ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2021 р. Справа№ 920/663/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Тищенко О.В.

секретар судового засідання Макуха О.А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»

на ухвалу Господарського суду Сумської області

від 14.12.2020 (повний текст складено 17.12.2020)

у справі №920/663/19 (суддя Жерьобкіна Є.А.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний

комерційний промислово-інвестиційний банк»

до 1.Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне

науково-виробниче об`єднання»

2.Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське

машинобудівне науково-виробниче об`єднання»

про стягнення 14 674 914 доларів США 88 центів та 138 794 221 грн.

63 коп. заборгованості за кредитним договором про відкриття

кредитної лінії №20-3189/2-1 від 05.11.2013

та за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне

науково-виробниче об`єднання»

до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний

промислово-інвестиційний банк»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»

про визнання недійсним договору від 30.09.2016 № 20-3189/2-1-30092016

про внесення змін та доповнень до кредитного договору про

відкриття кредитної лінії № 20-3189/2-1 від 05.11.2013,

укладеного між позивачем та першим відповідачем

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 14.12.2020 в задоволенні заяви Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про винесення додаткового рішення по справі № 920/663/19 відмовлено.

Не погоджуючись із згаданою ухвалою, Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» оскаржило її в апеляційному порядку, просило скасувати, справу передати для продовження розгляду Господарським судом Сумської області для вирішення питання про винесення додаткового рішення до ухвали від 12.11.2020 № 920/663/19 про відмову у прийнятті до розгляду заяви АТ «Сумське НВО» про зміну предмету зустрічного позову. Доводи апелянта зводяться до того, що процесуальним законодавством чітко не визначено порядку вирішення судами питання про прийняття або відмову у прийнятті заяви про зміну предмету або підстав позову, а тому в даному випадку слід керуватись аналогічними нормами щодо прийняття/повернення позову, наведеними в ст. 174 ГПК України. Крім цього, оскільки положеннями п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням сторони, яка його сплатила за ухвалою суду лише у разі повернення заяви або скарги, то до моменту вирішення судом питання про повернення заяви про зміну предмету зустрічного позову відповідач позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про повернення сплаченого ним судового збору.

В судове засідання апеляційної інстанції 30.03.2021 представники учасників справи не з`явились незважаючи на їх належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення їм відповідної ухвали суду про призначення справи до розгляду, яку за наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення отримано уповноваженими представниками позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) та відповідача-1 за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) 01.03.2021 та уповноваженим представником відповідача-2 за первісним позовом (третьої особи за зустрічним позовом) - 02.03.2021.

За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судове засідання апеляційної інстанції 30.03.2021 представники учасників справи, явка яких в судове засідання обов`язковою не визнавалась, не з`явились не зважаючи на їх належне повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, за відсутності клопотань про відкладення розгляду справи суду, апеляційний суд вважав за можливе розглядати справу за відсутності цих учасників за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» звернувся до Господарського суду Сумської області з позовом до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про солідарне стягнення заборгованість в розмірі 14 674 914,88 доларів США та 138 794 221, 63 грн., з яких: 10 946 555,78 доларів США заборгованість по кредиту, 3 728 359,10 доларів США заборгованість по процентах, 106 292 899, 03 грн. пеня по кредиту, 15 322 345, 05 грн. пеня по відсоткам, 13 286 580, 03 грн. 3% річних по тілу кредиту, 3 217 397,52 грн. 3% річних по процентам, 675 000,00 грн. штрафу за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії №20-3189/2-1 від 05.11.2013.

Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» звернулось до суду із зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання недійсним Договору від 30.09.2016 № 20-3189/2-1-30092016 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 20-3189/2-1 від 05.11.2013, укладеного між позивачем та першим відповідачем.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 10.10.2019 прийнято зустрічну позовну заяву Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» до спільного розгляду з первісним позовом. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання».

08.10.2020 Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» звернулось до Господарського суду Сумської області із заявою про зміну предмету зустрічного позову, в якій просило суд: 1) визнати недійсним Договір від 30.09.2016 № 20-3189/2-1-30092016 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору про відкриття кредитної лінії №20-3189/2-1 від 05.11.2013, укладений між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»; 2) визнати недійсним Договір від 21.02.2017 № 20-3189/2-1-21022017 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору про відкриття кредитної лінії №20-3189/2-1 від 05.11.2013, укладений між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»; 3) визнати недійсним Договір від 12.12.2017 № 20-3189/2-1-12122017 про внесення змін та доповнень до кредитного договору про відкриття кредитної лінії №20-3189/2-1 від 05.11.2013, укладений між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання».

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 12.11.2020 відмовлено у прийнятті до розгляду заяви Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про зміну предмету зустрічного позову.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 12.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

24.11.2020 до Господарського суду Сумської області надійшла заява Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про ухвалення додаткового рішення в порядку ст. 244 ГПК України до ухвали суду від 12.11.2020 у справі про відмову у прийнятті до розгляду заяви Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про зміну предмету зустрічного позову №18-7/859 від 07.10.2020, яким заявник просив вирішити питання про повернення такої заяви разом з додатками. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що процесуальним законодавством чітко не визначено порядку вирішення судом питання про прийняття або відмову у прийнятті заяви про зміну предмету або підстав позову. В даному випадку слід керуватися аналогічними нормами щодо прийняття/повернення позову,передбаченими ст. 174 ГПК України. Крім цього, на думку заявника, оскільки за змістом п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням сторони, яка його сплатила за ухвалою суду лише у разі повернення заяви або скарги, отже до моменту вирішення судом питання про повернення заяви про зміну предмету зустрічного позову відповідач позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про повернення сплаченого ним судового збору.

За приписами ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Таким чином, наведеною правовою нормою визначено, що суд, який ухвалив рішення у справі, може за заявою учасника справи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Разом з цим, заявляючи про необхідність ухвалення додаткового рішення до ухвали суду від 12.11.2020 у справі про відмову у прийнятті до розгляду заяви про зміну предмету зустрічного позову, яким необхідно вирішити питання про повернення такої заяви разом з додатками, заявник не врахував, що положеннями ст. 244 ГПК України передбачено вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення, а наведені ним обставини, не є підставою для ухвалення судом додаткового рішення до ухвали в розумінні приписів цієї статті.

Посилання заявника (апелянта) на необхідність застосування положень ст. 174 ГПК України щодо прийняття/повернення позову також не можуть бути підставою для ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про повернення заявнику матеріалів заяви про зміну предмету зустрічного позову.

З приводу тверджень заявника (апелянта) про позбавлення його права на звернення до суду щодо повернення судового збору з огляду на приписи п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», яким визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням сторони, яка його сплатила за ухвалою суду лише у разі повернення заяви або скарги, суд першої інстанції правомірно зазначив, що заявник не скористався таким правом та не звертався до суду з клопотання про повернення судового збору, у зв`язку з відмовою у прийнятті заяви про зміну предмету позову до розгляду. Заява про винесення додаткового рішення не може вважатись таким клопотанням,адже обґрунтована вимогами на ст. 244 ГПК України.

Одночасно, слід зазначити, що сплачена заявником (апелянтом) сума судового збору при поданні заяви про зміну предмету позову може бути повернута заявнику не на підставі п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», а відповідно до п. 1 ч. 1 вказаної статті, тобто як така, що сплачена в більшому розмірі, ніж встановлено законом, адже після відмови у прийнятті заяви про зміну предмету позову, відповідно до якої зустрічні позовні вимоги було доповнено новими позовними вимогами, суд першої інстанції здійснює розгляд справи, зокрема, за первісно заявленими зустрічними вимогами, які містили лише одну вимогу про визнання недійсним Договору від 30.09.2016 № 20-3189/2-1-30092016 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 20-3189/2-1 від 05.11.2013. Відповідно сплачений заявником судовий збір за додатково заявленими позовними вимоги, які не прийнято місцевим судом, буде вважатись внесеним у більшому розмірі, ніж визначено законом.

З огляду на наведене, апеляційний суд визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для ухвалення на підставі ст. 244 ГПК України додаткового рішення до ухвали суду від 12.11.2020 у справі про відмову у прийнятті до розгляду заяви Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про зміну предмету зустрічного позову, якою останній просив вирішити питання про повернення такої заяви разом з додатками, відповідно про відмову в задоволенні згаданої заяви.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

За рішенням від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним судами, інші доводи апелянта за текстом його апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на правильність прийняття судом оскаржуваної ухвали у даній справі.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, ухвала місцевого суду є законною, обґрунтованою обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування ухвали суду апеляційний господарський суд не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні (ухвалі) висновків.

Керуючись ст.ст. 255, 269-270, 275, 277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Сумської області від 14.12.2020 у справі №920/663/19 - без змін.

Матеріали справи № 920/663/19 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 01.04.2021

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Є.Ю. Шаптала

О.В. Тищенко