ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/4096/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Матвєєва Олега Володимировича
до Фізичної особи-підприємця Пазнікова Ігоря Володимировича
про зобов`язання вчинити певні дії
за участю :

представника позивача - Ободовська Н.С., на підставі ордеру від 14.01.2021 року;

представника відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Матвєєв Олег Володимирович звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Пазнікова Ігоря Володимировича про:

- зобов`язання ФОП Пазнікова Ігоря Володимировича звільнити в примусовому порядку Об`єкт суборенди за договором № 0580/3-20, укладеним між ФОП Матвєєвим О.В. та ФОП Пазніковим І.В.;

- зобов`язання ФОП Пазнікова Ігоря Володимировича звільнити в примусовому порядку Об`єкт суборенди за договором № 0585/а-20, укладеним між ФОП Матвєєвим О.В. та ФОП Пазніковим І.В.;

- зобов`язання ФОП Пазнікова Ігоря Володимировича звільнити в примусовому порядку Об`єкт суборенди за договором № 0581/а-20, укладеним між ФОП Матвєєвим О.В. та ФОП Пазніковим І.В.;

- зобов`язання ФОП Пазнікова Ігоря Володимировича звільнити в примусовому порядку Об`єкт суборенди за договором № 0580/а-20, укладеним між ФОП Матвєєвим О.В. та ФОП Пазніковим І.В. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження на 25.01.2021 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.01.2021 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 15.02.2021 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.02.2021 року підготовче провадження було закрито та справу призначено до розгляду по суті на 03.03.2021 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.03.2021 року розгляд справи відкладено на 24.03.2021 року.

Представник позивача в судовому засіданні 24.03.2021 року підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити, посилаючись на те, що договори суборенди є розірваними в односторонньому порядку, у зв`язку з порушенням відповідачем умов зазначених договорів, у зв`язку з чим позивач просить суд зобов`язати відповідача звільнити об`єкти суборенди.

Представник відповідача в судове засідання 24.03.2021 року не з`явився, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, наявне в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи те, що судом було здійснено всі заходи, щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, та приймаючи до уваги те, що судом не було визнано явку відповідача в судове засідання обов`язковою, суд дійшов висновку про те, що його неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово представника позивача, з`ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

01.01.2020 року між фізичною особою - підприємцем Матвєєвим Олегом Володимировичем (суборендодавець, позивач) та фізичною особою - підприємцем Пазніковим Ігорем Володимировичем (суборендар, відповідач) було укладено договори суборенди № 0580/3-20; № 0585/а-20; № 0581/а-20; № 0580/а-20.

Відповідно до пункту 1.1. договору суборенди № 0580/3-20, суборендодавець передає в строкове платне користування, а суборендар приймає на умовах суборенди обладнане торгове місце для розміщення (кіоску, контейнеру, павільйону) площею 19,20 кв.м. Об`єкт суборенди розташований за адресою: м. Харків, вул. Бекетова, 21.

Згідно пункту 2.1. договору суборенди № 0580/3-20, зазначений в пункті 1.1. об`єкт суборенди передається суборендодавцем у відповідності з актом прийому-передачі не пізніше 01 січня 2020 року в технічно справному стані, придатному до експлуатації.

Пунктом 3.1. договору суборенди № 0580/3-20, сторони погодили, що плата за використання суб`єкта суборенди встановлюється угодою сторін та становить 1115, 00 грн. у місять, ПДВ не передбачений. Плата за користування об`єктом суборенди включає в себе витрати суборендодавця із утримання об`єкта оренди (у тому числі комунальні, загальногосподарські та інші, окрім електроенергії). Розмір плати за використання суб`єкта оренди за кожний наступний місяць визначається шляхом корегування місячної плати за використання об`єкта суборенди за попередній місяць на індекс інфляції та поточний місяць згідно Держкомстату України.

Плата за використання об`єкта суборенди здійснюється суборендарем щомісяця, у строк до 15 числа поточного місяця, за поточний.

Відповідно до п. 1.1 договору суборенди № 0585/а-20, суборендодавець передає в строкове платне користування, а суборендар приймає на умовах суборенди обладнане торгове місце для розміщення (кіоску, контейнеру, павільйону) площею 30,00 кв.м. Об`єкт суборенди розташований за адресою: м. Харків, вул. Бекетова, 21.

Згідно пункту 2.1. договору суборенди № 0585/а-20, зазначений в пункті 1.1. об`єкт суборенди передається суборендодавцем у відповідності з актом прийому-передачі не пізніше 01 січня 2020 року в технічно справному стані, придатному до експлуатації.

Пунктом 3.1. договору суборенди № 0585/а-20, сторони погодили, що плата за використання суб`єкта суборенди встановлюється угодою сторін та становить 1849,00 грн. у місять, ПДВ не передбачений. Плата за користування об`єктом суборенди включає в себе витрати суборендодавця із утримання об`єкта оренди (у тому числі комунальні, загальногосподарські та інші, окрім електроенергії). Розмір плати за використання суб`єкта оренди за кожний наступний місяць визначається шляхом корегування місячної плати за використання об`єкта суборенди за попередній місяць на індекс інфляції та поточний місяць згідно Держкомстату України.

Плата за використання об`єкта суборенди здійснюється суборендарем щомісяця, у строк до 15 числа поточного місяця, за поточний.

Відповідно до п. 1.1 договору суборенди № 0581/а-20, суборендодавець передає в строкове платне користування, а суборендар приймає на умовах суборенди обладнане торгове місце для розміщення (кіоску, контейнеру, павільйону) площею 58,27 кв.м. Об`єкт суборенди розташований за адресою: м. Харків, вул. Бекетова, 21.

Згідно пункту 2.1. договору суборенди № 0581/а-20, зазначений в пункті 1.1. об`єкт суборенди передається суборендодавцем у відповідності з актом прийому-передачі не пізніше 01 січня 2020 року в технічно справному стані, придатному до експлуатації.

Пунктом 3.1. договору суборенди № 0581/а-20, сторони погодили, що плата за використання суб`єкта суборенди встановлюється угодою сторін та становить 8377,00 грн. у місять, ПДВ не передбачений. Плата за користування об`єктом суборенди включає в себе витрати суборендодавця із утримання об`єкта оренди (у тому числі комунальні, загальногосподарські та інші, окрім електроенергії). Розмір плати за використання суб`єкта оренди за кожний наступний місяць визначається шляхом корегування місячної плати за використання об`єкта суборенди за попередній місяць на індекс інфляції та поточний місяць згідно Держкомстату України.

Плата за використання об`єкта суборенди здійснюється суборендарем щомісяця, у строк до 15 числа поточного місяця, за поточний.

Відповідно до пункту 1.1. договору суборенди № 0580/а-20, суборендодавець передає в строкове платне користування, а суборендар приймає на умовах суборенди обладнане торгове місце для розміщення (кіоску, контейнеру, павільйону) площею 18,00 кв.м. Об`єкт суборенди розташований за адресою: м. Харків, вул. Бекетова, 21.

Згідно пункту 2.1. договору суборенди № 0580/а-20, зазначений в пункті 1.1. об`єкт суборенди передається суборендодавцем у відповідності з актом прийому-передачі не пізніше 01 січня 2020 року в технічно справному стані, придатному до експлуатації.

Пунктом 3.1. договору суборенди № 0580/а-20, сторони погодили, що плата за використання суб`єкта суборенди встановлюється угодою сторін та становить 1045,00 грн. у місять, ПДВ не передбачений. Плата за користування об`єктом суборенди включає в себе витрати суборендодавця із утримання об`єкта оренди (у тому числі комунальні, загальногосподарські та інші, окрім електроенергії). Розмір плати за використання суб`єкта оренди за кожний наступний місяць визначається шляхом корегування місячної плати за використання об`єкта суборенди за попередній місяць на індекс інфляції та поточний місяць згідно Держкомстату України.

Плата за використання об`єкта суборенди здійснюється суборендарем щомісяця, у строк до 15 числа поточного місяця, за поточний.

Інші умови вищезазначених договорів суборенди є аналогічними, а саме:

Пунктом 9.1. договорів, сторони погодили, що даний договір укладено на строк до 31.12.2020 року та вступає в силу з моменту його підписання сторонами. В частині сплати індексу інфляції договір діє повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Згідно пункту 4.2. договорів, суборендар зобов`язаний своєчасно та у повному об`ємі сплачувати плату за використання об`єкта суборенди, вартість спожитої суборендарем електроенергії. Витрат за обслуговування електромереж або втрат електроенергії, у відповідності до умов договору.

Пунктом 7.3. договорів сторони погодили, що суборендодавець має право в односторонньому порядку відмовитися від договору і вимагати негайного повернення об`єкта суборенди суборендарем в разі порушення останнім хоча б одного з п.п. 3.1, 3.2, 3.4, 4.1, 4.2, 4.4 - 4.7, 4.10., 4.10.1., 4.11 - 4.17 договору. У цьому випадку договір визнається сторонами розірваним з моменту отримання суборендарем письмового повідомлення суборендодавця про відмову від договору.

01.01.2020 року між сторонами підписано акт прийому-передачі до договору суборенди № 0580/3-20 від 01.01.2020 року.

Відповідно до пункту 1 акту, суборендодавець передав в строкове платне користування, а суборендар прийняв на умовах суборенди обладнане торгове місце для розміщення (кіоску, контейнеру, павільйону) площею 19,20 кв.м.

01.01.2020 року між сторонами підписано акт прийому-передачі до договору суборенди № 0585/а-20 від 01.01.2020 року (т. 1, а.с. 22).

Відповідно до пункту 1 акту, суборендодавець передав в строкове платне користування, а суборендар прийняв на умовах суборенди обладнане торгове місце для розміщення (кіоску, контейнеру, павільйону) площею 30,00 кв.м.

01.01.2020 року між сторонами підписано акт прийому-передачі до договору суборенди № 0581/а-20 від 01.01.2020 року.

Відповідно до пункту 1 акту, суборендодавець передав в строкове платне користування, а суборендар прийняв на умовах суборенди обладнане торгове місце для розміщення (кіоску, контейнеру, павільйону) площею 58,27 кв.м.

01.01.2020 року між сторонами підписано акт прийому-передачі до договору суборенди № 0580/а-20 від 01.01.2020 року.

Відповідно до пункту 1 акту, суборендодавець передав в строкове платне користування, а суборендар прийняв на умовах суборенди обладнане торгове місце для розміщення (кіоску, контейнеру, павільйону) площею 18,00 кв.м.

Як стверджує позивач, свої обов`язки за договорами суборенди № 0580/3-20 від 01.01.2020 року; № 0585/а-20 від 01.01.2020 року; № 0581/а-20 від 01.01.2020 року; № 0580/а-20 від 01.01.2020 року, останнім виконано у повному обсязі та належним чином, що підтверджується підписаними між сторонами актами приймання-передачі від 01.01.2020 року.

Проте відповідачем в порушення умов договорів не здійснено оплату щомісячних платежів об`єктів суборенди за спірними договорами № 0580/3-20 від 01.01.2020 року; № 0585/а-20 від 01.01.2020 року; № 0581/а-20 від 01.01.2020 року; № 0580/а-20 від 01.01.2020 року за період з 01.05.2020 року по 31.05.2020 року; за період з 01.06.2020 року по 30.06.2020 року; за період з 01.07.2020 року по 31.07.2020 року; за період з 01.08.2020 року по 31.08.2020 року, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за вищезазначеними договорами суборенди (справа 922/3225/20).

В свою чергу, як стверджує позивач, після припинення строку дії договорів суборенди, відповідач не виконав свого обов`язку повернути позивачу об`єкти суборенди за актами приймання-передачі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання п. 7.3 договорів суборенди направив відповідачу претензію від 02.07.2020 року разом із розразунком заборгованості за договорами та актами приймання-передачі до кожного договору.

Проте вищезазначена претензія повернулась на адресу позивача.

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги те, що відповідач після закінчення строку договорів суборенди не виконав зобов`язання щодо повернення об`єктів суборенди за актами приймання-передачі позивачу, останній звернувся до суду з відповідним позовом про зобов`язання відповідача звільнити в примусовому порядку орендовані приміщення.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що спірні договори суборенди не є розірваними на даний час, що виключає необхідність у звільненні відповідачем об`єктів суборенди в примусовому порядку. Також відповідач вказує на те, що позивачем не надано доказів того, що останній є користувачем земельної ділянки.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями п. 1 ст. 11 ЦК України передбачено, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 статті 526 ЦК України закріплено, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно стаття 6 ГПК України, підприємства та організації, що порушили майнові права і законні інтереси інших підприємств та організацій, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії.

Так, статтею 774 ЦК України визначено, що передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму.

Законом (частина третя статті 291 ГК України, частина друга статті 651, стаття 783 ЦК України) передбачено можливість розірвання договору найму (оренди) за рішенням суду на вимогу однієї з сторін, а статтею 782 ЦК України - право наймодавця на односторонню відмову від такого договору у разі невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідне право наймодавця на відмову від договору найму не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою щодо розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо має місце істотне порушення умов договору.

Позовні вимоги, пов`язані з прийняттям майна з оренди (за наслідками припинення відповідного договору оренди), узгоджуються з приписом пункту 5 частини другої статті 16 ЦК України, яким передбачений такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як примусове виконання обов`язку в натурі.

Отже, орендар на підтвердження виконання зобов`язання за договором оренди (найму) вправі в судовому порядку вимагати прийняття від нього орендодавцем майна, яке було предметом договору, та документального оформлення такого прийняття згідно з частиною першою статті 545, частиною другою статті 795 ЦК України.

Як вже було зазначено вище, пунктами 7.3. договорів суборенди, сторони погодили, що суборендодавець має право в односторонньому порядку відмовитися від договору і вимагати негайного повернення об`єкта суборенди суборендарем в разі порушення останнім хоча б одного з п.п. 3.1, 3.2, 3.4, 4.1, 4.2, 4.4 - 4.7, 4.10., 4.10.1., 4.11 - 4.17 договору. У цьому випадку договір визнається сторонами розірваним з моменту отримання суборендарем письмового повідомлення суборендодавця про відмову від договору.

В даному випадку, оскільки відповідач не здійснював оплати орендних платежів, позивачем 02.07.2020 року на виконання п. 7.3 договорів суборенди було направлено відповідачу лист про розірвання договору, необхідність сплатити наявну заборгованість та відповідно підписати акти приймання-передачі об`єктів суборенди позивачу.

Вищезазначений лист було направлено відповідачу за адресою: 61115, м. Харків, вул. Северина Потоцького, (17 Партз`їзду), буд. 10, квартира 81, проте вказаний лист повернувся на адресу позивача з відміткою пошти "За закінченням терміну зберігання".

Щодо посилань відповідача на те, що останнім не було отримано вищезазначений лист про розірвання договорів, суд зазначає наступне.

Ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачає, що офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції особі ведеться за адресою зареєстрованого місця проживання.

Відповідачем зміни щодо адреси до вказаного реєстра не вносились, доказів повідомлення позивача про зміну фактичного місцезнаходження не надано, за таких обставин позивач внаслідок поведінки відповідача фактично був позбавлений можливості вручити йому повідомлення про припинення договору.

Таким чином, суд вважає, що позивач здійснював належні, розумні та достатні дії з метою повідомлення відповідача про припинення договору. При цьому відповідач не вжив передбачених діючим законодавством заходів щодо достовірності інформації про своє місцезнаходження.

Крім того, суд зауважує, що на даний час адреса відповідача не змінилась, про що свідчить Витяг з ЄДРПОУ стосовно місцезнаходження відповідача та останнім отримується поштова кореспонденція, яка направляється судом, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які наявні в матеріалах справи.

Щодо посилань відповідача на те, що лист про розірвання договору фактично є претензією, у зв`язку з чим договори суборенди не можуть вважатись розірваними в односторонньому порядку, суд зазначає наступне.

Як вбачається з суті листа від 02.07.2020 року, в останньому позивач вказує на те, що у відповідача наявна заборгованість за договорами суборенди, що є порушенням п. 3.1 договору, а також те, що п. 10.2 договорів передбачено, що договір може бути розірваний достроково у випадках порушення однією із сторін зобов`язань передбачених цим договором. З огляду на вищенаведене, у Суборендодавця є підстави відмовитись від договору в односторонньому порядку і вимагати від Суборендаря негайної сплати суми заборгованості за цим договором. У зв`язку з чим, позивачем було направлено відповідачу акти приймання-передачі об`єкта суборенди для підписання.

Отже зі змісту листа від 02.07.2020 року вбачається, що позивач з посиланням на пункти договорів суборенди в односторонньому порядку відмовився від договорів та вимагав підписання актів приймання-передачі об`єктів суборенди, що в свою чергу чітко свідчить про його намір припинити договірні відносини.

Таким чином, посилання відповідача на те, що спірні договори суборенди не можна вважати розірваними на підставі листа позивача від 02.07.2020 року є безпідставними.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що п. 9.1 спірних договорів суборенди визначено, що строк дії договору до 31.12.2020 року.

Тобто на даний час договори суборенди припинили свою дію.

Щодо посилань відповідача на те, що позивач не є правомірним користувачем земельної ділянки на якій розташовані об`єкти суборенди, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.01.2019 року між ТОВ "Джондир" та ТОВ "Компанія "Тракторозаводський Ринок Торговельний майданчик 3" було укладено договір оренди майна № 020119, у відповідності до умов якого, ТОВ "Джондир" передає, а ТОВ "Компанія "Тракторозаводський Ринок Торговельний майданчик 3" приймає в строкове платне користування майно, розташоване за адресою: вул.. Бекетова, 21, м. Харків (перелік майна та площа визначені в п. 1.1 вказаного договору).

На виконання вищезазначеного договору, ТОВ "Джондир" та ТОВ "Компанія "Тракторозаводський Ринок Торговельний майданчик 3" було підписано акт прийому-передачі від 02.01.2019 року (а.с. 110).

Крім того, 02.01.2019 року між ТОВ "Компанія "Тракторозаводський Ринок Торговельний майданчик 3" та позивачем було підписано договір суборенди № 020019/С-4, у відповідності до умов якого ТОВ "Компанія "Тракторозаводський Ринок Торговельний майданчик 3" передав, а позивач прийняв в строкове платне користування частину торгівельного майданчику, загальною площею 1284,19 кв.м., частину нежитлового приміщення Літ. "Л-1", загальною площею 14,09 кв.м., частину нежитлового приміщення Літ. "И-1", загальною площею 41,04 кв.м., які розташовані за адресою: Україна, м. Харків, вул.. Бекетова, 21, для здійснення господарської діяльності на умовах визначених цим договором.

Пунктом 5.2.1 вищезазначеного договору було передбачено право позивача передавати у користування третім особам, в тому числі на правах оренди, майно без отримання окремої згоди ТОВ "Компанія "Тракторозаводський Ринок Торговельний майданчик 3".

Таким чином, вищезазначеним пунктом договору суборенди було передбачено право позивача на передачу вказаних об`єктів у суборенду третім особам.

Як свідчать матеріали справи, позивач своє право, визначене п. 5.2.1 договору суборенди № 020019/С-4 реалізував, шляхом укладення з відповідачем договорів суборенди № 0580/3-20 від 01.01.2020 року; № 0585/а-20 від 01.01.2020 року; № 0581/а-20 від 01.01.2020 року; № 0580/а-20 від 01.01.2020 року.

Докази визнання вищезазначених договорів недійсними в судовому порядку, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, посилання відповідача на відсутність доказів правомірності користування позивачем спірними об`єктами оренди спростовуються матеріалами справи.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що спір у даній справі стосується виключно взаємовідносин ФОП Матвєєва О.В. та ФОП Пазнікова Ігора Володимировича. У предмет доказування у даному випадку входять обставини, що стосуються господарських правовідносин між сторонами - відповідно, що підтверджуються в першу чергу наданими до суду Договорами суборенди, Актами прийому-передачі Об`єктів Суборенди підписаних з обох сторін.

Відповідь адміністрації Індустріального району Харківської міської ради від 31.07.2020 за № 2/0/208-208-20.08-39-18/8/0/209-20 та відповідь з Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 07.08.2020 за № 6282/0/225-20 не можуть вважатися доказами оскільки інформація, що запитувалась, стосується загалом Тракторозаводського ринку, що не є суб`єктом господарювання та стороною цієї справи. І також отримана не безпосередньо ФОП Пазніковим І.В., а Громадською організацією "Центр сприяння жертвам політичної агресії".

Також суд не приймає в якості доказів лист Департаменту адміністративних послуг та споживчого ринку від 12.06.2020 року № 903/0/504-20, оскільки відповідний лист був адресований директору ТОВ "Сімбіл" Аргунову С.В., який не є стороною даного спору, а також інформація у вказаному листі стосується ТОВ "Компанія Тракторозаводський ринок", який також не є стороною даного спору.

Також Відповідачем додаються копії Договорів Оренди торгівельних приміщень, а саме: №13/07 від 08.07.2020, № 6/07 від 08.07.2020, №10/07 від .7.202 року, №12/07 від 08.07.2020 року укладених між ФОП Пазніковим Ігорем Володимировичем та ТОВ "Компанія "Тракторозаводський ринок Торгівельний майданчик 5". Такі документи свідчать про те, що ФОП Пазніков Ігор Володимирович як суб`єкт господарювання реалізував таким чином своє право на свободу укладення договору та здійснення підприємницької діяльності. Фактично жодного юридичного відношення ТОВ "Компанія "Тракторозаводський ринок Торгівельний майданчик 5" до позивача не має.

Аналогічним чином, листування ТОВ "Компанія Тракторозаводський ринок Торгівельний майданчик 5" з ТОВ "Джондир" не спростовує і не підтверджує жодних аргументів ані позивача, ані відповідача, оскільки зміст наведених листів не містить конкретних даних щодо об`єктів, та в тому числі не стосується предмета доказування у цій справі. Надана до відзиву ФОП Пазніковим копія довідки "Про результати розгляду ЄО № 12422 від 04.06.2020 року" не є належним доказом по справі у зв`язку з тим, що викладені в ній дані підтверджують лише закінчення перевірки за фактами, викладеними у пояснення відповідача. Довідка не містить посилання на будь-який документ або факт, встановлений органами Національної поліції, а містить лише посилання на пояснення самого відповідача, які не мають за собою підтвердження реальними фактами.

Враховуючи наведене, слід дійти висновку, що відповідач без будь-яких належних на те підстав, відмовляється від добровільного виконання вимог позивача - звільнення Об`єктів Суборенди згідно Договорів та підписання Актів приймання-передачі до зазначених Договорів.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За положеннями до ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до приписів статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Крім того, статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Частиною четвертою статті 11 Господарського процесуального кодексу України також унормовано, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

Так, решта доводів учасників процесу, їх письмових пояснень, поданих до матеріалів справи документів були ретельно досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.

Враховуючи те, що позивач реалізував своє право на одностороннє розірвання договорів суборенди № 0580/3-20 від 01.01.2020 року; № 0585/а-20 від 01.01.2020 року; № 0581/а-20 від 01.01.2020 року; № 0580/а-20 від 01.01.2020 року шляхом направлення відповідачу листа про розірвання договорів, у відповідача відпали правові підстави для користування торговельними місцями, у зв`язку з чим суд вважає вимоги позивача до відповідача про зобов`язання звільнити в примусовому порядку об`єкти суборенди за договорами суборенди № 0580/3-20 від 01.01.2020 року; № 0585/а-20 від 01.01.2020 року; № 0581/а-20 від 01.01.2020 року; № 0580/а-20 від 01.01.2020 року правомірними, обґрунтованими, доведеними матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача в розмірі 8408,00 грн.

Щодо витрат на правову допомогу, суд зазначає, що представником позивача до закінчення судових дебатів було заявлено клопотання про розгляд відповідних витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до частин 1-2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до частин 1-2 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 73, 74, 86, 129, 183, 221, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Пазнікова Ігоря Володимировича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) звільнити в примусовому порядку Об`єкт суборенди за договором № 0580/3-20, укладеним між Фізичною особою-підприємцем Матвєєвим Олегом Володимировичем ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) та Пазніковим Ігорем Володимировичем ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Пазнікова Ігоря Володимировича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) звільнити в примусовому порядку Об`єкт суборенди за договором № 0585/а-20, укладеним між Фізичною особою-підприємцем Матвєєвим Олегом Володимировичем ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) та Пазніковим Ігорем Володимировичем ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Пазнікова Ігоря Володимировича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) звільнити в примусовому порядку Об`єкт суборенди за договором № 0581/а-20, укладеним між Фізичною особою-підприємцем Матвєєвим Олегом Володимировичем ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) та Пазніковим Ігорем Володимировичем ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Пазнікова Ігоря Володимировича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) звільнити в примусовому порядку Об`єкт суборенди за договором № 0580/а-20, укладеним між Фізичною особою-підприємцем Матвєєвим Олегом Володимировичем ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) та Пазніковим Ігорем Володимировичем ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Пазнікова Ігоря Володимировича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Матвєєва Олега Володимировича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) 8408,00 грн. судового збору.

Видати наказ (и) після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Фізична особа-підприємець Матвєєв Олег Володимирович ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 );

Відповідач - Фізична особа-підприємець Пазнікова Ігор Володимирович ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 );

Інформація по справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "30" березня 2021 р.

Суддя Н.С. Добреля

922/4096/20