ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.03.2021м. ДніпроСправа № 904/1360/19

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Владимиренко І.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро", м.Київ до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпротехінвест" (49000, м. Дніпро, вул. Будівельників, буд. 34; ) про визнання грошових вимог на суму 63 094 624,07грн.

Представники:

від АТ "Банк Кредит Дніпро" представник Борейко Н.О. дов. № 3 від 04.01.21р.

від боржника представник ліквідатора Колісниченко Є.Ю. дов. № б/н від 29.03.21р.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2019 (суддя Примак С.А.) затверджено реєстр вимог кредиторів у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпротехінвест" з вимогами кредиторів, зокрема, АТ "Банк Кредит Дніпро" - 59 949 748,94 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів, 3 842,00 грн - 1 черга задоволення вимог кредиторів без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів; окремо внесені вимоги кредиторів, забезпечені заставою, зокрема, АТ "Банк Кредит Дніпро" - 3 144 875,13 грн.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.05.2020р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Енергоінвест" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2019 у справі № 904/1360/19 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2019 у справі №904/1360/19 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 04.02.2021р. касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Енергоінвест" задоволено частково. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.05.2020 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2019 у справі № 904/1360/19 в частині розгляду грошових вимог Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" скасовано. Справу №904/1360/19 в скасованій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 904/1360/19 в частині розгляду кредиторських вимог Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" передано на розгляд судді Владимиренко І.В.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2021 прийнято справу №904/1360/19 до провадження судді Владимиренко І.В. в частині розгляду кредиторських вимог Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро". Призначено судове засідання для розгляду кредиторських вимог Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" на 30.03.2021р. о 11:15год. Зобов`язано: Ліквідатора - надати суду повідомлення щодо визнання чи відхилення кредиторських вимог АТ "Банк Кредит Дніпро", з урахуванням постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 04.02.2021р., відомості щодо погашення, часткового погашення боржником суми заборгованості перед АТ "Банк Кредит Дніпро". Кредиторів - надати суду заперечення на заявлену АТ "Банк Кредит Дніпро" заяву з грошовими вимогами до боржника. АТ "Банк Кредит Дніпро" - надати суду всі документальні докази та інші документи підтверджуючі заявлену суму заборгованості (оригінали документальних доказів для огляду суду) з детальним розрахунком заявлених вимог з окремим визначенням основного боргу, штрафу, пені з урахуванням постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 04.02.2021р., відомості щодо погашення, часткового погашення боржником суми заборгованості перед АТ "Банк Кредит Дніпро".

23.03.2021 від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпротехінвест" до суду надійшло повідомлення вих. №02-01/17 від 17.03.2021 про результати розгляду заяви АТ "Банк Кредит Дніпро" з грошовими вимогами. Судом повідомлення ліквідатора прийнято до відома.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Розглянувши в судовому засіданні 30.03.21р. заяву Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпротехінвест" про визнання грошових вимог на суму 63 094 624,07грн., заслухавши присутніх учасників провадження у справі про банкрутство, господарський суд встановив наступне.

29.12.2009 між АТ "Банк Кредит Дніпро" (банк) та Українсько-угорським закритим акціонерним товариством з іноземними інвестиціями "Веста-Дніпро", правонаступником якого на теперішній час є ПАТ "Веста-Дніпро", укладено кредитний договір № 291209-К (далі Кредитний договір), зі змінами та доповненнями до нього.

Відповідно до пункту 1.1 Кредитного договору банк надав позичальнику кредитні кошти в загальній сумі 5 000 000,00 доларів США. Зазначене підтверджується відповідними меморіальними валютними ордерами, доданими до матеріалів справи, та не заперечується сторонами.

Пунктом 4.1 Кредитного договору (з урахуванням договору № 170511 про зміну Кредитного договору № 291209-К від 29.12.2009) визначено, що позичальник зобов`язується повернути одержаний кредит у строк до 20.02.2012, сплатити нараховані відсотки та комісії за цим договором зі своїх поточних рахунків шляхом перерахування банку грошових коштів на позичковий рахунок та рахунки нарахованих відсотків та комісій відповідно до встановлених строків.

Згідно з пунктом 1.6 Кредитного договору термін повернення кредиту до 20.02.2012. З урахуванням погашення позичальником частини заборгованості сума кредитних коштів, що підлягає поверненню, становить 2 500 000,00 доларів США, які позичальник зобов`язується повернути в строк до 20.02.2012 (з урахуванням договору про зміну Кредитного договору №291209-К від 29.12.2009).

Пунктом 1.3 Кредитного договору (з урахуванням договору № 170511 про зміну Кредитного договору № 291209-К від 29.12.2009) визначено, що процентна ставка за користування кредитами в доларах США становить на рівні12 % річних.

Для забезпечення належного виконання зобов`язань позичальника за Кредитним договором банк приймає, зокрема, в заставу акції Публічного акціонерного товариства "Дніпро-Деу" в кількості 177 777 штук, що належать ТОВ "Дніпротехінвест" згідно з Договором застави акцій №291209-З/1 від 29.12.2009.

29.12.2009 між АТ "Банк Кредит Дніпро" (заставодержатель) та ТОВ "Дніпротехінвест" (заставодавець) укладено договір застави акцій № 291209-З/1 (далі Договір застави) відповідно до пункту 1.1 якого за Кредитним договором № 291209-К від 29.12.2009 заставодержатель надав ПАТ "Веста-Дніпро" строковий кредит для поповнення обігових коштів у сумі 2 500 000,00 доларів США (з урахуванням змін, внесених договором № 170511 про зміну Договору застави акцій № 291209-З/1 від 29.12.2009).

З метою забезпечення повного і своєчасного виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором заставодавець як майновий поручитель надав у повторну заставу заставодержателю цінні папери прості іменні акції, що визначені та описані в пункті 1.3 Договору застави.

Предмет застави за цим договором забезпечує вимоги заставодержателя щодо повного та своєчасного виконання боржником кожного і всіх його зобов`язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі, з усіма змінами і доповненнями до нього (пункт 1.2 Договору застави).

Відповідно до пункту 1.4 Договору застави за взаємною згодою сторін загальна оціночна вартість предмета застави становить 3 144 875,13 грн.

З огляду на викладене, Акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" було заявлено до боржника кредиторські вимоги у сумі 2 410 21,22 доларів США, що еквівалентно 63 094 24,07 грн. за офіційним курсом Національного Банку України станом на 01.07.2019 (дата звернення до суду із заявою з кредиторськими вимогами).

Частиною шостою статті 12 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

За змістом статті 1 КУзПБ забезпечені кредитори кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.

Згідно зі статтею 572 та частиною першою статті 576 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про заставу" застава це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Предметом застави можуть бути майно та майнові права, а також майно, яке відповідно до законодавства України може бути відчужено заставодавцем та на яке може бути звернено стягнення (частини перша, друга статті 4 Закону України "Про заставу").

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 583 ЦК України визначено, що заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Відповідні положення наведено також у частині другій статті 11 Закону України "Про заставу", за якою заставодавцем може бути як сам боржник, так і третя особа (майновий поручитель), та статті 1 Закону України "Про іпотеку", якою передбачено, що іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель.

Чинний ЦК України та Закон України "Про заставу" не містять визначення поняття майнового поручителя. Зміст такого поняття розкриває стаття 1 Закону України "Про іпотеку", згідно з якою майновий поручитель особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи боржника.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням.

Застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання (частина третя статті 3 Закону України "Про заставу"). Право застави припиняється, зокрема, у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою (пункт 1 частини першої статті 593 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Аналогічні положення також передбачено частинами п`ятою, шостою статті 3 Закону України "Про іпотеку", в яких зазначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною, зокрема, до припинення основного зобов`язання. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до договору іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави (частина друга статті 589 ЦК України, стаття 19 Закону України "Про заставу").

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов`язання чи умов іпотечного договору.

У разі реалізації предмета застави (іпотеки) у зв`язку зі зверненням на нього стягнення заставодаводержателем (іпотекодержателем) відповідне забезпечувальне зобов`язання припиняється (абзац п`ятий статті 28 Закону України "Про заставу", абзац третій частини першої статті 17 Закону України "Про іпотеку").

Отже, за наведеними вище положеннями законодавства заставодержатель (іпотекодержатель) має право задовольнити всі свої забезпечені заставою вимоги до боржника за рахунок майнового поручителя у розмірі вартості фактичної реалізації предмета майнової поруки, що здійснюється в порядку, передбаченому законодавством (якщо інше не передбачено договором або законом). Виражений у грошовій формі розмір зобов`язання майнового поручителя визначається виходячи із дійсних на відповідний момент зобов`язань боржника (позичальника), які існують за основним зобов`язанням (кредитним договором), з урахуванням обсягу забезпечення за умовами забезпечувального договору. Оцінка предмета забезпечення (майна) сторонами на момент укладення договору не впливає на обсяг забезпечених вимог у разі звернення стягнення на предмет забезпечення.

Згідно з повідомленням ліквідатора ТОВ "Дніпротехінвест" вих. №02-01/17 від 17.03.2021 про результати розгляду заяви АТ "Банк Кредит Дніпро" з грошовими вимогами, ліквідатором було прийнято рішення про включення до реєстру вимог кредиторів в наступній черговості: 3842,00 грн. - судовий збір - до 1 черги реєстру вимог кредиторів; 63 094 624,07 грн. - окремо внесені вимоги, що забезпечені заставою.

Господарський суд заслухавши пояснення та заперечення учасників провадження у справі про банкрутство, приймаючи до уваги правовий висновок викладений у Верховним Судом у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 04.02.2021р. у справі №904/1360/19, встановив наступне.

У справі про банкрутство кінцева вартість заставного (іпотечного) майна для цілей проведення розрахунків із забезпеченим кредитором формується в момент його реалізації за наслідком якої з дотриманням вимог КУзПБ застава (іпотека) припиняється, а вимоги забезпеченого кредитора вважаються погашеними.

Тлумачення абзацу третього частини другої статті 45 КУзПБ у взаємозв`язку з положеннями статей 572, 575, 589 ЦК України, статей 7, 11, 17, 18 Закону України "Про іпотеку" та статей 12, 19, 28 Закону України "Про заставу" свідчить, що вимоги забезпеченого кредитора, якщо інше не обумовлено договором застави (іпотеки) та немає заяви такого кредитора про повну чи часткову відмову від забезпечення, до майнового поручителя, який не є боржником в основному зобов`язанні, є забезпеченими в цілому незалежно від облікової оцінки заставного (іпотечного) майна визначеної сторонами в договорі застави (іпотеки).

Кінцева вартість заставного (іпотечного) майна для цілей проведення розрахунків із забезпеченим кредитором формується в момент його реалізації.

Застава (іпотека) припиняється, а вимоги забезпеченого кредитора вважаються погашеними у разі реалізації предмета застави (іпотеки) з дотриманням вимог КУзПБ.

А тому, враховуючи вищенаведене з врахуванням правових висновків Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, господарський суд вирішив визнати грошові вимоги Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" у розмірі 3842,00 грн. - 1 черга задоволення, 63 094 624,07 грн. - окремо внести до реєстру грошові вимоги Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро", що забезпечені заставою.

Окремо внести до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави відповідно до договору застави та державних реєстрів обтяжень рухомого та нерухомого майна.

Керуючись статтями 45, 46, 47, 48, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" у розмірі 3842,00 грн. - 1 черга задоволення.

Окремо внести до реєстру грошові вимоги Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" в розмірі 63 094 624,07 грн., що забезпечені заставою.

Окремо внести до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави відповідно до договору застави та державних реєстрів обтяжень рухомого та нерухомого майна.

Ухвала набирає законної сили - 30.03.2021 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана - 31.03.2021р.

Копію ухвали направити ліквідатору, кредиторам, АТ "Банк Кредит Дніпро".

Суддя І.В. Владимиренко