ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 року Справа № 923/132/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пригузи П.Д., за участю секретаря судового засідання Литвиненко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням програмного забезпечення "EASYCON" справу

за позовом: Приватного підприємства "Юр-Інком", , Миколаївське шосе, 5 км, м. Херсон,

до: Приватного підприємства "МІЛЛЄР-ПІВДЕНЬ", , Миколаївське шосе, 5 км, м. Херсон,

про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,

за участю представників сторін:

від позивача: адвокат Веріковська

від відповідача: не з`явився,

в с т а н о в и в:

Приватне підприємство "Юр-Інком" 01.02.2021 звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом до відповідачів: Закритого акціонерного товариства "Херсонпостачзбут" () та Приватного підприємства "МІЛЛЄР-ПІВДЕНЬ" (), третьою особою на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору позивачем визначено Державного реєстратора Херсонської міської ради Херсонської області Шкута Олена Вікторівна.

Позивачем заявлено до відповідачів наступні вимоги:

1. Визнати дійсним Договір купівлі-продажу №1/12, укладений 13 серпня 2013 року укладений між Закритим акціонерним товариство Херсонпостачзбут в особі арбітражного керуючого Сашина Олександра Андрійовича, як Продавець та Приватним підприємством ЮР-ІНКОМ, за яким Приватне підприємство ЮР-ІНКОМ набуло право власності на металеві конструкції навісу з капітальним фундаментом, що складається з металевих труб та швелерів, а також шиферу, позначена на плані схеми БТІ літерою Ь , розташоване за адресою: м. Херсон, вул.Миколаївське шосе, 5 км.

2. Визнати дійсним Договір купівлі-продажу №1/13, укладений 13 серпня 2013 року між Закритим акціонерним товариство Херсонпостачзбут в особі арбітражного керуючого Сашина Олександра Андрійовича, як Продавець та Приватним підприємством ЮР-ІНКОМ, за яким Приватне підприємство ЮР-ІНКОМ набуло право власності на споруду з силікатного каменю, зазначеного на плані схеми БТІ літерою У розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Миколаївське шосе, 5 км.

3. Визнати дійсним Договір купівлі-продажу №17/12-1, укладений 17 грудня 2019 року між Приватним підприємством Міллєр Південь та Приватним підприємством ЮР-ІНКОМ, за яким Приватне підприємство ЮР-ІНКОМ набуло право власності на споруду: з залишків зерносховища з завальною ямою, зазначеного на плані схеми БТІ літерою №40, розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Миколаївське шосе, 5 км .

4. Визнати за Приватним підприємством ЮР-ІНКОМ (, 73000, м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км) право власності на металеві конструкції навісу з капітальним фундаментом, що складається з металевих труб та швелерів, а також шиферу, позначена на плані схеми БТІ літерою Ь, розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Миколаївське шосе, 5 км.

5. Визнати за Приватним підприємством ЮР-ІНКОМ (, 73000, м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км) право власності на споруду з силікатного каменю, зазначеного на плані схеми БТІ літерою У, розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Миколаївське шосе, 5 км.

6. Визнати за Приватним підприємством ЮР-ІНКОМ (, 73000, м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км) право власності на споруду: з залишків зерносховища з завальною ямою, зазначеного на плані схеми БТІ літерою №40, розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Миколаївське шосе, 5 км .

Ухвалою від 04.02.2021 суд відкрив провадження у справі за позовом Приватного підприємства "Юр-Інком" до Приватного підприємства "МІЛЛЄР-ПІВДЕНЬ", за наступними вимогами:

- Визнати дійсним Договір купівлі-продажу №17/12-1, укладений 17 грудня 2019 року між Приватним підприємством Міллєр Південь та Приватним підприємством ЮР-ІНКОМ, за яким Приватне підприємство ЮР-ІНКОМ набуло право власності на споруду: з залишків зерносховища з завальною ямою, зазначеного на плані схеми БТІ літерою №40, розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Миколаївське шосе, 5 км.

- Визнати за Приватним підприємством ЮР-ІНКОМ (, 73000, м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км) право власності на споруду: з залишків зерносховища з завальною ямою, зазначеного на плані схеми БТІ літерою № 40, розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Миколаївське шосе, 5 км.

В решті заявлених вимог до Закритого акціонерного товариства "Херсонпостачзбут" суд відмовив у відкритті провадження у справі.

Підготовче засідання призначене судом на 04 березня 2021 року на 11:00 год., встановлено Відповідачу, в строк до 22.02.2021 подати суду письмовий відзив (заперечення) на позовну заяву із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення, якщо такі докази не надані позивачем, а також документи, що підтверджують направлення відзиву і доданих до нього доказів позивачу, запропонував Позивачу в строк до 02.03.2021 надати відповідь на відзив відповідача.

Відповідачем 04.03.2021 подано до суду відзив на позовну заяву, за змістом якої позовні вимоги визнає, просить суд розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Ухвалою від 04 березня 2021 Господарський суд постановив закрити підготовче засідання, призначив розгляд справи по суті в судовому засіданні 30.03.2021 року.

В судовому засіданні представник позивача зазначила, що за договорами купівлі-продажу продавець Закрите акціонерне товариство "Херсонпостачзбут" в особі ліквідатора продав оцінену в 920,00грн. металеву конструкцію навісу з труб та шиферу для демонтажу; (а.с.16-17) - оцінену в 860,00грн. споруду з силікатного каменю, літера У - під розбирання.

Позивач ПП "ЮР-ІНКОМ" видав наказ №15-ОЗ від 13.08.2013 "Про приймання об`єктів основних засобів" та складено Акт обстеження основних засобів від 13.08.2013 року, в яких зазначено, що об`єкти знаходяться у належному технічному стані та потребують ремонту (доробки).

Згідно Акту від 13.08.2013 об`єкт навіс відновлено.

Згідно Акту від 13.08.2013 об`єкт споруди із селікатного каменю відновлено.

Актами від 13.08.2013 приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів ці об`єкти "Металева конструкція навісу" та "Споруда з силіктного каменю" прийнято в експлуатацію.

Отже, просить визнати за ними право власності.

Суд звернув увагу представника позивача на невідповідність предмету купівлі-продажу з подальшими діями позивача щодо оформлення придбаних будівельних матеріалів як нерухомих індивідуально-визначених об`єктів права власності та зазначив, що вони не є предметом спору, оскільки відповідано до ухвали господарського суду від 04.02.2021 у відкриття провадження у справі за цими вимогами відмовлено.

Отже предметом розгляду та предметом спору є договір між позивачем та відповідачем від 17.12.2019 року та право власності на предмет договору купівлі-продажу.

За результатами розгляду справи по суті 30.03.2021 в режимі відеоконференцзв`язку за участю представника позивача суд, вийшовши з нарадчої кімнати проголосив вступну і резолютивну частини рішення.

І. Позиція позивача:

Позивач стверджує, що між Приватним підприємством «Міллер Південь», як Постачальник та Приватним підприємством «ЮР-ІНКОМ». як Покупець, 17 грудня 2019 року укладений Договір купівлі продажу №17/12-1 за яким Постачальник передає у власність, а Покупець приймає і зобов`язується оплатити за придбане майно, що розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Миколаївське шосе, 5 км та складається з залишків зерносховища з завальною ямою, споруда зазначається в технічному паспорті як споруда із силікатного каменю, зазначеного на плані схеми БТІ літерою «№40». Актом прийому-передачі від 17.12.2019 року підтверджено передача-прийняття майна. Продаж вищезазначеного майна за погодженням сторонами грошову суму 2500,00 грн.

ТОВ «Юр-Інком» 17.12.2019 року складений АКТ № 17/12-1 технічного обстеження основних засобів, згідно до якого при проведенні огляду технічного стану об`єкту був зроблено висновок, що залишки зерносховища з завальною ямою відповідає технічному стану, має вигляд капітальної споруди та на підставі наказу і розпорядженню прийнятий до основних засобів товариства.

Відповідно акту приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних заходів № ВЭ-0000001 складеного 17.12.2019 р. залишки зерносховища з завальною ямою, зазначеного на плані схеми БТІ літерою «№40», знаходиться в задовільненому технічному стані, має вигляд та стан капітальної будівлі, та може використовуватись в якості складського приміщення у господарської діяльності підприємства та готовий до експлуатації .

Позивачем 30 липня 2020 року за реєстраційним номером № 40730278 подана заява на проведення державної реєстрації права власності, на будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Херсон Миколаївське шосе, 5 км.

Однак, 05.08.2020 року ТОВ «Юр-Інком» отримано Рішення державного реєстратора Херсонської міської ради Шкута Олени Вікторівни про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за № 53469562 у зв`язку з тим, що заява на речове право не підлягає державній реєстрації, оскільки заявлений об`єкт на реєстрацію, являє собою тимчасову некапітальну споруду, є малою архітектурною формою та договори купівлі-продажу укладене у простій письмовій формі, а мали бути укладеними в письмові формі із нотаріальним посвідченням.

Позивач стверджує, що оскільки сторонами не дотримано нотаріальної форми договорів, то це має наслідком те, що він не має змоги належним чином провести їх державну реєстрацію. Дані приміщення приймались під розбирання однак за рішенням Товариства, з урахуванням відновлення та приведення в технічний стан, вирішено використовувати в господарській діяльності.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, стверджує, що відповідач ПП «Міллєр-Південь» не виконує вимоги позивача про необхідність уклаждання договору в нотаріальній формі та зареєструвати право власності на позивача, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду. При цьому заявила, що не має відомостей про державну реєстарцію такого об`єкту як зерносховище з завальною ямою як об`єкта нерухомого майна (капітальної будівлі), а також про відсутність доказів про права володіння земельною ділянкою, на якій цей об`єкт збудовано та зареєстровано і про власника такого об`єкта.

В той же час, представник позивача вказує, що майно, на яке заявлено позовні вимоги позивачем за змістом позовної заяви, належало підприємству-банкруту, набуте під час здійснення продажу майна ліквідатором та складалося з об`єктів ліквідаційної маси: залишків будівель і споруд: металеві конструкції, металевих труб та швелерів, а також шиферу, силікатного каменю тощо.

ІІ. Позиція відповідача.

Приватним підприємством «МІЛЛЄР-ПІВДЕНЬ» подано до суду відзив, відповідно до якого, позовні вимоги ПП «Ю-Інком» визнає.

Не заперечує той факт, що 17 грудня 2019 року між Приватним підприємством «Міллєр Південь», як Постачальник та Приватним підприємством «ЮР-ІНКОМ», як Покупець, укладений Договір купівлі продажу №17/12-1 у простій письмовій формі за яким Постачальник передав у власність, а Покупець прийняв і оплатив за придбане майно, що розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Миколаївське шосе, 5 км яке складалось з залишків зерносховища з завальною ямою.

Ця споруда зазначається в технічному паспорті як споруда із силікатного каменю, зазначеного на плані схеми БТІ літерою «№40». Актом прийому-передачі від 17.12.2019 року підтверджено передача-прийняття майна. Продаж вищезазначеного майна за погодженням сторонами відбулась за грошову суму 2500,00 грн.

Відповідач вказує, що своїм листом від 20.01.2020 року ПП «ЮР-ІНКОМ» звернулось до ПП «МІЛЛЄР ПІВДЕНЬ» з вимогою укласти договір купівлі-продажу із нотаріальним посвідченням у зв`язку з тим, що покупцем це майно відремонтовано, відновлено за свої особисті кошти ПП «Міллєр - Південь».

Відповідач зазначає, що у ПП «МІЛЛЄР ПІВДЕНЬ» відсутня можливість укладання договору із нотаріальним посвідченням та відображення в бухгалтерському обліку повторного продажу активів, що вважає порушенням ЗУ «Про ведення бухгалтерського обліку».

Підтвердження про реальність правочину свідчить акт приймання-передачі, складених між сторонами договорів яким підтверджено передача-прийняття майна від продавця до покупця, а також платіжних доручень на підтвердження оплати за договорами.

У відповідності до положень ст. ст. 328. 329 ПК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Передусім, захищати своє право на майно може особа, якій таке право належить та виникло з підстав, визначених ст. 11 ЦК України.

Відповідач ПП «Міллєр - Південь» визнає позов в частині:

- Визнання дійсним Договір купівлі-продажу №17/12-1, укладений 17 грудня 2019 року між Приватним підприємством «Міллєр - Південь» та Приватним підприємством «ЮР-ІНКОМ», за яким Приватне підприємство «ЮР-ІНКОМ» набуло право власності на споруду: з залишків зерносховища з завальною ямою, зазначеного на плані схеми БТІ літерою «№40», розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Миколаївське шосе, 5 км .

- Визнання за Приватним підприємством «ЮР-ІНКОМ» право власності на споруду: з залишків зерносховища з завальною ямою, зазначеного на плані схеми БТІ літерою «№40», розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Миколаївське шосе, 5 км.

ІІІ. Мотивувальна частина рішення.

Відповідно до предмету спору, а саме - дійсність Договору купівлі-продажу №17/12-1, укладеного 17 грудня 2019 року між Приватним підприємством Міллєр Південь та Приватним підприємством ЮР-ІНКОМ щодо придбання Приватним підприємством ЮР-ІНКОМ у власність на споруди: з залишків зерносховища з завальною ямою, зазначеного на плані схеми БТІ літерою №40, розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Миколаївське шосе, 5 км., а також про визнання за Приватним підприємством ЮР-ІНКОМ права власності на споруду: з залишків зерносховища з завальною ямою, зазначеного на плані схеми БТІ літерою № 40, розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Миколаївське шосе, 5 км. судом встановлено таке.

Приватне підприємство "Юр-Інком" 01.02.2021 звернулось до Господарського суду Херсонської області з цим позовом, первіно зазначивши відповідачами:

- Закрите акціонерне товариство "Херсонпостачзбут" (), яке є ліквідаованим з 2013 року;

- Приватне підприємство "МІЛЛЄР-ПІВДЕНЬ";

- Третьою особою на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору позивачем визначено Державного реєстратора Херсонської міської ради Херсонської області Шкута Олена Вікторівна.

Ухвалою від 04.02.2021 суд відкрив провадження у справі за позовом Приватного підприємства "Юр-Інком" до Приватного підприємства "МІЛЛЄР-ПІВДЕНЬ", за наступними вимогами:

- Визнати дійсним Договір купівлі-продажу №17/12-1, укладений 17 грудня 2019 року між Приватним підприємством Міллєр Південь та Приватним підприємством ЮР-ІНКОМ, за яким Приватне підприємство ЮР-ІНКОМ набуло право власності на споруду: з залишків зерносховища з завальною ямою, зазначеного на плані схеми БТІ літерою №40, розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Миколаївське шосе, 5 км.

- Визнати за Приватним підприємством ЮР-ІНКОМ (, 73000, м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км) право власності на споруду: з залишків зерносховища з завальною ямою, зазначеного на плані схеми БТІ літерою № 40, розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Миколаївське шосе, 5 км.

В решті заявлених вимог до Закритого акціонерного товариства "Херсонпостачзбут" суд відмовив у відкритті провадження у справі, третю особу Державного реєстратора Херсонської міської ради Херсонської області Шкуту Олену Вікторівну суд до участі у справі не залучив через явну безпідставність такого залучення.

Як встановлено судом, поряд з іншими будівельними матеріалами, набутими за опдлатними договорами від ліквідованої в процесі банкрутства юридичної особи, позивач придбав у відповідача залишки зерносховища, оформивши цю угоду договором купівлі продажу №17/12-1 від 17.12.2019 року з Приватним підприємством ЮР-ІНКОМ (а.с. 27-28).

Згідно п. 1 договору предметом купівлі-продажу є залишки зерносховища з завальною ямою, розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Миколаївське шосе, 5 км.

Загальна вартість майна згідно п. 3.1. договору визначена у 2500,00грн.

Позивач посилається на ст. 392 ЦК як на норму права, застосування якої надає право позивчу захистити своє порушене право.

Порушеним позивач вважає право зареєструвати зазначений у позовній заяві об`єкт як нерухомість на правах власності.

Як стверджує позивач, та як сліду з Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №53469562 від 05.08.2020 (а.с. 50) для державної реєстрації придбаних будівельних матеріалів як об`єктів нерухомого майна будівель та споруд, зокрема "залишки зерносховища з завальною ямою" він звертався до додержавного реєстратора, але вказаним Рішенням державного реєстратора від 05.08.2020 відмовлено у державній реєстрації, оскільки об`єкт є тимчасовою некапітальною спорудою.

Отже, суд приходить до висновку, що справжньою метою цієї позовної заяви було і залишається, в судовому порядку визнати право власності на вказані у позовній заяві об`єкти як об`єкти нерухомого майна та їх подальшої реєстрації в реєстрі прав на нерухоме майно.

Суд зазначає, що у відноснах, що викладені у позовній заяві та підтримані в судовому засіданні, відповідач зайняв позицію, що сприяє позивачеві у досягненні мети видати об`єкти, що куплені як будівельні матеріали, що були в користуванні, як об`єкти нерухомого майна, право на які набуто правомірно.

Зокрема, відповідач підтверджує, що позивач здійснив відповідні роботи з об`єктом та вважає правомірним визнати дійсним Договір купівлі-продажу №17/12-1, укладений 17 грудня 2019 року між Приватним підприємством «Міллєр - Південь» та Приватним підприємством «ЮР-ІНКОМ» та визнати за Приватним підприємством «ЮР-ІНКОМ» право власності на споруду, розташовану за адресою: м. Херсон, вул. Миколаївське шосе, 5 км.

Оцінивши матеріали справи та поведінку сторін суд зазначає, що предметом купівлі-продажу договору купівлі-продажу №17/12-1 від 17 грудня 2019 року мід позивачем та відповідачем, так само як і інших договорів, що були вказані в первісному тексті позовної заяви, є будівельні матеріали, які були в ужитку як залишки певних будівель і споруд, що придбані позивачем та відповідачем з ліквідаційної маси банкрута Закритого акціонерного товариства "Херсонпостачзбут", що ліквідований.

Зазначені залишки майна знаходяться на території земельної ділянки, що знаходилася в користуванні ліквідованого банкрута Закритого акціонерного товариства "Херсонпостачзбут" за адресою: м. Херсон, вул. Миколаївське шосе, 5 км. (безкоштовний запит інформації про юридичну особу а.с. 59).

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем не існує спору про право на речі які є предметом договору, що зазначений в договорі - залишки зерносховища.

Зазначений предмет договору є невизначеним як у складі майна, кількості таких "залишків", залишків яких саме матеріалів, їх родові та інші ознаки, тощо. Але відповідано ждо договору однозначним є висновок суду, що предметом купівлі-продажу не є об`єкт нерухомого майна, право власності на який має намір встановити позивач.

Відповідно до ст. 328 ЦК України визначено підстави набуття права власності. Так, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно статті 331 ЦК України (набуття права власності на новостворене майно та об`єкти незавершеного будівництва) право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.

Отже, відповідно до зазначених норм права, законом не передбачено підстав для визнання у судовому порядку права власності на об`єкти нерухомого майна, таке право має набуватися з підстав, передбачених законом.

Згідно умов договору від 17 грудня 2019 №17/12-1 сторони договору поіменували себе як "Постачальник" та "Покупець", що регулюється нормами ст. 712 ЦК України як договір поставки, за яким продавець (постачальник) предметом може бути товар, а не нерухоме майно. Договір не містить умов про його нотаріальне посвідчення, що вказує на необгрунтованість позовних вимог.

Згідно листа від 28.01.2020 (а.с. 49) відповідач зазначав, що майно за цим договором продане під розбирання.

Отже, судом встановлено, що у цій справі відсутні правові та фактичні підстави для задоволення позову через відсутність порушеного права власності позивача, оскільки заявлений позов спрямований не на захист права власності шляхом його визнання, як це передбачено ст. 392 ЦК України, а фактично на набуття права власності, що не відповідає наведеній правовій нормі.

Суд зазначає, що за змістом зазначеної норми судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача таке право, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності за ст. 392 ЦК України у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права власності особи щодо майна, яке оспорюється або не визнається іншою особою, а також порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно, оскільки підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності відповідно до зазначеної норми є саме оспорення або невизнання права, а не намір набути таке право за рішенням суду.

Відсутність укладеного між сторонами договору купівлі-продажу саме нерухомого майна свідчить про те, що у позивача не виникло право власності на таке майно і порушення його прав як власника майна не відбулося, що є підставою для відмови у задоволенні вимог, заявлених на підставі ст. 392 ЦК України.

Відмовляючи у задоволенні цього позову суд зазначає про таке.

Згідно приписам статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Вирішуючи спір, надавши об`єктивну оцінку матеріалам та обставинам справи суд зазначає, що цей позов є завідомо безпідставним, а предмет спору - відсутній. Отже, спір має штучний характер, не спрямований на реальний захист прав, а лише на набуття права власності у спосіб, що не передбачений законом, суперечить засадам правосуддя.

Об`єктивний аналіз матеріалів справи вказує також на наявність ознак зловживання правами і при здійсненні відчуження об`єктів ліквідаційної маси ліквідатором банкрута.

Так, судом встановлено, що позивач набув майнові активи в процесі продажу майна підсприємства-банкрута Закритого акціонерного товариства "Херсонпостачзбут", .

Приймаючи позовну заяву до розгляду ухвалою від 04.02.2021 суд встановив, що згідно відомостей ЄДРЮОФОПГО банкрута Закрите акціонерне товариство "Херсонпостачзбут", , припинено як юридичну особу на підставі ухвали Господарського суду Херсонської області від 23.12.2013 у справі про банкрутство № 12/61-Б-09 у зв`язку з його ліквідацією без правонаступництва.

Як вбачається з наданих позивачем до позовної заяви договорів купівлі-продажу (а.с. 14-15) продавець Закрите акціонерне товариство "Херсонпостачзбут" в особі ліквідатора продав оцінену в 920,00грн. металеву конструкцію навісу з труб та шиферу для демонтажу; (а.с.16-17) - оцінену в 860,00грн. споруду з силікатного каменю, літера У - під розбирання.

В той же час, позивач ПП "ЮР-ІНКОМ" надав до матеріалів справи копію наказу №15-ОЗ від 13.08.2013 "Про приймання об`єктів основних засобів" та Акт обстеження основних засобів від 13.08.2013 року, в яких вказані у наведених договорах купівлі-продажу матеріальні цінності називаються спорудами, що знаходяться у належному технічному стані та потребують ремонту (доробки).

Згідно Акту від 13.08.2013 (а.с. 20) зазначено, що об`єкт навіс відновлено (пофарбовано, замінено п`ять штук шиферу з власного запасу, виправлено швелер).

Згідно Акту від 13.08.2013 (а.с. 21) зазначено, що об`єкт споруди із селікатного каменю відновлено (частково відлито підмостку, пошпакльовано стіни, латання покрівлі бітумом). Зроблено висновок, що об`єкти можуть використовуватися у виробничому процесі.

До позову додано також Акт від 13.08.2013 приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів (а.с. 22-25), в яких вказано про прийняття в експлуатацію об`єктів "Металева конструкція навісу" та "Споруда з силікатного каменю".

Зазначені обставини, а саме оформлення в один день (13.08.2013) договору купівлі-продажу об`єкту "для демонтажу", здійснення в цей же день ремонту придбаного для демонтажу об`єкту, його прийняття в експлуатацію тощо вказують на та, що купівля-продаж "для демонтажу" здійснена про людське, насправді були продані об`єкти будівель і споруд, які мали належний технічний стан.

Наведені судом висновки підтверджуються наявними у справі доказами та діями позивача, націленими на державну реєстрацію права власновті, а через відмову держаівного реєстратора - подачею позову про визнання права власності на вказане майно як на об`єкти нерухомого майна.

Відмовляючи у позові суд покладає судові витрати на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

3. Рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 31.03.2021.

Суддя П.Д. Пригуза