тарифи на постачання та водовідведення в розмірах зазначених в даному рішенні, а саме, з 25.07.2008 року тариф для споживачів госпрозрахункової сфери: водопостачання - 6,13 грн., водовідведення 6,28 грн.; для споживачів бюджетної сфери: водопостачання 5,36 грн., водовідведення 5,38 грн.; з 01.08.2008 року для населення: водопостачання - 4,48 грн., водовідведення - 4.48 грн., з 25.07.2008 року тариф для споживачів смт. Понінка: водопостачання - 4,7 грн.

- рішенням Виконавчого комітету Полонської міської ради від 31 березня 2011 року № 98 «Про затвердження тарифів на водопостачання та водовідведення», затверджено таарифи на постачання та водовідведення з 01 квітня 2011 року в розмірах зазначеного в даному рішенні, а саме, для споживачів бюджетної сфери: водопостачання - 8,22 грн., водовід ведення - 6,62 грн., для споживачів госпрозрахункової сфери: водопостачання - 8,22 грн., водовідведення - 6,62 грн., для споживачів смт. Понінка: водопостачання -7,15 грн.

- рішенням Виконавчого комітету Полонської міської ради від 31 травня 2011 року №161 «Про затвердження тарифів на водопостачання та водовідведення», затверджено тарифи на постачання та водовідведення з 01 червня 2011 року для споживачів госпрозрахункової сфери: водопостачання - 9,04 грн., водовідведення - 7,28 грн.

- рішенням Виконавчого комітету Полонської міської ради від 31 серпня 2011 року №217 «Про затвердження тарифів на водопостачання та водовідведення», затверджено тарифи на постачання та водовідведення з 01 вересня 2011 року для споживачів госпрозрахункової сфери: водопостачання - 10,73 грн., водовідведення - 8,64 грн.

- рішенням Виконавчого комітету Полонської міської ради від 30 травня 2012 року № 439 «Про затвердження тарифів та введення в дію нових тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення», затверджено тарифи на постачання та водовідведення з 01 липня 2012 року: водопостачання - 5,20 грн., водовідведення - 5,00 грн.; з 01 вересня 2012 року: водопостачання - 6,00 грн., водовідведення - 5,50 грн.; з 01 листопада 2012 року: водопостачання -7,15 грн., водовідведення - 5,76 грн.

Згідно з положеннями статей 13, 32 Закону України «Про питну воду та питне водо постачання», статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлення тарифів на послуги питного водопостачання та водовідведення віднесене до компетенції орану місцевого самоврядування. Тарифи на надання послуг з питного водопостачання розраховуються на підставі галузевих нормативів витрат і повинні повністю відшкодовувати експлуатаційні витрати та забезпечувати надійну роботу об`єктів централізованого питного водопостачання і водовідведення.

Порядок компенсації житлово-комунальних послуг встановлений статтею 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема, пунктом 4 зазначеної норми перед бачено, що у разі встановлення органом місцевого самоврядування тарифів на житлово-комунальні послуги на рівні, що унеможливлює отримання прибутку, орган, який їх затвер див, зобов`язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між встановленим розміром цін/тарифів та економічно обгрунтованими витратами на виробництво цих послуг.

Зазначені тарифи, що діяли протягом 2001-2016 рр. в м. Полонне на послуги з водо постачання та водовідведення затверджені відповідними рішеннями виконавчого комітету Полонської міської ради, є нижчими від економічно обґрунтованих витрат на виробництво цих послуг та не відповідають рівню витрат позивача на виробництво і наданні послуг з водокористування.

Зокрема, згідно з розрахунку обсягу заборгованості з різниці в тарифах на водопостачання та водовідведення надані населенню Полонським підприємством водопровідно-каналізаційного господарства, погодженого Виконавчим комітетом Полонської міської ради та Управлінням фінансів Полонської райдержадміністрації, заборгованість з різниці в тарифах за період з 2001 по 2 квартал 2016 років включно становить 2 575 090,93 грн.

Зазначена сума заборгованості в різниці тарифів Полонського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства не сплачена, що фактично привело підприємство до банкрутства.

При цьому заборгованість перед кредиторами відповідно реєстру вимог кредиторів складає 2 517 947,68 грн.

Вартість майна підприємства банкрута, згідно інвентаризації складає 7 327 991 грн., при цьому більша частина вищезазначеного майна було відповідно до рішення комітету кредиторів безоплатно передано Полонській міській раді як інфраструктура водопровідно - каналізаційного господарства, а саме на загальну суму 6 488 584 грн. Таким чином ліквідаційна маса, майно що підлягає продажу склало 839 407 грн. Сума кредиторський вимог склала 2 517 947, 68 грн., що становить значно більше за ліквідаційну масу.

Таким чином, саме внаслідок рішення власника, яким було затверджено тарифи, що не відповідали рівню витрат на послуги водопостачання та водовідведення було доведено Полонське підприємство водопровідно-каналізаційного господарства до банкрутства.

Ліквідатор боржника 02.04.2019 р. звернувся до Полоньської міської ради та Виконавчого комітету з претензією, протягом 10 днів з моменту отримання претензії погасити заборгованість перед кредиторами в розмірі 1 678 540,68 грн., кошти перерахувати на розрахунковий рахунок Полонського ПВКГ.

Однак, вищезазначена претензія залишена без відповіді та задоволення.

Ліквідатор зазначає, що оскільки предметом субсидіарної відповідальності є грошові кошти місцевого бюджету, обов`язок Полонської міської ради та Виконавчого комітету є неподільним, має виконуватися ними солідарно. З посиланням на ст. 215 ГК України, ст.61 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 619 ЦК України та позиції Верховного Суду викладені у справах №923/1297/14 та №923/862/15 ліквідатор боржника боржника Коляда В.І. просить суд задовольнити заяву № 1/06 від 19.06.2019 р.

Також, ліквідатор 01.02.2021р. надав суду додаткові пояснення щодо поданої заяви.

У поданих поясненнях на заяву ліквідатора про покладення на Полонську міську раду та Виконавчий комітет Полонської міської ради субсидіарної відповідальності представник Полонської міської ради та Виконавчого комітету Полонської міської ради зазначив наступне.

Відповідно до Порядку проведення аналізу фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 26.02.2013р. № 327/5, аналіз фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства проводиться згідно з Методичними рекомендаціями щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затвердженими наказом Міністерства економіки України від 19 січня 2006 року № 14 (у редакції наказу Міністерства економіки України від 26 жовтня 2010 року № 1361).

Відповідно до Методичних рекомендацій, об`єктом аналізу є фінансово-господарський стан підприємства, зокрема фінансові, виробничі та інвестиційні аспекти їх діяльності. Активами підприємства - боржника є ресурси, контрольовані підприємством в результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до надходження економічних вигод у майбутньому.

За вимогами п. 3 ч. 2 ст. 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражний керуючий (ліквідатор) зобов`язаний аналізувати фінансову, господарську, інвестиційну та іншу діяльність боржника, його становище на ринках та надавати результати таких аналізів господарському суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію.

Для покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника (банкрута) на його засновника (керівника боржника або інших осіб), належним доказом вини останнього у доведенні до банкрутства є саме аналіз фінансово-господарського стану суб`єкта господарювання щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства, який за визначеними Методичними рекомендаціями дає змогу встановити коло осіб, внаслідок дій яких боржник доведений до банкрутства.

Однак, як свідчать матеріали справи, та докази надані ліквідатором, останнім не проводився аналіз фінансово-господарського стану банкрута щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства згідно з Методичними рекомендаціями.

За відсутності доказів здійснення ліквідатором такого аналізу, залишається непідтвердженим факт наявності вини Полонської міської ради чи виконкому Полонської міської ради у доведенні Полонського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства до банкрутства. Зазначена обставина виключає можливість покладення субсидіарної відповідальності на засновника за зобов`язаннями підприємства-банкрута.

Для підтвердження стійкої неплатоспроможності боржника та доведення його до банкрутства ліквідатору необхідно надати документи, які б свідчили про те, що:

1) тарифи є нижчими від економічно обґрунтованих витрат на виробництво цих послуг та не відповідали рівню витрат Полонського ПВКГ на виробництво і наданню послуг з водокористуванню;

2) висновок органу з питань банкрутства, який би підтвердив факт доведення до банкрутства;

3) висновок ліквідатора про наявність факту доведення до банкрутства та вини Полонської міської ради і її виконавчого комітету;

4) висновок експерта, про наявність причинно-наслідкового зв`язку між прийняттям виконкомом Полонської міської ради рішень про встановлення тарифу на водовідведення та водопостачання та банкрутством Полонського підприємства водопровідно - каналізаційного господарства.

Надання вищевказаних документів (висновків) підтвердило, або спростувало факт доведення Полонського підприємства водопровідно - каналізаційного господарства до банкрутства та наявності вини у доведенні до банкрутства Полонської міської ради і її виконавчого комітету.

Посилання ліквідатора лише на прийняті рішення виконавчого комітету про встановлення економічно необгрунтованих тарифів на послуги з водопостачання та водовідведення, як доказ доведення міською радою до банкрутства боржника є безпідставними, ліквідатором не доведено причино - наслідкового зв`язку між прийнятими рішеннями про встановлення тарифів та доведенням до банкрутства саме міською радою та виконкомом міської ради, не зазначено яким чином і на підставі чого здійснювалось встановлення таких тарифів для підприємства, не досліджено які саме дії Полонської міської ради та Виконавчого комітету Полонської міської ради призвели до неплатоспроможності боржника.

Будь-яка вина доведення до банкрутства Полонського підприємства водопровідно - каналізаційного господарства виконкомом Полонської міської ради чи міською радою та виникнення заборгованості різниці в тарифах при прийнятті таких рішень відсутня,оскільки такі рішення і встановлення тарифів базувалися виключно на визначених розрахунках керівниками боржника.

Обсяг різниці між фактичною вартістю послуг з постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню такі послуги, та тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, визначається відповідно до Типового положення про територіальні комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах.

Відповідно до Типового положення про територіальні комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №53 від 15.03.2017 року зареєстрованого в міністерстві юстиції України 13.04.2017 року за №496/30364 - територіальна комісія з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах здійснює перевірку та підтвердження наявних обсягів заборгованості з різниці в тарифах на водопостачання, водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, та залишилася не погашеною станом на 01 січня 2016 року. Прийняття рішення Територіальною комісією щодо узгодження обсягів заборгованості з різниці в тарифах здійснюється протягом двох тижнів після подання суб`єктами господарювання заяви в довільній формі з додаванням повного пакету документів встановлених вищевказаним наказом.

Згідно п.6. Порядку для отримання коштів за різницю в тарифах надавачі послуг подають до місцевого фінансового органу договір про організацію взаєморозрахунків; копію протоколу засідання територіальної комісії з питань узгодження обсягів заборгованості з різниці в тарифах, що діють відповідно до Типового положення; розрахунок обсягу заборгованості з різниці в тарифах, оформлений суб`єктом господарювання згідно з додатком 1 до Типового положення, погоджений відповідним структурним підрозділом місцевого органу виконавчої влади або виконавчого органу сільської, селищної, міської, районної у місті ради та інші документи визначені даним Порядком.

Однак, ліквідатором будь-яких дій для здійснення відшкодування різниці з тарифів з Державного бюджету здійснено не було.

Відповідно до Розділу II ст.4 статуту підприємства Полонське підприємство водопровідно - каналізаційного господарства створено на підставі наказу Хмельницького облжитлокомунуправління №4 від 22.10.1976 року.

Полонська міська рада та Виконавчий комітет Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади не являються засновниками боржника та не можуть нести субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями підприємства.

Відповідно до статуту підприємства боржник є самостійний господарюючий суб`єкт який має право юридичної особи та здійснює виробничу діяльність з метою отримання відповідного прибутку (ст.1 Статуту).

Майно підприємства становлять основні фонди та оборотні активи, а також цінності вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства, які належать йому на праві господарського відання (ст.9 Статуту).

У разі недостатності коштів у комунального унітарного комерційного підприємства для відповідальності за своїм зобов`язанням пов`язаним, із господарською діяльністю, орган, до сфери управління якого входить підприємство, не несе повну субсидіарну відповідальність за господарськими зобов`язаннями цього підприємства.

Комерційні комунальні підприємства за своїми зобов`язаннями відповідають самостійно.

Отже, субсидіарна відповідальність органу місцевого самоврядування за зобов`язаннями комунальних комерційних підприємств не настає.

Враховуючи вищенаведені обставини, представник Полонської міської ради та Виконавчого комітету Полонської міської ради вважає, що заява ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності на Полонську міську раду та Виконавчий комітет Полонської міської ради за зобов`язаннями боржника є необгрунтованою, безпідставною та задоволенню не підлягає.

На адресу суду 29.03.2021р. від Полонської міської ради надійшло клопотання про відкладення розгляду даної справи на іншу дату у зв"язку із неможливістю забезпечити явку в судове засідання уповноваженого представника через перебування на самоізоляції.

Ухвалою суду від 02.03.2021р., якою розгляд заяви ліквідатора про покладення на Полонську міську раду та Виконавчий комітет Полонської міської ради субсидіарної відповідальності відкладено на 11:00 год. "29" березня 2021 р., явку повноважних представників сторін в судове засідання визнано на розсуд, про, що присутніх в судовому засіданні представників сторін повідомлено під розписку у справі.

Також, представником Полонської міської ради 09.02.2021р. надано суду свої письмові пояснення №318 з приводу заяви ліквідатора про покладення на Полонську міську раду та Виконавчий комітет Полонської міської ради субсидіарної відповідальності, які судом оглянуті та долучені до матеріалів справи.

Суд звертає увагу, що клопотання Полонської міської ради про відкладення розгляду даної справи на іншу дату надійшло до канцелярії суду 29.03.2021р. об 11:11:10 год., тобто уже після судового засідання, а тому зважаючи на викладенні обставини у задоволенні клопотання Полонської міської ради про відкладення розгляду даної справи на іншу дату слід відмовити.

Ліквідатор та представники кредиторів в засідання суду не з"явились.

При прийнятті даної ухвали судом враховується наступне:

Відповідно до ч.6 ст.12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Суд зауважує, що субсидіарна відповідальність - це додаткова відповідальність осіб, які разом з боржником відповідають за його зобов`язаннями у випадках, передбачених, зокрема, Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) до 21.10.2019р. та КУзПБ з 21.10.2019р.

Положеннями частини другої статті 61 КУзПБ передбачено аналогічне, з частиною п`ятою статті 41 Закону про банкрутство, правове регулювання субсидіарної відповідальності посадових осіб боржника та його засновників (див. постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.11.2020 у справі № 916/1105/16).

Згідно пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, який введено в дію з 21.10.2019р., з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Законодавцем за темпоральним принципом (принцип дії закону у часі) визначено пряму дію норм КУзПБ та їх застосування при розгляді справ про банкрутство незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, за винятком справ, які на день введення в дію цього Кодексу 21.10.2019р. перебувають на стадії санації.

Суд звертає увагу, що субсидіарна відповідальність за доведення до банкрутства за своєю правовою природою є відповідальністю за зловживання суб`єктивними цивільними правами, які завдали шкоди кредиторам, є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, оскільки законодавство не пов`язує можливості покладення на третіх осіб субсидіарної відповідальності з наявністю вироку у кримінальній справі щодо таких осіб про встановлення в їх діях (бездіяльності) кримінального правопорушення. У цьому випадку особи згідно зі спеціальним приписом Закону про банкрутство (КУзПБ) притягуються до цивільної відповідальності у формі стягнення (висновки сформульовані Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 28.08.2018 у справі № 927/1099/13, від 18.10.2018 у справі № 923/1297/14, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15, від 03.09.2019 у справі № 923/1494/15).

Суб`єктами правопорушення (субсидіарної відповідальності), що може бути покладена у справі про банкрутство за заявою ліквідатора, є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника, тобто вчиненні суб`єктом (суб`єктами) субсидіарної відповідальності винних дій, що призвели до банкрутства боржника.

КУзПБ (так само, як і Закон про банкрутство) не встановлює заборони для покладення субсидіарної відповідальності на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі на керівника боржника, повноваження яких до та на час порушення/здійснення провадження у справі про банкрутство припинились, оскільки одним із визначальним для цієї відповідальності є причинно-наслідковий зв`язок між діями/бездіяльністю цих осіб та наслідками у вигляді доведення боржника до банкрутства та банкрутства, за умови винних дій цих осіб (суб`єктивна сторона). Така правова позиція наведена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 14.07.2020 у справі № 904/6379/16.

Об`єктивну сторону такого правопорушення складають дії або бездіяльність певних фізичних осіб, пов`язаних з боржником, що призвели до відсутності у нього майнових активів для задоволення вимог кредиторів. На відміну від Кримінального кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, у положеннях яких законодавець чітко визначив диспозицію кримінального та адміністративного порушення з доведення до банкрутства та фіктивного банкрутства, частина друга статті 61 КУзПБ (частина п`ята статті 41 Закону про банкрутство до 21.10.2019) має власну диспозицію (зміст) правопорушення: "банкрутство боржника з вини його засновників чи інших осіб, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника-юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника…". Однак, законодавцем не конкретизовано, які саме дії чи бездіяльність складають об`єктивну сторону такого правопорушення. При вирішенні питання щодо кола обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) та, відповідно, підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, мають прийматися до уваги також положення частини першої статті 215 Господарського кодексу України та підстави для порушення справи про банкрутство (стаття 1, частина третя статті 10, стаття 11 Закону про банкрутство), з огляду на які такими діями можуть бути: 1) вчинення суб`єктами відповідальності будь-яких дій, направлених на набуття майна, за відсутності активів для розрахунку за набуте майно чи збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення; 2) прийняття суб`єктами відповідальності рішення при виведення активів боржника, внаслідок чого настала неплатоспроможність боржника по його інших зобов`язаннях; 3) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівок на вчинення майнових дій чи бездіяльності боржника щодо захисту власних майнових інтересів юридичної особи боржника на користь інших юридичних осіб, що мало наслідком настання неплатоспроможності боржника (подібних правових висновків дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15 та від 10.03.2020 у справі № 902/318/16, від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 10.12.2020 у справі 922/1067/17).

Згідно із витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Полонське підприємство водопровідно - каналізаційного господарства зареєстроване 17.01.1995р. Дата запису: 09.02.2008 Номер запису: 0000347 Полонською міською радою за адресою 30500, Хмельницька обл., Полонський р-н, місто Полонне, Вул. Шевченка, будинок 10, є комунальним підприємством, засновником якого являється Полонська міська рада.

Господарським судом Хмельницької області в 2013 р. було порушено справу про банкрутство Полонського ПВКГ за заявою Управління ПФУ у Полонському районі. Укладено мирову угоду між Полонським ПВКГ та Управлінням ПФУ у Полонському районі, однак умови Мирової угоди не були виконані Полонським ПВКГ. У зв`язку з чим, Управління ПФУ у Полонському районі звернулось до Господарского суду Хмельницької області в 2015 році про порушення провадження у справі про банкрутство відносно боржника. Даний факт був відомий Полонській міській раді, однак не було вчинено заходів щодо недопущення банкрутства Полонського ПВКГ.

Згідно з ч.1 ст.619 Цивільного кодексу України договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

Так, відповідно до приписів ст. 215 ГК України, встановлено підстави відповідальності за порушення законодавства про банкрутство, у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва - боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства. Умисним банкрутством визнається стійка неплатоспроможність суб`єкта підприємництва, викликана цілеспрямованими діями власника майна або посадової особи суб`єкта підприємництва, якщо це завдало істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства або інтересам кредиторів, що охороняються законом.

Так, відповідно до ч.2 ст.61 Кодексу України з процедур банкрутства під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані тільки для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Законом.

Відповідно до Розділу II ст.4 статуту підприємства Полонське підприємство водопровідно - каналізаційного господарства створено на підставі наказу Хмельницького облжитлокомунуправління №4 від 22.10.1976 року.

Відповідно до статуту підприємства боржник є самостійний господарюючий суб`єкт який має право юридичної особи та здійснює виробничу діяльність з метою отримання відповідного прибутку (ст.1 Статуту).

Майно підприємства становлять основні фонди та оборотні активи, а також цінності вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства, які належать йому на праві господарського відання (ст.9 Статуту).

Відповідно до статті 136 ГК України право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб`єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства. Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Суб`єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.

За змістом ст. 62 Кодексу України з процедур банкрутства усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси.

З огляду на викладене вище, здійснення господарської діяльності комунальним комерційним підприємством, на основі матеріальної бази, яка прирівнюється до права власності та включається до ліквідаційної маси в разі банкрутства такого підприємства, захищається в частині майнових прав також від власника.

Крім того, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ також висловив позицію і щодо субсидіарної відповідальності муніципального органу (органу місцевого самоврядування) за зобов`язаннями муніципального підприємства. Так, у пункті 62 рішення у справі «Єршова проти Російської Федерації» ЄСПЛ зазначив, що, враховуючи публічний характер діяльності підприємства, істотний ступінь контролю за його майном з боку муніципальних органів влади і рішень останніх, які мали наслідком передачу майна і подальшу ліквідацію підприємства, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що підприємство не було наділене достатньою організаційною та управлінською незалежністю від муніципальних органів влади.

Отже, незалежно від статусу підприємства як самостійної юридичної особи, муніципальна влада і відповідно держава мають бути в межах Конвенції визнані відповідальними за діяльність і бездіяльність підприємства.

Судом встановлено, що згідно з рішеннями Виконавчого комітету Полонської міської ради Хмельницької області затверджувалися тарифи на водопостачання та водовідведення, а саме:

- рішенням Виконавчого комітету Полонської міської ради від 17 січня 2001 року № 583 «Про затвердження тарифів на теплову енергію, водопостачання та водовідведення», затверджено тарифи на постачання та водовідведення в слідуючих розмірах: підприємствам: водопостачання - 0,581 грн., водовідведення - 0,546 грн., населенню: водопостачання -0,441 грн., водовідведення - 0,415 грн.;

- рішенням Виконавчого комітету Полонської міської ради від 20 березня 2003 року «Про тарифи на водопостачання та водовідведення», затверджено тарифи на постачання та водовідведення в слідуючих розмірах: підприємствам та організаціям: водопостачання -1,03 грн., водовідведення - 0,95 грн.;

- рішенням Виконавчого комітету Полонської міської ради від 15 грудня 2004 року № 786 «Про затвердження тарифів на теплову енергію, водопостачання та водовідведення», затверджено тарифи на постачання та водовідведення в слідуючих розмірах: підприємствам: водопостачання - 1,388 грн., водовідведення - 1,279 грн., населенню: водопостачання --1,068 грн., водовідведення - 0,984 грн.;

- рішенням Виконавчого комітету Полонської міської ради від 18 грудня 2006 року № 1348 «Про надання дозволу Полонському підприємству водопровідно-каналізаційного господарства на округлення затверджених тарифів на послуги з водопостачання та водовід ведення», надано дозвіл на округлення з тарифів на постачання та водовідведення;

- рішенням Виконавчого комітету Полонської міської ради від 18 липня 2008 року № 1786 «Про затвердження тарифів на водопостачання та водовідведення Полонському підприємству водопоровідно-каналізаційного господарства», затверджено тарифи на постачання та водовідведення в розмірах зазначених в даному рішенні, а саме, з 25.07.2008 року тариф для споживачів госпрозрахункової сфери: водопостачання - 6,13 грн., водовідведення 6,28 грн.; для споживачів бюджетної сфери: водопостачання 5,36 грн., водовідведення 5,38 грн.; з 01.08.2008 року для населення: водопостачання - 4,48 грн., водовідведення - 4.48 грн., з 25.07.2008 року тариф для споживачів смт. Понінка: водопостачання - 4,7 грн.;

- рішенням Виконавчого комітету Полонської міської ради від 31 березня 2011 року № 98 «Про затвердження тарифів на водопостачання та водовідведення», затверджено таарифи на постачання та водовідведення з 01 квітня 2011 року в розмірах зазначеного в даному рішенні, а саме, для споживачів бюджетної сфери: водопостачання - 8,22 грн., водовід ведення - 6,62 грн., для споживачів госпрозрахункової сфери: водопостачання - 8,22 грн., водовідведення - 6,62 грн., для споживачів смт. Понінка: водопостачання -7,15 грн.;

- рішенням Виконавчого комітету Полонської міської ради від 31 травня 2011 року №161 «Про затвердження тарифів на водопостачання та водовідведення», затверджено тарифи на постачання та водовідведення з 01 червня 2011 року для споживачів госпрозрахункової сфери: водопостачання - 9,04 грн., водовідведення - 7,28 грн.;

- рішенням Виконавчого комітету Полонської міської ради від 31 серпня 2011 року №217 «Про затвердження тарифів на водопостачання та водовідведення», затверджено тарифи на постачання та водовідведення з 01 вересня 2011 року для споживачів госпрозрахункової сфери: водопостачання - 10,73 грн., водовідведення - 8,64 грн.;

- рішенням Виконавчого комітету Полонської міської ради від 30 травня 2012 року № 439 «Про затвердження тарифів та введення в дію нових тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення», затверджено тарифи на постачання та водовідведення з 01 липня 2012 року: водопостачання - 5,20 грн., водовідведення - 5,00 грн.; з 01 вересня 2012 року: водопостачання - 6,00 грн., водовідведення - 5,50 грн.; з 01 листопада 2012 року: водопостачання -7,15 грн., водовідведення - 5,76 грн.

Згідно з положеннями статей 13, 32 Закону України «Про питну воду та питне водо постачання», статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлення тари фів на послуги питного водопостачання та водовідведення віднесене до компетенції орану місцевого самоврядування. Тарифи на надання послуг з питного водопостачання розрахо вуються на підставі галузевих нормативів витрат і повинні повністю відшкодовувати екс плуатаційні витрати та забезпечувати надійну роботу об`єктів централізованого питного водопостачання і водовідведення.

Порядок компенсації житлово-комунальних послуг встановлений статтею 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема, пунктом 4 зазначеної норми перед бачено, що у разі встановлення органом місцевого самоврядування тарифів на житлово-комунальні послуги на рівні, що унеможливлює отримання прибутку, орган, який їх затвер див, зобов`язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між встановленим розміром цін/тарифів та економічно обгрунтованими витратами на виробництво цих послуг.

Зазначені тарифи, що діяли протягом 2001-2016 рр. в м. Полонне на послуги з водо постачання та водовідведення затверджені відповідними рішеннями виконавчого комітету Полонської міської ради, є нижчими від економічно обґрунтованих витрат на виробництво цих послуг та не відповідають рівню витрат позивача на виробництво і наданні послуг з водокористування.

Зокрема, згідно з розрахунку обсягу заборгованості з різниці в тариаах на водопостачання та водовідведення надані населенню Полонським підприємством водопровідно-каналізаційного господарства, погодженого Виконавчим комітетом Полонської міської ради та Управлінням фінансів Полонської райдержадміністрації, заборгованість з різниці в тарифах за період з 2001 по 2 квартал 2016 років включно становить 2 575 090,93 грн.

Зазначена сума заборгованості в різниці тарифів Полонського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства не сплачена, що фактично привело підприємство до банкрутства.

При цьому заборгованість перед кредиторами відповідно реєстру вимог кредиторів складає 2 517 947,68 грн.

Вартість майна підприємства банкрута, згідно інвентаризації складає 7 327 991 грн., при цьому більша частина вищезазначеного майна було відповідно до рішення комітету кредиторів безоплатно передано Полонській міській Раді як інфраструктура водопровідно - каналізаційного господарства, а саме на загальну суму 6 488 584 грн. Таким чином ліквідаційна маса, майно що підлягає продажу склало 839 407 грн. Сума кредиторський вимог склала 2 517 947, 68 грн., що становить значно більше за ліквідаційну масу.

Таким чином, саме внаслідок рішення власника, яким було затверджено тарифи, що не відповідали рівню витрат на послуги водопостачання та водовідведення було доведено Полонське підприємство водопровідно-каналізаційного господарства до банкрутства.

Ліквідатор боржника 02.04.2019 р. звернувся до Полоньської міської ради та Виконавчого комітету з претензією, протягом 10 днів з моменту отримання претензії погасити заборгованість перед кредиторами в розмірі 1 678 540,68 грн., кошти перерахувати на розрахунковий рахунок Полонського ПВКГ.

Однак, вищезазначена претензія залишена без відповіді та задоволення.

Відповідно до ч.4 ст. 30 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі встановлення органом місцевого самоврядування тарифів на житлово-комунальні послуги на рівні, що унеможливлює отримання прибутку, орган, який їх затвердив, зобов`язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між встановленим розміром цін/тарифів та економічно обгрунтованими витратами на виробництво цих послуг.

Сума обсягу заборгованості в різниці тарифів за минулі роки за водопостачання та водовідведення фіксувались щоквартально та щорічно в актах-розрахунках, де зазначено, що діяльність підприємства збиткова за рахунок різниці між фактичними витратами на водопостачання та водовідведення та фактичними тарифами затвердженими Полонською міською радою.

Відповідно до звіту за результатами аналізу бухгалтерського та податкового обліку боржника станом на 27.10.2015 р., проведеним арбітражним керуючим Колядою В.І., встановлено, що проведеним аналізом показників діяльності підприємства встановлено, що протягом періоду, що аналізується, підприємство працювало збитково, ознак фіктивного банкрутства або скритого банкрутства в діяльності підприємства не виявлено, коефіцієнт покриття на початок 2012 року становить 0,35, а на 01.07.2015 року 0,18, що складає менше за нормативне значення 1,0 і підприємство не отримувало прибутку, такий фінансовий стан характеризуется ознаками неплатоспроможності.

У такому разі задоволення визнаних судом вимог кредиторів можливе лише шляхом ліквідаційної процедури.

Відповідні дії арбітражного керуючого по фінансовому оздоровленню підприємства відображені в довідці комісії Полонської міської ради від 02.06.2016 р.

Різниця між доходами та видатками (сума непокритих витрат підприємства) за 2015 рік склала 1582,9 тис. грн. при цьому середмісячна - 131,9 тис. грн.

Різниця між доходами та видатками (сума непокритих затрат підприємства) за 5 місяців 2016 р. склала 406, 8 тис. грн., що в середньому за місяць становить 81,3 тис. грн.

Сума різниці за місяць між 2015р. та 2016р. складає 50,6 тис.грн.

В результаті прийнятих ліквідаторів заходів вдалось покращити фінансово економічний стан підприємства, зменшити збитковість на 50,6 тис.грн. або на 38% в місяць. Зазначений факт був відображений у довідці комісії Полонської міської ради.

Ліквідатором надані суду розрахунки обсягу заборгованості в різниці в тарифах та щоквартальний розрахунок різниці в тарифах на послуги з водопостачання та водовідведення за період часу з 2011 р. по 2 квартал 2016 р. включно.

Відповідно до Протоколу №19/375-913/2015 від 10.11.2015 р. засідання Хмельницької обласної комісії з узгодження обсягу заборгованості з різниці в тарифах під головуванням першого заступника голови Хмельницької ОДА, за участю заступників ГУ ДФС у Хмельницькій області, МКП „Хмельницькводоканал", МКП „Хмельницьктеплоенерго", ВАТ „Хмельницькобленерго", представника УСБУ у Хмельницькій області та інших, згідно якого після заслуховування інформації Полонського ПВКГ та ознайомлення з відповідними документами, постановили узгодити обсяги заборгованості з різниці в тарифах на комунальні послуги, що виникли у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості тарифом затвердженим НКРЕКП та виконавчим комітетом міських рад станом на 01.10.2015 р. на суму 3240447грн. 34 коп. відповідно поданого розрахунку.

На підставі вищезазначеного рішення щодо обсягу заборгованості в сумі 3240447 грн. 34 коп. було складено та підписано Договір № 12/375 про організацію взаєморозрахунків відповідно до Постанови КМУ від 04.06.2015 р. №375, згідно якої було проведено взаємозалік щодо погашення заборгованості в сумі 807540 грн. Полонського ПВКГ перед ВАТ ЕК „Хмельницькобленерго".

Також було складено та підписано Договір № 12/375-913 про організацію взаєморозрахунків.

Відповідно до Постанови КМУ від 04.06.2015 р. № 375 про погашення заборгованості Полонського ПВКГ перед держбюджетом з сплати ПДВ в сумі 76642 грн. 56 коп. За рахунок коштів обсягу заборгованості з різниці в тарифах в сумі 3240447 грн. 84 коп. проведено взаєморозрахунки по заборгованості Полонського ПВКГ, перед бюджетом та ВАТ «Хмельницькобленерго», що підтверджує факт того, що встановлені тарифи є нижчими від економічно обгрунтованих на виробництво цих послуг та не відповідали рівню витрат Полонського ПВКГ на виробництво і надання послуг з водокористування та водовідведення.

Доказом, що підтверджує факт, що встановлені тарифи на водопостачання та водовідведення є нижчими від економічно обгрунтованих витрат на виробництво зазначених послуг та не відповідають рівню витрат Полонського ПВКГ на виробництво та надання послуг з водопостачання та водовідведення, являються фінансові звіти Полонського ПВКГ в період 2001-2016 рр.

Відповідно до частини першої - четвертої статті 73 Господарського кодексу України комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління. Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство). Статутний капітал комунального унітарного підприємства утворюється органом, до сфери управління якого воно належить. Розмір статутного капіталу комунального унітарного підприємства визначається відповідною місцевою радою.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань боржник є комунальним підприємством, яке утворене Полонською міською радою. Таким чином підприємство входить до сфери управління Полонської міської ради, яка є представником власника територіальної громади м. Полонне і виконує його функції у межах, визначених законами України.

Відповідно до частини, десятої статті 76 ГК України особливості господарської діяльності комунальних унітарних підприємств визначаються відповідно до вимог встановленим цим Кодексом щодо діяльності державних комерційних або казенних підприємств а також інших вимог передбачених законом.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статі 24 Господарського кодексу України управління господарською діяльністю у комунальному секторі економіки здійснюється через систему організаційно-господарських повноважень територіальних громад та органів місцевого самоврядування щодо суб`єктів господарювання, які належать до комунального сектора економіки і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління.

Частиною п`ятою зазначеної статті ГК України передбачено, що органи місцевого самоврядування несуть відповідальність за наслідки діяльності суб`єктів господарювання, що належать до комунального сектора економіки на підставах, у межах і порядку, визначених законом.

Щодо відповідальності засновників та керівників суб`єктів господарювання, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 211 ГК України, засновники (учасники) суб`єкта підприємництва, власник майна, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, у межах своїх повноважень зобов`язані вживати своєчасних заходів щодо запобігання його банкрутству.

Згідно статті 92 ЦК України, дії органу або особи, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, у відносинах із третіми особами розглядаються як дії самої юридичної особи.

Таким чином, обов`язок здійснення контролю за діяльністю виконавчих органів та товариства, положеннями Закону та Статуту покладено саме на учасників (засновників) цього товариства, з метою запобігання порушень їх прав.

Враховуючи наведене, слід вказати на неспроможність доводів представника Полонської міської ради про необізнаність останнього як засновника боржника щодо його фінансового та майнового стану.

Суд дійшов висновку, що сукупність зазначених обставин, дій та бездіяльності Полонської міської ради як засновника боржника, попри обов`язок як власника (засновника) боржника та як органу управління майном боржника передбачити можливість настання негативних для боржника наслідків та вчинити передбачені Законом про банкрутство заходи щодо запобігання банкрутству боржника, перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із обставинами неможливості боржником здійснювати господарську діяльність та отримувати прибуток, що в подальшому створили умови та підстави для визнання боржника банкрутом з неможливістю задовольнити кредиторські вимоги у межах справи про банкрутство за рахунок майна боржника. (Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.12.2020р. № 922/1067/17).

На переконання суду, відсутність в матеріалах справи висновку про доведення до банкрутства боржника не може бути беззаперечною підставою для звільнення засновника та керівника боржника від субсидіарної відповідальності. Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12.11.2020 у справі № 916/1105/16.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що виходячи з норм чинного законодавства та встановлених судом обставин справи, суд вважає законною та обґрунтованою заяву ліквідатора №1/06 від 19.06.2019 р., яка підлягає задоволенню з покладенням субсидіарної відповідальності на власника боржника - Полонську міську раду та Виконавчого комітету Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади, у зв`язку з доведенням до банкрутства Полонського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства, м.Полонне та стягнення з них солідарно суми зобов`язань Полонського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства, м.Полонне в розмірі 1 678 340,68 грн.

Водночас, ст.22 Бюджетного кодексу України до головних розпорядників бюджетних коштів віднесено виключно місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

Оскільки предметом субсидіарної відповідальності є грошові кошти місцевого бюджету, обов`язок Полонської міської ради та Виконавчого комітету Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади є неподільним, має виконуватися ними солідарно.

Відповідно до ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Отже, суд покладає субсидіарну відповідальність вказаних осіб на них солідарно.

Відповідно до ст.ст. 73, 74, ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Керуючись ст.61 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ліквідатора Коляди В.І. №1/06 від 19.06.2019 р. про покладення на власника Полонського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства, м.Полонне субсидіарної відповідальності задовольнити.

Стягнути солідарно з Полонської міської ради (30500 м. Полонне, вул. Лесі Українки 113, ) та Виконавчого комітету Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади (30500 м. Полонне , вул. Лесі Українки 93, ) на користь Полонського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства (Хмельницька область, Полонський район, м. Полонне, вул. Шевченка, буд. 10, код 14175625) 1 678 340,68 грн. (один мільйон шістсот сімдесят вісім тисяч триста сорок гривень 68 коп.)

Видати наказ.

Ухвала набирає законної сили 29.03.2021 р. та підлягає оскарженню.

Відповідно до ч.1, ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя Вибодовський О.Д.

Віддрук. 7 прим.:

1 - до справи;

2 - головному управлінню ДПС у Хмельницькій області м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 17;

3 - ВАТ "Хмельницькобленерго" в особі Полонського РЕМ, 30500, м.Полонне, вул.Шевченка, 10;

4 - головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, м.Хмельницький, вул.Герцена, 10;

5 - ОСОБА_1 АДРЕСА_2 ;

6 - ліквідатору Коляді В.І. - АДРЕСА_1 ;

7 - Полонській міській раді та Виконавчому комітету Полонської міської ради, 30500, м.Полонне, вул.Л.Українки, 113.

Виготовлено з АСДС помічник судді Т.М.Козій дата 29.03.2021р.