ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2021 р. м. Київ Справа № 10/187-08/15

Господарський суд Київської області у складі колегії суддів: Рябцевої О.О. (головуючий), Антонової В.М., Яреми В.А., розглянувши справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Раззаг Калає Тебриз", Ісламська республіка Іран

до Товариства з обмеженою відповідальністю спільного ірано-українського

підприємства "Бегленд", м. Біла Церква

Товариства з обмеженою відповідальністю "Тамірлан", м. Біла Церква

Товариства з обмеженою відповідальністю "В.Г.Т", Республіка Азербайджан, м. Баку

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні

відповідача 1: Реєстраційна служба Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області

ОСОБА_7, Київська обл., м. Біла Церква

ОСОБА_8, Київська обл., м. Біла Церква

ОСОБА_1 , Київська обл., м. Біла Церква

ОСОБА_2 , Республіка Азербайджан, м. Баку

про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників та установчих документів

За участю секретаря судового засідання: Мамчур А.О.

За участю представників:

від позивача: Дияк Д.Ю. (ордер серії КС № 824002 від 25.02.2021 р.);

від відповідача 1: Танцюра К.Л. (ордер серії АА № 1082356 від 18.02.2021 р.), Танцюра Л.О. (ордер серії КВ № 846281 від 04.09.2020 р.);

від відповідача 2: не з`явився;

від відповідача 3: не з`явився;

від третьої особи 1: не з`явився;

від третьої особи 2: не з`явився;

від третьої особи 3: не з`явився;

від третьої особи 4: не з`явився;

від третьої особи 5: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Раззаг Калає Тебриз" звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю спільного ірано-українського підприємства „Бегленд", Товариства з обмеженою відповідальністю "Тамірлан", Компанії "В.Г.Т"про визнання недійсними рішень загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю спільного ірано-українського підприємства "Бегленд", зафіксованих в протоколах №18 від 24.12.2003р., №19 від 06.11.2003р., №21 від 30.01.2004р.,№23 від 05.10.2004р., №27 від 04.04.2005р., установчого договору в редакції 2004р., зареєстрованого Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 05.02.2004р. №34; Статуту в редакції 2004р., зареєстрованого Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 18.10.2004р. № 1000255; Статуту в редакції 2005р., зареєстрованого Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 07.04.2005р. № 000258.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням господарського суду Київської області від 20.12.2006 р., постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 11.12.2007 р. та постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2008 р. у справі № 121/8-06/16 між тими ж сторонами визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ спільного Ірано-Українського підприємства „Бегленд", зафіксовані в протоколах № 3 від 04.09.2002, № 5 від 01.10.2002, № 6 від 22.10.2002, № 7 від 25.10.2002, № 9 від 09.01.2003, № 11 від 18.07.2003, № 15 від 01.10.2003, № 16 від 06.10.2003 та № 17 від 07.10.2003 та додатки до Установчого договору, якими в Установчий договір були внесені зміни на підставі цих рішень. Проте, загальними зборами ТОВ СІУП „Бегленд" були прийняті й інші рішення та затверджені установчі документи (що є предметом позову у цій справі), які грубо порущують права та законні інтереси позивача, який на момент створення ТОВ СІУП „Бегленд" володів часткою 99,9%, а в подальшому поступово на підставі оскаржуваних рішень був повністю незаконно виведений зі складу учасників відповідача 1. Позивач посилається на те, що він ніколи не передавав частину своєї частки статутного фонду ТОВ СІУП „Бегленд" іншим особам, зокрема Компанії "В.Г.Т", рішеннями суду у справі № 121/8-06/16 було встановлено, що Компанія "В.Г.Т"незаконно увійшла до складу учасників ТОВ СІУП „Бегленд", та фактично і юридично не є його учасником, а тому всі рішення загальних зборів відповідача 1, які винесені за участі Компанії "В.Г.Т", та які закріплюють її дії по розпорядженню часткою в статутному фонді ТОВ СІУП „Бегленд", грубо суперечать нормам ст. ст. 316, 317 ЦК України, ч. 1 ст. 58 Закону України "Про господарські товариства", що є підставою для визнання цих рішень загальних зборів недійсними. Позивач вважає, що всі наступні рішення загальних зборів учасників ТОВ СІУП „Бегленд" (після рішення оформленого протоколом № 17 від 07.10.2003 р.) приймалися незаконною кількістю голосів, яка не відповідала дійсному розміру 2711 га. кадастровий номер :06:001:0004 (номер запису

19.11.2008р. через загальний відділ господарського суду Київської області позивач подав до суду заяву вх. № 19799 про зміну предмету позову, в якій просив суд:

- визнати недійсними рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю спільного ірано-українського підприємства "Бегленд" зафіксовані в протоколах №18 від 24.12.2003р., №19 від 06.11.2003р., №21 від 30.01.2004р.,№23 від 05.10.2004р., №27 від 04.04.2005р. та №30 від 12.05.2005р., №40 від 26.04.2006р., №44 від 06.09.2006р., №47 від 22.01.2007р., №48 від 20.02.2007р., №50 від 22.03.2007р.; в протоколі загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю спільного азербайджано-українське підприємства "Бегленд" №51 від 17.04.2007р.

- визнати недійсними установчі документи Товариства з обмеженою відповідальністю спільного ірано-українського підприємства "Бегленд": установчий договір в редакції 2004р. зареєстрований Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 05.02.2004р. №34; Статуту в редакції 2004р. зареєстрований Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 18.10.2004р. № 1000255; Статуту в редакції 2005р. зареєстрований Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 07.04.2005р. № 000258 та Додаток № 1 до Статуту зареєстрований Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 23.05.2005р. №3000258; Додаток № 2 до Статуту зареєстрований Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 20.09.2006р. №4000258; Додаток № 4 до Статуту зареєстрований Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 02.10.2006р. №5000258; Додаток № 3 до Статуту зареєстрований Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 20.09.2006р. №4000258; Додаток № 5 до Статуту зареєстрований Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 24.01.2007 р. №6000258; Додаток № 6 до Статуту зареєстрований Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 26.02.2007р. №7000258; Статут Товариства з обмеженою відповідальністю спільне азербайджано-українське підприємство "Бегленд" в редакції 2007р. зареєстрований Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 26.03.2007р. № 8000258; Статут Товариства з обмеженою відповідальністю спільне ірано-українське підприємство "Бегленд" в редакції 2007р. зареєстрований Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 18.04.2007р. № 0000258.

Позивачем в даному випадку заявлені додаткові позовні вимоги, чого не було передбачено ч. 4 ст. 22 ГПК України в діючій на той час редакції, проте оскільки зазначені позовні вимога пов`язані з раніше заявленими позовними вимогами підставою виникнення та доказами, тобто дотримано вимоги ст. 58 ГПК України, то зазначена заява прийнята судом до розгляду. Таким чином, судом розглядаються позовні вимоги, що викладені в вищезазначеній заяві вх. № 19799.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.04.2009 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача Державного реєстратора відділу державної реєстрації Білоцерківської міської ради Київської області Калюжну С.О.

Представник відповідача 1 - ТОВ спільного ірано-українського підприємства "Бегленд" подав до суду заперечення проти позову, якими просив суд на підставі ст. 267 ЦК України у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності, відмовити в задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсними рішень загальних зборів ТОВ спільного ірано-українського підприємства "Бегленд" зафіксованих в протоколах № 18 від 24.12.2003р., № 19 від 06.11.2003р., № 21 від 30.01.2004р., № 23 від 05.10.2004р., № 27 від 04.04.2005р. визнання недійсними статуту в редакції 2004р. зареєстрованого відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 18.10.2004р. № 1000255; статуту в редакції 2005р. зареєстрованого відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 07.04.2005р. № 000258. В іншій частині провадження у справі припинити на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв`язку із відсутністю предмету позову.

Ухвалою господарського суду від 07.04.2009 р. частково задоволено заяву позивача товариства з обмеженою відповідальністю "Раззаг Калає Тебріз" про забезпечення позову та вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони Державному реєстратору відділу державної реєстрації Білоцерківської міської ради Київської області Колюжній С.О. (09100, м. Біла Церква, вул.Ярослава Мудрого,15) здійснювати реєстрацію змін до статутних документів Товариства з обмеженою відповідальністю спільного ірано-українського підприємства "Бегленд" (09112, м. Біла Церква, вул. Славіна, 48, кв. 109, ).

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 27.11.2009 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю спільного ірано-українського підприємства "Бегленд" задоволено, а ухвалу господарського суду від 07.04.2009 року скасовано, справу повернено до господарського суду для подальшого провадження.

13.05.2010 р. через загальний відділ господарського суду Київської області позивач подав до суду уточнення до позовної заяви, в якій позивач крім вимог, що викладені в позовній заяві та в заяві вх. № 19799 про зміну предмету позову просив суд: 1) визнати за ТОВ „Раззаг Калає Тебриз" 99,9 % статутного капіталу в ТОВ СІУП "Бегленд"; 2) Зобов`язати державного реєстратора відділу державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради скасувати всі зміни які були здійснені державним реєстратором в період з 20.08.2002р. по даний час, на підставі протоколу загальних зборів, які були визнані судом недійсними; 3) зобов`язати державного реєстратора відділу державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради внести зміни у реєстрі у відповідності до установчих документів станом на 20.08.2002р. та видати витяг з ЄДРПОУ з внесеними змінами генеральному директору ТОВ „Раззаг Калає Тебриз" ОСОБА_3 ; 4) зобов`язати відповідальну посадову особу ТОВ СІУП "Бегленд" по акту прийому-передачі, передати: статут, свідоцтво про державну реєстрацію, установчий договір, свідоцтво платника податку, печатку, штампи та всі інші оригінали установчих документів, бухгалтерську документацію та звітність за період 2002р. - 2009р., генеральному директору ТОВ „Раззаг Калає Тебриз" ОСОБА_3 .

Зазначену заяву відхилено судом, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України в редакції, що діяла на час її подання, позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, тоді як в даному випадку позивачем заявлені додаткові позовні вимоги, чого не передбачено ч. 4 ст. 22 ГПК України, які крім того, не пов`язані з раніше заявленими вимогами підставою виникнення та доказами, тобто дотримано вимоги ст. 58 ГПК України. В п. 3.7. Роз`яснення президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 р. № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України"(із змінами, внесеними Рекомендаціями президії Вищого господарського суду України від 31.05.2007 р. № 04-5/103 "Про внесення змін та доповнень до деяких роз`яснень президії Вищого арбітражного суду України і роз`яснень та рекомендацій президії Вищого господарського суду України і про визнання таким, що втратило чинність, роз`яснення президії Вищого арбітражного суду України"зазначено, що під збільшенням розміру позовних вимог слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві. Крім того, у зазначеній заяві заявлені вимоги до державного реєстратора, який не є відповідачем у справі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.06.2010 р. зупинено провадження у справі № 10/187-08 до остаточного вирішення пов`язаної з нею кримінальної справи № 52-1644 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 20.08.2010 р. ухвалу господарського суду Київської області від 24.06.2010 р. скасовано; матеріали справи повернуто до господарського суду Київської області.

Справа № 10/187-08 передана для прийняття до провадження колегії у складі головуючого судді Рябцевої О.О., суддів: Горбасенка П.В. та Яреми В.А.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.10.2010 р. справу прийнято до провадження, їй присвоєно № 10/187-08/15.

В судовому засіданні 05.04.2011 р. представником позивача було подано заяву, в якій він відмовляється від позовної вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів, що оформлене протоколом загальних зборів ТОВ СІУП „Бегленд" № 19 від 06.11.2003 р.

В судовому засіданні 19.04.2011 р. представником позивача було надано пояснення щодо застосування строку позовної давності, в якому представник позивача посилається на те, що даний позов був заявлений в межах встановленого законом строку позовної давності, оскільки протокол № 18 генеральний директор ТОВ „Раззаг Калає Тебриз" ОСОБА_4 не міг підписати у Білій Церкві 24.12.2003 р., тому що в цей час він знаходився на території Ірану, що підтверджується копією його паспорта. Протоколи № 18 та № 21 від 30.01.2004 р., а також редакцію статуту ТОВ СІУП "Бегленд", зареєстровану 05.02.2004 р. за № 34, ОСОБА_4 підписав на території Ірану в січні 2004 р. разом з протоколом загальних зборів № 20 від 26.01.2004 р. про призначення його генеральним директором ТОВ СІУП "Бегленд". При цьому його було введено в оману, тому що вказані документи не були перекладені на перську мову, а усно ОСОБА_6 було пояснено, що весь пакет документів необхідний для призначення його генеральним директором ТОВ СІУП "Бегленд". Загальних зборів учасників ТОВ СІУП "Бегленд" (протоколи № № 18, 21) не проводилося взагалі. На заяві до відділу державної реєстрації Білоцерківської міської ради про реєстрацію нової редакції статуту ТОВ СІУП "Бегленд" 2004 р. стоїть підробний підпис ОСОБА_4 . Про дійсний зміст протоколів № № 18, 21, 23 позивачу стало відомо під час слідчих дій по кримінальній справі протягом 2007 -початку 2008 років.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.07.2011 р. зупинено провадження у справі № 10/187-08/15 до вирішення кримінальної справи № 52-1644 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (судовий номер № 1-25/2010); зобов`язати сторони повідомити господарський суд про результати вирішення кримінальної справи № 52-1644 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (судовий номер № 1-25/2010).

Розпорядженням Голови господарського суду Київської області від 20.02.2015 р. здійснено заміну у складі колегії суддів, яка розглядає справу № 10/187-08/15, замінивши суддю Горбасенка П. В. на суддю Антонову В.М.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.10.2015 р. поновлено провадження у справі № 10/187-08/15, розгляд справи призначено на 19.11.2015 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.11.2015 р. замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - державного реєстратора відділу державної реєстрації Білоцерківської міської ради Київської області на його процесуального правонаступника - реєстраційну службу Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.04.2016 р. залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 ; розгляд справи відкладено на 13.09.2016 р.

13.09.2016 р. до господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява від 13.09.2016 р. про зупинення провадження, в якій представник позивача просив суд зупинити провадження у справі № 10/187-08/15 до вирішення пов`язаної з нею кримінальної справи Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 357/6066/16-к відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1, 2 ст. 366, ч. 1, 2 ст. 222 КК України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.09.2016 р. зупинено провадження у справі № 10/187-08/15 до вирішення кримінальної справи № 357/6066/16-к Білоцерківським міськрайонним судом Київської області; зобов`язано сторін повідомити господарський суд про результати вирішення кримінальної справи № 357/6066/16-к Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

07.11.2019 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, в якому він просив суд поновити провадження у справі № 10/187-08-15 у зв`язку з усуненням обставин, що викликали його зупинення. До вказаного клопотання заявником додано копію ухвали Київського апеляційного суду від 24.09.2019 р. у кримінальній справі № 357/6066/16-к Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з ЄДР судових рішень.

15.12.2017 р. набрали чинності зміни до Господарського процесуального кодексу України, внесені Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017 р., відповідно до підпункту 9 пункту 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дійшовши висновку про обґрунтованість клопотання позивача та необхідність поновлення провадження у справі, дослідивши матеріали справи, суд також дійшов висновку щодо розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження та зі стадії розгляду справи по суті з огляду на те, що на вказаній стадії справа вже перебувала станом на час винесення ухвали суду від 19.07.2011 р. про зупинення провадження у справі. Вказане пітверджується змістом ухвали від 19.07.2011 р., з якої вбачається, що судом вже дослідженні докази, встановлені фактичні обставини справи, їм дана правова оцінка, а провадження у справі фактично зупинено для вирішеня питання можливості застосування до спірних відносин ч. 5 ст. 267 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.11.2019 р. поновлено провадження у справі № 10/187-08/15; розгляд справи № 10/187-08/15 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії розгляду справи по суті; судове засідання призначено на 02.04.2020 р.

Судове засідання, призначене на 02.04.2020 р. не відбулося з причин, зазначених в ухвалі господарського суду Київської області від 02.04.2020 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.04.2020 р., зокрема, судове засідання відкладено на 17.09.2020 р. та зобов`язано позивача в термін до 08.05.2020 р. на підставі Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, підписаної державами-учасниками співдружності незалежних держав 22.01.1993 р. подати до суду належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на російську або азербайджанську мову ухвали господарського суду Київської області від 02.04.2020 р. про відкладення розгляду справи № 10/187-08/15 у трьох примірниках (суду, відповідачу-3 та третій особі - ОСОБА_9 ).

Позивачем вказані документи були надіслані до суду лише 16.09.2020 р., тобто за день до судового засідання, що унеможливило належне повідомлення вказаних сторін про дату, час та місце проведення судового засідання, у зв`язку з чим було відкладено розгляд справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.09.2020 р. судове засідання відкладено на 25.02.2021 р. та, зокрема, зобов`язано позивача в термін до 20.10.2020 р. на підставі Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, підписаної державами-учасниками співдружності незалежних держав 22.01.1993 р. подати до суду належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на російську або азербайджанську мову ухвали господарського суду Київської області від 17.09.2020 р. про відкладення розгляду справи № 10/187-08/15 у трьох примірниках (суду, відповідачу-3 та третій особі - ОСОБА_9 ); викликано повноважних представників сторін та третіх осіб у судове засідання, що буде проведено 25.02.2021 р. о 12:00 год.

19.10.2020 р. до господарського суду Київської області на виконання вимог ухвали суду від 17.09.2020 р. позивачем подано належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на російську мову ухвали господарського суду Київської області від 17.09.2020 р. про відкладення судового засідання у даній справі на 25.02.2021 р. у двох примірниках.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.10.2020 р. зупинено провадження у даній справі у зв`язку із зверненням господарського суду Київської області із судовим дорученням до компетентного суду Республіки Азербайджан про вручення судових документів на території Республіки Азербайджан.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.02.2021 р. поновлено провадження у справі № 10/187-08/15.

24.02.2021 р. до господарського суду Київської області від відповідача-1 надійшли письмові пояснення по справі, до яких додано клопотання про витребування доказів. Розглянувши вказане клопотання, суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню, з огляду на його невідповідність вимогам ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, як стосовно змісту клопотання, так і строків подання клопотання про витребування доказів.

25.02.2021 р. до господарського суду Київської області надійшла заява про відкладення розгляду справи, яка не підписана представником позивача, у зв`язку з чим вказана заява судом не розглядалася.

Представник позивача у судовому засіданні 25.02.2021 р. заявив усне клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з залученням його, як нового представника позивача, та необхідністю ознайомлення з матеріалами справи для формування правової позиції та здійснення належного захисту прав та інтересів позивача.

Розглянувши вказане клопотання, суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню, оскільки зміна представника не є об`єктивною причиною для відкладення судового засідання, крім того, Адвокатке об`єднання «Олександр Переможко та Партнери» представляє інтереси ТОВ "Раззаг Калає Тебриз" у даній справі з 2015 року. Крім того, представниками позивача до зупинення провадження до вирішення кримінальної справи було надано пояснення щодо обставин справи. Отже, підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Представник позивача під час судових дебатів позовні вимоги підтримав.

Представники відповідача-1 у судовому засіданні 25.02.2021 р. проти позову заперечували.

Представник відповідача-2 у судове засідання 25.02.2021 р. не з`явився. Відповідач-2 про причини неявки представника суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 827.

Представник відповідача-3 в судове засідання 25.02.2021 р. не з`явився.

Представник третьої особи-1 в судове засідання 25.02.2021 р. не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання третя особа-1 була повідомлена в порядку, встановленому ГПК України, що підтверджується поштовим поверненням рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 835.

Представник третьої особи-2 в судове засідання 25.02.2021 р. не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання третя особа-2 повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 789.

Представник третьої особи-3 в судове засідання 25.02.2021 р. не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання третя особа-3 була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 797.

Представник третьої особи-4 в судове засідання 25.02.2021 р. не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання третя особа-4 була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 800.

Представник третьої особи-5 в судове засідання 25.02.2021 р. не з`явився.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем-3 у даній справі є Товариство з обмеженою відповідальністю "В.Г.Т", Республіка Азербайджан, який є резидентом Республіки Азербайджан. Третьою особою-5 у даній справі є ОСОБА_9 , місцем проживання якого є Республіка Азербайджан.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами (ч. 2 ст. 367 Господарського процесуального кодексу України).

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення на території Республіки Азербайджан регулюється Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 р., до якої Україна приєдналася 10.11.1994 р. відповідно до Закону України від 10.11.1994 р. № 240/94-ВР "Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах".

Згідно зі ст. 5 Конвенції при виконанні цієї Конвенції компетентні установи юстиції Договірних Сторін зносяться одна з одною через свої центральні, територіальні та інші органи, якщо тільки цією Конвенцією не встановлено інший порядок зносин. Договірні Сторони визначають перелік своїх центральних, територіальних та інших органів, уповноважених на здійснення безпосередніх зносин, про що повідомляють депозитарія.

Відповідно до ст. 6 Конвенції договірні Сторони надають одна одній правову допомогу шляхом виконання процесуальних та інших дій, передбачених законодавством запитуваної Договірної Сторони, у тому числі складання та пересилки документів, проведення оглядів, обшуків, вилучення та передачі речових доказів, проведення експертизи, допиту сторін, третіх осіб, підозрюваних, обвинувачених, потерпілих, свідків, експертів, розшуку осіб, здійснення кримінального переслідування, видачі осіб для притягнення їх до кримінальної відповідальності або приведення вироку до виконання, визнання та виконання судових рішень у цивільних справах, вироків у частині цивільного позову, виконавчих написів, а також шляхом вручення документів.

Відповідно з ст. 17 Конвенції у відношеннях один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.

Враховуючи те, що для належного повідомлення відповідача-3 - Товариства з обмеженою відповідальністю "В.Г.Т" та третьої особи - ОСОБА_9 (Республіка Азербайджан) про дату, час і місце розгляду даної справи, зазначеним особам, суд дійшов висновку про необхідність вручення копії процесуальних документів, якими повідомлялося учасників процесу про дату, час і місце розгляду даної справи, в нотаріально засвідченому перекладі на російську мову через компетентну установу юстиції Республіки Азербайджан.

Як вбачається з матеріалів справи, для належного повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю "В.Г.Т." та ОСОБА_9 (Республіка Азербайджан) про дату, час і місце розгляду даної справи, в процесі розгляду справи ухвалами господарського суду Київської області було зобов`язано Міністерство юстиції України, як центральний орган уповноважених на здійснення таких зносин, забезпечити термінове вручення відповідачу-3 та третій особі-5 документів суду, що направлялися.

В матеріалах справи містяться документи складені в ході виконання на території Республіки Азербайджан судового доручення про вручення судових документів представнику підприємства «В.Г.Т.», які надійшли від Міністерства юстиції України з супровідним листом № 26-608-11 від 15.07.2011 р. Як вбачається з доданого до листа підтвердження про вручення документа, в ньому міститься запис відповідальної особи запитуваної держави про те, що ТОВ «В.Г.Т.» фактично за юридичною адресою не знаходиться, тому вручення документів поза межами їхньої можливості.

Так, ухвалою господарського суду Київської області від 17.09.2020 р. суд, зокрема, зобов`язав Міністерство юстиції Украни, як центральний орган, уповноважений на здійснення безпосередніх зносин з запитуваною дежавою, на підставі Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, підписаної державами-учасниками співдружності незалежних держав 22.01.1993 р., наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень" від 27.06.2008 р. № 1092/5/54 забезпечити термінове вручення відповідачу-3 - Товариству з обмеженою відповідальністю "В.Г.Т", що знаходиться за адресою: Республіка Азербайджан, м. Баку, Бінагоддинський район, вул. Гаджиєва, пункт "Стимул №23"(зареєстрована Бакинським регіональним відділенням по Державній реєстрації юридичних осіб Міністерства юстиції Республіки Азербайджан за реєстровим № 399 від 25.05.1998р.) та третій особі ОСОБА_9 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) ухвали господарського суду Київської області від 17.09.2020 р. та виклику (сповіщення) про день судового засідання від 17.09.2020 р.

Разом із супровідним листом Міністерству юстиції Украни від 27.10.2020 р. було направлено для забезпечення вручення відповідачу-3 та третій особі-5 документи, а саме: 1. Поручение о вручении документов від 21.10.2020 р., 2. Вызов (оповещение) о дне судеьного заседания (у двох екземплярах). 3. Підтвердження про вручення документа (у двох екземплярах). 4. Нормально засвідчені копії ухвали господарського суду Київської області від 17.09.2020 р. з нотаріально завіреним перекладом на російську мову (у двох екземплярах).

Вказані документи Міністерство юстиції Украни отримало 30.10.2020 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 271 з відміткою про отримання вказаних документів одержувачем.

Отже, судом вчинено всі процесуальні дії, передбачені господарським процесуальним кодексом України, для належного повідомлення відповідача-3 та третьої особи-5 про відкладення судового засідання на 25.02.2021 р.

Однак, станом на 25.02.2021 р. до суду не надходило підтвердження про вручення ухвали господарського суду Київської області від 17.09.2020 р., незважаючи на всі зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Разом з цим, суд зазначає, що судові документи у справі № 10/187-08/15 також надсилались на адресу відповідача-3 засобами поштового зв`язку, що підтверджується поштовим поверненням повідомлення про вручення № RL010618464UA, № RL010253110UA.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.06.2020 р. у справі № 910/3980/16 викладено правову позицію Верховного Суду, про те, що ані норми чинного процесуального законодавства України, ані приписи міжнародних договорів, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, не містять вимоги щодо необхідності повідомлення іноземного суб`єкта господарювання про кожне наступне судове засідання у справі шляхом направлення до компетентного органу іноземної держави судового доручення про вручення документів нерезиденту України, та, у зв`язку з цим, зупинення щоразу провадження у справі, що, у свою чергу, призводить до порушення розумного строку розгляду справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач-3 та третя особа-5 про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача до зупинення провадження у справі до вирішення кримінальної справи та представників відповідача-1 протягом всього розгляду справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю спільне ірано-українське підприємство „Бегленд" було створено на території України за нормами українського законодавства, статут якого зареєстровано відділом державної реєстрації виконавчого комітету Білоцерківської міської ради за № 84 від 17.07.2002 р. Учасниками товариства є ТОВ „Тамірлан" (Україна, м. Біла Церква) та ТОВ „Раззаг Калає Тебриз" (Ісламська Республіка Іран, м. Тебриз).

Відповідно до додатку № 1 до Установчого договору ТОВ СІУП „Бегленд" (затвердженого зборами учасників протокол № 2 від 14.08.2002 р., зареєстрованого відділом державної реєстрації виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 178 від 19.08.2002 р.), частка ТОВ „Раззаг Калає Тебріз" в Статутному фонді ТОВ СІУП „Бегленд" становить 99,9%, а частка ТОВ „Тамірлан" в Статутному фонді ТОВ СІУП „Бегленд" становить 0,1%.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2008 р. у справі № 121/8-06/16 між тими ж сторонами що й у даній справі, визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ спільного Ірано-Українського підприємства "Бегленд", зафіксованих в протоколах № 3 від 04.09.2002, № 5 від 01.10.2002, № 6 від 22.10.2002, № 7 від 25.10.2002, № 9 від 09.01.2003, № 11 від 18.07.2003, № 15 від 01.10.2003, № 16 від 06.10.2003 та № 17 від 07.10.2003; додатки до Установчого договору товариства з обмеженою відповідальністю спільного Ірано-Українського підприємства "Бегленд" № 2 (зареєстрований відділом державної реєстрації виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 191 від 05.09.2002), № 3 (зареєстрований відділом державної реєстрації виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 238 від 18.10.2002), № 4 (зареєстрований відділом державної реєстрації виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 244 від 25.10.2002), № 5 (зареєстрований відділом державної реєстрації виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 248 від 29.10.2002), № 6 (зареєстрований відділом державної реєстрації виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 8 від 15.01.2003), № 7 (зареєстрований відділом державної реєстрації виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 168 від 24.07.2003), № 8 (зареєстрований відділом державної реєстрації виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 232 від 03.10.2003).

Як зазначає позивач в позовній заяві, загальними зборами ТОВ СІУП „Бегленд" були прийняті й інші рішення та затверджені установчі документи, які грубо порущують права та законні інтереси позивача, який на момент створення ТОВ СІУП „Бегленд" володів часткою 99,9%, а в подальшому поступово на підставі оскаржуваних рішень був повністю незаконно виведений зі складу учасників відповідача 1. Позивач посилається на те, що він ніколи не передавав частину своєї частки статутного фонду ТОВ СІУП „Бегленд" іншим особам, зокрема Компанії "В.Г.Т".

Судом встановлено, що в подальшому було нібито проведено загальні збори учасників ТОВ СІУП „Бегленд", за результатами яких прийняті рішення, які відображено в протоколах загальних зборів учасників № 18 від 24.12.2003 р., № 20 від 26.01.2004 р., № 21 від 30.01.2004р., № 23 від 05.10.2004р., № 27 від 04.04.2005р., № 30 від 12.05.2005р., № 40 від 26.04.2006р., № 44 від 06.09.2006р., № 47 від 22.01.2007р., № 48 від 20.02.2007р., № 50 від 22.03.2007р.

Як вбачається з протоколу № 18 від 24.12.2003 р. на загальних зборах учасників ТОВ СІУП „Бегленд" присутні від ТОВ „Тамірлан" - ОСОБА_10 , від ТОВ „Раззаг Калає Тебриз" - ОСОБА_11 , від Компанії „В.Г.Т" - ОСОБА_7 ; присутні учасники мають сукупно 100%.

З протоколу вбачається, що на розгляд зборів були винесені наступні питання порядку денного: 1. Перерозподіл часток у Статутному Фонді між учасниками Товариства; 2. Питання належності рухомого і нерухомого майна; 3. Обрання ревізійної комісії.

За результатами проведених загальних зборів від 24.12.2003 р. прийняті наступні рішення:

1. Збільшити частку в Статутному фонді Товариства Учасника ТОВ „Раззаг Калає Тебриз" в зв`язку з поверненням її частки яка раніше малася передаватись Компанії „В.Г.Т" шляхом продажу, таким чином, дольова участь кожного учасника в Статутному фонді становить:

Фірми ТОВ „Раззаг Калає Тебриз" - 2816928 грн., що становить 50% Статутного фонду;

Компанії „В.Г.Т"- 2515228 грн., що становить 44,64 % Статутного фонду;

ТОВ „Тамірлан" - 301700 грн., що становить 5,36% Статутного фонду.;

2. Все рухоме і нерухоме майно належить ТОВ СП „Бегленд";

3.Функції ревізійної комісії покладаються на фірму ТОВ „Раззаг Калає Тебриз".

Протокол № 18 від 24.12.2003 р. підписаний головою зборів ОСОБА_11 та секретарем зборів ОСОБА_10 .

Як вбачається з протоколу № 21 від 30.01.2004 р., на загальних зборах учасників ТОВ СІУП „Бегленд" присутні від ТОВ „Тамірлан" - ОСОБА_10 , від ТОВ „Раззаг Калає Тебриз" - ОСОБА_11 , від Компанії „В.Г.Т" - ОСОБА_7 ; присутні учасники мають сукупно 100%. На розгляд зборів були винесені наступні питання порядку денного: 1. Питання про призначення Голови Товариства 2. Питання про затвердження змін в Установчих документах Товариства.

За результатами загальних зборів від 30.01.2004 р. прийняті наступні рішення:

1. Призначити на посаду Голови Товариства Абдуразакова Мусу Алієвича терміном на два роки.

2. Затвердити нову редакцію Установчого договору та нову редакцію Статуту Товариства, в яких визначені напрямки та умови подальшої діяльності товариства. Генеральному директору товариства забезпечити державну реєстрацію змін до Установчих документів в установленому чинним законодавством порядку.

05.02.2004 р. Відділом державної реєстрації виконавчого комітету Білоцерківської міської ради зареєстрований Статут ТОВ СІУП „Бегленд", затверджений зборами учасників товариства 30.01.2004 р. (протокол зборів № 21) та Установчий договір.

Як вбачається з протоколу № 23 від 05.10.2004 р., на загальних зборах учасників ТОВ СІУП „Бегленд" присутні від ТОВ „Тамірлан" - ОСОБА_10 , від ТОВ „Раззаг Калає Тебриз" - ОСОБА_7 , від Компанії „ВГТ" - ОСОБА_7 ; присутні учасники мають сукупно 100%. На розгляд зборів були винесені наступні питання порядку денного: 1. Збільшення розміру Статутного капіталу ТОВ СІУП „Бегленд"; 2. Зареєструвати нову редакцію Статуту із змінами та доповненнями ТОВ СІУП „Бегленд".

За результатами загальних зборів від 05.10.2004 р. прийняті наступні рішення:

1. Збільшити розмір Статутного капіталу ТОВ СІУП „Бегленд" за рахунок внеску обладнання від фірми „В.Г.Т" в сумі 1652280 грн.

2. Подати нову редакцію Статуту із змінами та доповненнями для реєстрації у виконавчий комітет Білоцерківської міської ради народних депутатів.

18.10.2004 р. Відділом державної реєстрації виконавчого комітету Білоцерківської міської ради зареєстрований Статут ТОВ СІУП „Бегленд", затверджений зборами учасників товариства 05.10.2004 р. (протокол зборів № 23).

Відповідно до п. 11.2.1 Статуту ТОВ СІУП „Бегленд", затвердженого зборами учасників товариства 05.10.2004 р., частка фірми „Раззаг Калає Тебріз" в Статутному капіталі ТОВ СІУП „Бегленд" становить 38,66%, частка ТОВ „Тамірлан" в Статутному капіталі ТОВ СІУП „Бегленд" становить 4,14%, а частка Компанії „В.Г.Т" - 57,19%.

Отже, як вбачається з оскаржуваних рішень загальних зборів відповідача 1, за результатами зборів від 24.12.2003 р. частка Компанії „В.Г.Т" склала 2515228 грн., що становило 44,64 % Статутного фонду, а за результатами зборів від 05.10.2004 р. - частка Компанії „В.Г.Т" склала 57,19%.

Проте, постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2008 р. у справі № 121/8-06/16 були визнані недійсними рішення загальних зборів ТОВ СІУП „Бегленд", які зафіксовані в протоколах № № 3, 5, 6, 7, 9, 11, 15, 16, 17, що приймалися з 04.09.2002 р по 07.10.2003 р., та на підставі яких до складу учасників ТОВ СІУП „Бегленд" увійшла Компанія „В.Г.Т".

Таким чином, станом на час проведення загальних зборів, що відбулися 24.12.2003 р. Компанія „В.Г.Т" не була учасником ТОВ СІУП „Бегленд".

До прийняття рішень загальних зборів ТОВ СІУП „Бегленд", які визнані судом недійсними, діяла редакція додатку № 1 до Установчого договору ТОВ СІУП „Бегленд" (затвердженого зборами учасників протокол № 2 від 14.08.2002 р., зареєстрованого відділом державної реєстрації виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 178 від 19.08.2002 р.), відповідно до якого частка ТОВ „Раззаг Калає Тебріз" в Статутному фонді ТОВ СІУП „Бегленд" становить 99,9%, а частка ТОВ „Тамірлан" в Статутному фонді ТОВ СІУП „Бегленд" становить 0,1%.

Отже, станом на 24.12.2003 р. частка позивача в Статутному фонді ТОВ СІУП „Бегленд" становила 99,9%.

Проте, з протоколу зборів від 24.12.2003 р. вбачається, що на час початку зборів Компанія „В.Г.Т" зазначена в якості учасника відповідача1 (без визначення частки), а на зборах прийнято рішення відповідно до якого частка Компанії „ВГТ" склала 2515228 грн., що становило 44,64 %. При цьому жодних правових підстав з яких Компанія „В.Г.Т" була учасником товариства на час відкриття зборів, та підстав, з яких вона набула частку 44,64 %, в рішенні зборів не зазначено, як і не зазначено підстав, з яких частка позивача замість 99,9% склала 50% Статутного фонду. В рішенні зборів від 24.12.2003 р. навпаки зазначено, що частка позивача збільшується, проте згідно з вірним розподілом часток (Додаток № 1, затверджений зборами учасників протоколом № 2 від 14.08.2002 р., до Установчого договору ТОВ СІУП „Бегленд", підписаного учасниками 05.07.2002 р., зареєстрованого 17.07.2002 р.) на час проведення зборів частка позивача складала 99,9% в Статутному фонді ТОВ СІУП „Бегленд".

Згідно з п. 9.1 Установчого договору ТОВ СІУП „Бегленд", підписаного учасниками 05.07.2002 р., зареєстрованого 17.07.2002 р., учасник товариства може за попередньою згодою решти учасників уступити свою частку (її частину ) одному чи кільком Учасникам або третім особам. Передача частки (її частини ) третім особам можлива тільки після повного внеску учасником, що її відступає (п. 9.3).

Відповідно до ст. 53 Закону України "Про господарські товариства" в редакції, що діяла станом на час проведення зборів 24.12.2003 р., учасник товариства з обмеженою відповідальністю може за згодою решти учасників відступити свою частку (її частину) одному чи кільком учасникам цього ж товариства, а якщо інше не передбачено установчими документами, то і третім особам. Учасники товариства користуються переважним правом придбання частки (її частини) учасника, який її відступив, пропорційно їх часткам у статутному фонді товариства або в іншому погодженому між ними розмірі. Передача частки (її частини) третім особам можлива тільки після повного внесення вкладу учасником, який її відступає. При передачі частки (її частини) третій особі відбувається одночасний перехід до неї всіх прав та обов`язків, що належали учаснику, який відступив її повністю або частково.

Доказів того, що позивач мав намір уступити свою частку Компанії „В.Г.Т" матеріали справи не містять. Того, що на зборах вирішувалося питання саме відступлення частки позивача Компанії „В.Г.Т" з порядку денного також не вбачаться. На зборах 24.12.2003 р. з питання порядку денного про перерозподіл часток слухали не позивача, а директора Компанії „ВГТ" - ОСОБА_7 . Правових підстав переходу частки позивача до Компанії „В.Г.Т" в рішенні не зазначено.

Таким чином, під час прийняття рішення, що зафіксоване в протоколі від 24.12.2003 р. № 18, щодо визначення часток, відповідачем 1 було порушено вимоги ст. 53 Закону України "Про господарські товариства"та вимоги діючого на той час п. 9.1 Установчого договору ТОВ СІУП „Бегленд", підписаного учасниками 05.07.2002 р., зареєстрованого 17.07.2002 р.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008р. "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів учасника товариства рішенням загальних зборів.

Рішенням загальних зборів від 24.12.2003 р. були порушені права та законні інтереси позивача - учасника товариства, який незаконно був позбавлений частини своєї частки в статутному фонді відповідача1.

Отже, матеріали справи свідчать про наявність підстав для визнання недійсним пункту 1 рішення загальних зборів від 24.12.2003 р., оформленого протоколом № 18, прийнятого з питання порядку денного - перерозподіл часток у Статутному Фонді між учасниками Товариства.

Як вбачається з протоколу № 23 від 05.10.2004 р., на загальних зборах учасників ТОВ СІУП „Бегленд" присутні від ТОВ „Тамірлан" - ОСОБА_10 , від ТОВ „Раззаг Калає Тебриз" - ОСОБА_7 , від Компанії „В.Г.Т" - ОСОБА_7 ; присутні учасники мають сукупно 100%. На розгляд зборів були винесені наступні питання порядку денного: 1. Збільшення розміру Статутного капіталу ТОВ СІУП „Бегленд"; 2. Зареєструвати нову редакцію Статуту із змінами та доповненнями ТОВ СІУП „Бегленд".

Згідно з ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" в редакції на час проведення зазначених зборів, вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Представники учасників можуть бути постійними або призначеними на певний строк. Учасник вправі в будь-який час замінити свого представника у зборах учасників, сповістивши про це інших учасників. Учасник товариства з обмеженою відповідальністю вправі передати свої повноваження на зборах іншому учаснику або представникові іншого учасника товариства. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному фонді.

Як вбачається з протоколу № 23 від 05.10.2004 р., на зазначених зборах від позивача був присутній ОСОБА_7 . В протоколі відсутнє посилання на довіреність, що видана виконавчим органом позивача ОСОБА_7 для представництва інтересів позивача на зазначених зборах. Під час розгляду справи представниками відповідачів не надано суду довіреності, яка б підтверджувала повноваження ОСОБА_7 як представника позивача на зборах, що відбулись 05.10.2004 р. Отже, виконавчий орган позивача в особі виконавчого директора та голови правління не приймав участі в загальних зборах 05.10.2004 р. та не наділяв відповідними повноваженнями ОСОБА_7

Відсутність уповноваженого представника позивача на зборах від 05.10.2004 р., свідчить про те, що зазначені збори відбулися за відсутністю кворуму, необхідного для проведення зборів.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008р. "Про практику розгляду судами корпоративних спорів"безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону про господарські товариства); прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону про господарські товариства).

Як вже зазначалося за результатами загальних зборів від 05.10.2004 р. прийняті наступні рішення:

1. Збільшити розмір Статутного капіталу ТОВ СІУП „Бегленд" за рахунок внеску обладнання від фірми „В.Г.Т." в сумі 1652280 грн.

2. Подати нову редакцію Статуту із змінами та доповненнями для реєстрації у виконавчий комітет Білоцерківської міської ради народних депутатів..

18.10.2004 р. Відділом державної реєстрації виконавчого комітету Білоцерківської міської ради зареєстрований Статут ТОВ СІУП „Бегленд", затверджений зборами учасників товариства 05.10.2004 р. (протокол зборів № 23).

Відповідно до п. 11.2.1 Статуту ТОВ СІУП „Бегленд", затвердженого зборами учасників товариства 05.10.2004 р., частка фірми „Раззаг Калає Тебріз" в Статутному капіталі ТОВ СІУП „Бегленд" становить 38,66%, частка ТОВ „Тамірлан" в Статутному фонді ТОВ СІУП „Бегленд" становить 4,14%, а частка Компанії „В.Г.Т." - 57,19%.

Отже, збори учасників ТОВ СІУП „Бегленд" 05.10.2004 р. відбулися за відсутністю кворуму, необхідного для проведення зборів, та крім того, на них було прийнято рішення про зміну статутного капіталу товариства, проте докази дотримання процедури надання позивачу -учаснику відповідної інформації в матеріалах справи відсутні, що є безумовною підставою для визнання рішень зборів від 05.10.2004 р., що оформлені протоколом № 23, недійсними та визнання недійсним Статуту ТОВ СІУП „Бегленд", затвердженого зборами учасників товариства 05.10.2004 р. (протокол зборів № 23), зареєстрованого 18.10.2004 р. Відділом державної реєстрації виконавчого комітету Білоцерківської міської ради.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008р. "Про практику розгляду судами корпоративних спорів"суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Як встановлено судом, зазначеними рішеннями загальних зборів істотно порушені права та законні інтереси позивача як учасника товариства, який був незаконно позбавлений частини своєї частки в Статутному капіталі ТОВ СІУП „Бегленд".

Крім того, на підставі рішення загальних зборів відповідача1, оформленого протоколом № 27 від 04.04.2005 р., позивача взагалі виведено з учасників товариства. Зазначене рішення прийнято з першого питання порядку денного: "Розгляд заяви фірми ТОВ „Раззаг Калає Тебріз" про вихід із ТОВ СП "Бегленд" та вирішення питання про вихід фірми ТОВ „Раззаг Калає Тебріз" зі складу учасників.

На зазначених зборах 04.04.2005 р. виконавчий орган позивача участі не приймав. З протоколу вбачається, що на зборах від позивача був присутній ОСОБА_7 , який заявив про вихід фірми ТОВ „Раззаг Калає Тебріз" зі складу учасників ТОВ СП "Бегленд". При цьому докази наділення відповідними повноваженнями ОСОБА_7 в матеріалах справи відсутні та відповідачами суду не надані. Заява відповідача про вихід з учасників товариства також відсутня як в матеріалах даної господарської справи так і в матеріалах реєстраційної справи ТОВ СП "Бегленд".

Зазначене є самостійною підставою для визнання рішень загальних зборів, оформлених протоколом № 27 від 04.04.2005 р., та Статуту, зареєстрованого Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 07.04.2005р., недійсними.

Отже, у разі визнання судом зазначених рішень загальних зборів недійсними, є підстави і для визнання недійсними наступних рішень загальних зборів, оскільки вони були прийняті учасниками, розмір часток яких не відповідав дійсності, тобто за відсутністю кворуму, а саме: № 30 від 12.05.2005 р., № 40 від 26.04.2006 р., № 44 від 06.09.2006 р., № 47 від 22.01.2007 р., № 48 від 20.02.2007 р., № 50 від 22.03.2007 р. та № 51 від 17.04.2007 р. та Статутів, затверджених цими рішеннями, а саме: Додатку № 1 до Статуту, зареєстрованого Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 23.05.2005 р. № 3000258; Додатку № 2 до Статуту, зареєстрованого 20.09.2006 р. № 4000258; Додатку № 4 до Статуту, зареєстрованого 02.10.2006 р. № 5000258; Додатку № 3 до Статуту, зареєстрованого 20.09.2006 р. № 4000258; Додатку № 5 до Статуту, зареєстрованого 24.01.2007 р. № 6000258; Додатку № 6 до Статуту, зареєстрованого 26.02.2007 р. № 7000258; Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю спільного азербайджано-українського підприємства "Бегленд" в редакції 2007 р., зареєстрованого 26.03.2007 р. № 8000258; Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю спільне ірано-українське підприємство "Бегленд" в редакції 2007 р., зареєстрованого Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 18.04.2007 р. № 0000258.

Так, останніми оскаржуваними рішеннями загальних зборів учасників ТОВ СІУП „Бегленд", прийнятими на Загальних зборах учасників товариства, проведених 17.04.2007 р., оформленими протоколом № 51 від 17.04.2007 р., затверджено нову редакцію статуту та уповноважено Почерніну К.В. провести необхідні реєстраційні дії щодо державної реєстрації нової редакції Статуту.

Відділом державної реєстрації Білоцерківської міської ради 18.04.2007 р. за № 0000258 було проведено державну реєстрацію Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю спільне ірано-українське підприємство "Бегленд" в новій редакції, затвердженій Загальними зборами учасників, оформленими протоколом № 51 від 17.04.2007 р.

В матеріалах справи містяться заперечення проти позову відповідача 1 - ТОВ спільного ірано-українського підприємства "Бегленд"(т. 4 а.с. 94-97), в яких він просить суд на підставі ст. 267 ЦК України у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності, відмовити в задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсними рішень загальних зборів ТОВ спільного ірано-українського підприємства "Бегленд" зафіксованих в протоколах № 18 від 24.12.2003р., № 19 від 06.11.2003р., № 21 від 30.01.2004р., № 23 від 05.10.2004р., № 27 від 04.04.2005р. визнання недійсними статуту в редакції 2004р. зареєстрованого відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 18.10.2004р. № 1000255; статуту в редакції 2005р. зареєстрованого відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 07.04.2005р. № 000258.

Правила про позовну давність застосовуються лише тоді, коли доведено існування самого суб`єктивного права.

Існування суб`єктивного права позивача доведено матеріалами справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного Кодексу позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Статтею 257 Цивільного Кодексу України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з даним позовом до суду 10.04.2008 р.

Представником позивача було надано пояснення щодо застосування строку позовної давності, в якому представник позивача посилається на те, що даний позов був заявлений в межах встановленого законом строку позовної давності, оскільки протокол № 18 генеральний директор ТОВ „Раззаг Калає Тебриз" ОСОБА_4 не міг підписати у Білій Церкві 24.12.2003 р., тому що в цей час він знаходився на території Ірану, що підтверджується копією його паспорта. Протоколи № 18 та № 21 від 30.01.2004 р., а також редакцію статуту ТОВ СІУП "Бегленд", зареєстровану 05.02.2004 р. за № 34, ОСОБА_4 підписав на території Ірану в січні 2004 р. разом з протоколом загальних зборів № 20 від 26.01.2004 р. про призначення його генеральним директором ТОВ СІУП "Бегленд". При цьому його було введено в оману, тому що вказані документи не були перекладені на перську мову, а усно ОСОБА_6 було пояснено, що весь пакет документів необхідний для призначення його генеральним директором ТОВ СІУП "Бегленд". Загальних зборів учасників ТОВ СІУП "Бегленд" (протоколи № № 18, 21) не проводилося взагалі. На заяві до відділу державної реєстрації Білоцерківської міської ради про реєстрацію нової редакції статуту ТОВ СІУП "Бегленд" 2004 р. стоїть підробний підпис ОСОБА_4 . Про дійсний зміст протоколів № № 18, 21, 23 позивачу стало відомо під час слідчих дій по кримінальній справі протягом 2007 -початку 2008 років, а про існування протоколу № 27 від 04.04.2005 р. позивачу стало відомо із листа відділу державної реєстрації від 04.12.2006 р.

Отже, позивач вважає, що ним не пропущено строк позовної давності.

Як вбачається з рішення господарського суду Київської області від 20.12.2006 р. у справі № 121/8-06/16, через канцелярію суду (вх. № 21299 від 29.11.2006 р.) позивач подав уточнення до позовної заяви у справі № 121/8-06/16 від 29.11.2006 р., в яких просить визнати недійсними, крім перелічених у позовній заяві документів, ще Статут ТОВ СІУП „Бегленд" від 18.10.2004 р., Статут ТОВ СІУП „Бегленд" від 07.04.2005 р. та скасувати державну реєстрацію зазначених документів, а також визнати недійсним Статут ТОВ СІУП „Бегленд" та Установчий договір ТОВ СІУП „Бегленд" та скасувати реєстрацію оформлену відділом Державної реєстрації виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 34 від 05.02.2004 р. Зазначені уточнення позивача судом до розгляду у справі № 121/8-06/16 не були прийняті.

Отже, про наявність Установчого договору ТОВ СІУП „Бегленд" зареєстрованого відділом Державної реєстрації виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 34 від 05.02.2004 р., Статут ТОВ СІУП „Бегленд" від 18.10.2004 р. та Статут ТОВ СІУП „Бегленд" від 07.04.2005 р. позивач вже знав 29.11.2006 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Представники позивача зазначали, що протокол № 18 генеральний директор ТОВ „Раззаг Калає Тебриз" ОСОБА_4 не міг підписати у Білій Церкві 24.12.2003 р., тому що в цей час він знаходився на території Ірану, що підтверджується копією його паспорта.

Оскільки проведена виїмка оригіналів реєстраційної справи ТОВ СІУП „Бегленд", то суд був позбавлений можливості призначити технічну експертизу документу - протоколу № 18 від 24.12.2003 р. для перевірки відповідності дати, що міститься на документі, даті його виготовлення. З ксерокопії паспорту ОСОБА_4 не вбачається, що 24.12.2003 р. він знаходився на території Ірану.

Позивачі зазначають, що протоколи № 18 та № 21 від 30.01.2004 р., а також редакцію статуту ТОВ СІУП "Бегленд", зареєстровану 05.02.2004 р. за № 34, ОСОБА_4 підписав на території Ірану в січні 2004 р. Отже, підписавши зазначені документи, позивач мав довідатися про порушення свого права ще у січні 2004 року, а тому за позовними вимогами про визнання зазначених документів недійсними станом на час звернення позивача з позовом до суду (10.04.2008 р.) сплинув трирічний строк позовної давності.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Як вже зазначалося, представники позивача посилалися на те, що протоколи № 18 та № 21 від 30.01.2004 р., а також редакцію статуту ТОВ СІУП "Бегленд", зареєстровану 05.02.2004 р. за № 34, ОСОБА_4 підписав на території Ірану в січні 2004 р. разом з протоколом загальних зборів № 20 від 26.01.2004 р. про призначення його генеральним директором ТОВ СІУП "Бегленд". Представники позивача зазначають, що при цьому його було введено в оману, тому що вказані документи не були перекладені на перську мову, а усно ОСОБА_6 було пояснено, що весь пакет документів необхідний для призначення його генеральним директором ТОВ СІУП "Бегленд".

ОСОБА_12 , який не володіє українською мовою, був присутній в судових засіданнях при розгляді даної справи разом з перекладачем до зупинення провадження у справі до вирішення кримінальної справи.

Проте, докази того, що при підписанні вищезазначених документів його було введено в оману, тому що вказані документи не були перекладені на перську мову, а усно ОСОБА_6 було пояснено, що весь пакет документів необхідний для призначення його генеральним директором ТОВ СІУП "Бегленд", в матеріалах господарської справи відсутні.

Колегія суддів вважає, що якщо факт введення в оману ОСОБА_13 , який не володіє українською мовою, дійсно мав місце, то зазначене є поважною причиною пропущення позовної давності, і в цьому випадку порушене право підлягає захисту, у зв`язку з чим ухвалою господарського суду Київської області від 13.09.2016 р. було повторно зупинено провадження у справі № 10/187-08/15 до вирішення кримінальної справи № 357/6066/16-к, що розглядалася Білоцерківським міськрайонним судом Київської області по обвинуваченню керівників ТОВ СІУП "Бегленд", ТОВ "Тамірлан", Компанії "В.Г.Т.", ОСОБА_7 за ст.ст.191 ч.5, 366 ч.2 Кримінального кодексу України та ОСОБА_10 за ст.ст.191 ч.5, 366 ч.2, 222 ч.1, 222 ч.2 Кримінального кодексу України по обвинуваченню в розтраті чужого майна (саме майна ТОВ "Раззаг Калає Тебріз") шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, та службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також складання завідомо неправдивих документів (протоколів загальних зборів та установчих документів ТОВ СІУП "Бегленд"). ТОВ "Раззаг Калає Тебріз" визнано цивільним позивачем в кримінальний справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 75 ГПК України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, від фактів, що встановлені під час розгляду зазначеної кримінальної справи, залежить вирішення питання про відновлення пропущеного строку позовної давності.

Вироком Білоцервіквського міськрайонного суду Київської області від 31.05.2018 р. у справі № 357/6066/16-к ОСОБА_10 визнано винною в скоєні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 222, ч. 2 ст. 222 та ч. 1 ст. 366 КК України та звільнено від відбування покарання в порядку ст. 49 ч. 5 ст. 74 КК України, а також виправдано за ч. 4 ст. 190 КК України та ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України та звільнено від відбування покарання в порядку ст. 49 ч. 5 ст. 74 КК України, а також виправдано у вчиненні злочину за ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24.09.2019 р. вирок Білоцервіквського міськрайонного суду Київської області від 31.05.2018 р. в частині визання винною ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 222, ч. 2 ст. 222 та ч. 1 ст. 366 КК України з наступним звільненням від відбування покарання в порядку ст. 49 ч. 5 ст. 74 КК України, та визнання винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України з наступним звільненням від відбування покарання в порядку ст. 49 ч. 5 ст. 74 КК України залишено без змін. В частині виправдання вказаних осіб у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

Як вбачається з ухвали Київського апеляційного суду від 24.09.2019 р., обвинувачена - ОСОБА_10 в період з 10.02.2002 р. по 20.08.2004 р. підроблювала підписи в протоколах загальних зборів засновників ТОВ СІУП "Бегленд" від імені генерального директора фірми «Раззаг Калає Тебріз» ОСОБА_11 , який участі у зборах не приймав. Вказані протоколи вона подавала до Білоцерківського відділу реєстрації підприємств для проведення змін в реєстраційних документах підприємств.

ОСОБА_7 , не маючи повноважень діяти від імені Іранської фірми «Раззаг Калає Тебріз» повторно разом із ОСОБА_10 підробили протокол №27 від 04.04.2005 р. ТОВ СІУП "Бегленд", про вихід із складу засновників підприємства фірми « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який ОСОБА_10 07.04.2005 р. подала до реєстраційної служби.

Згідно висновку почеркознавчої експертизи документів, підроблення яких інкримінується обвинуваченим, підписи від імені ОСОБА_11 виконані не ним, а іншою особою, але разом з тим експертом було встановлено, що підпис від імені секретаря зборів виконані ОСОБА_10 , що свідчить про її обізнаність про відсутність ОСОБА_11 на зборах та неможливості здійснення ним підпису. Саме вона вказані підроблені документи подавала до державних органів та банківських установ.

ОСОБА_7 було відомо про відсутність уповноваженої особи на зборах, за відсутності якої збори були не уповноваженими приймати рішення про внесення змін до реєстраційних документів підприємства та отримання кредитів у банківських установах.

Суд вважає вказані факти поважною причиною пропущення позовної давності, оскільки вони підтверджують факт відсутності ОСОБА_11 на загальних зборах, а отже його необізнаність про існування оскаржуваних рішень в дати, якими вони датовані.

Як вже зазначалося, судом було встановлено наявність підстав для визнання недійсними рішень загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю спільного ірано-українського підприємства "Бегленд", оформлених протоколами № 18 від 24.12.2003 р., № 21 від 30.01.2004 р., № 23 від 05.10.2004 р., № 27 від 04.04.2005 р. та установчого договору в редакції 2004 р., зареєстрованого Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 05.02.2004 р. № 34; Статуту в редакції 2004 р., зареєстрованогро Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 18.10.2004 р. № 1000255; Статуту в редакції 2005 р., зареєстрованого Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 07.04.2005 р. № 000258.

Згідно з ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Таким чином, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги про недійсними рішень загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю спільного ірано-українського підприємства "Бегленд", оформлених протоколами № 18 від 24.12.2003 р., № 21 від 30.01.2004 р., № 23 від 05.10.2004 р., № 27 від 04.04.2005 р. та установчого договору в редакції 2004 р., зареєстрованого Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 05.02.2004 р. № 34; Статуту в редакції 2004 р., зареєстрованогро Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 18.10.2004 р. № 1000255; Статуту в редакції 2005 р., зареєстрованого Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 07.04.2005 р. № 000258 підлягають задоволенню.

Отже є підстави і для визнання недійсними наступних рішень загальних зборів, оскільки вони були прийняті учасниками, розмір часток яких не відповідав дійсності, тобто за відсутністю кворуму, та статутів відповідача-1, затверджених вказаними рішеннями, а саме: № 30 від 12.05.2005 р., № 40 від 26.04.2006 р., № 44 від 06.09.2006 р., № 47 від 22.01.2007 р., № 48 від 20.02.2007 р., № 50 від 22.03.2007 р. та № 51 від 17.04.2007 р. та Додатку № 1 до Статуту, зареєстрованого Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 23.05.2005 р. № 3000258; Додатку № 2 до Статуту, зареєстрованого 20.09.2006 р. № 4000258; Додатку № 4 до Статуту, зареєстрованого 02.10.2006 р. № 5000258; Додатку № 3 до Статуту, зареєстрованого 20.09.2006 р. № 4000258; Додатку № 5 до Статуту, зареєстрованого 24.01.2007 р. № 6000258; Додатку № 6 до Статуту, зареєстрованого 26.02.2007 р. № 7000258; Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю спільного азербайджано-українського підприємства "Бегленд" в редакції 2007 р., зареєстрованого 26.03.2007 р. № 8000258; Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю спільне ірано-українське підприємство "Бегленд" в редакції 2007 р., зареєстрованого Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 18.04.2007 р. № 0000258.

Таким чином, позовні вимоги про визнання недійсними рішень загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю спільного ірано-українського підприємства "Бегленд" а саме: № 30 від 12.05.2005 р., № 40 від 26.04.2006 р., № 44 від 06.09.2006 р., № 47 від 22.01.2007 р., № 48 від 20.02.2007 р., № 50 від 22.03.2007 р. та № 51 від 17.04.2007 р. та Додатку № 1 до Статуту, зареєстрованого Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 23.05.2005 р. № 3000258; Додатку № 2 до Статуту, зареєстрованого 20.09.2006 р. № 4000258; Додатку № 4 до Статуту, зареєстрованого 02.10.2006 р. № 5000258; Додатку № 3 до Статуту, зареєстрованого 20.09.2006 р. № 4000258; Додатку № 5 до Статуту, зареєстрованого 24.01.2007 р. № 6000258; Додатку № 6 до Статуту, зареєстрованого 26.02.2007 р. № 7000258; Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю спільного азербайджано-українського підприємства "Бегленд" в редакції 2007 р., зареєстрованого 26.03.2007 р. № 8000258; Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю спільне ірано-українське підприємство "Бегленд" в редакції 2007 р., зареєстрованого Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 18.04.2007 р. № 0000258. також підлягають задоволенню.

Як вже зазначалося, до зупинення провадження у справі представником позивача було подано заяву, в якій він відмовляється від позовної вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів, що оформлене протоколом загальних зборів ТОВ СІУП „Бегленд" № 19 від 06.11.2003 р.

Суд дійшов висновку про прийняття відмови від позову у даній справі щодо позовної вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів, що оформлене протоколом загальних зборів ТОВ СІУП „Бегленд" № 19 від 06.11.2003 р.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Враховуючи вищевикладене, позовна вимога про визнання недійсним рішення загальних зборів, що оформлене протоколом загальних зборів ТОВ СІУП „Бегленд" № 19 від 06.11.2003 р., підлягає закриттю на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. При зверненні з позовом до суду позивачем було сплачено 85,00 грн. державного мита (позов немайнового характеру) та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, які в рівних частинах покладаються на відповідачів.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 231, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати недійсними рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю спільного ірано-українського підприємства "Бегленд" (код 32123827), оформлені протоколами № 18 від 24.12.2003 р., № 21 від 30.01.2004 р., № 23 від 05.10.2004 р., № 27 від 04.04.2005 р., № 30 від 12.05.2005 р., № 40 від 26.04.2006 р., № 44 від 06.09.2006 р., № 47 від 22.01.2007 р., № 48 від 20.02.2007 р., № 50 від 22.03.2007 р. та № 51 від 17.04.2007 р.

Визнати недійсними установчий договір в редакції 2004 р., зареєстрований Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 05.02.2004 р. № 34; Статут в редакції 2004 р., зареєстрований Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 18.10.2004 р. № 1000255; Статут в редакції 2005 р., зареєстрований Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 07.04.2005 р. № 000258 та Додаток № 1 до Статуту, зареєстрований Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 23.05.2005 р. № 3000258; Додаток № 2 до Статуту, зареєстрований Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 20.09.2006 р. № 4000258; Додаток № 4 до Статуту, зареєстрований Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 02.10.2006 р. № 5000258; Додаток № 3 до Статуту, зареєстрований Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 20.09.2006 р. № 4000258; Додаток № 5 до Статуту, зареєстрований Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 24.01.2007 р. № 6000258; Додаток № 6 до Статуту, зареєстрований Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 26.02.2007 р. № 7000258; Статут Товариства з обмеженою відповідальністю спільного азербайджано-українського підприємства "Бегленд" в редакції 2007 р., зареєстрований Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 26.03.2007 р. № 8000258; Статут Товариства з обмеженою відповідальністю спільне ірано-українське підприємство "Бегленд" в редакції 2007 р., зареєстрований Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 18.04.2007 р. № 0000258.

2. Провадження у справі в частині позовної вимоги про визнання недійсним рішень загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю спільного ірано-українського підприємства "Бегленд", оформлених протоколом № 19 від 06.11.2003 р., закрити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю спільного ірано-українського підприємства "Бегленд" (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Василя Стуса, буд. 48, кв. 109, код 32123827) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Раззаг Калає Тебриз" (Ісламская Республіка Іран, м. Тебраз, вул. Імама Хомейні, перехрестя Талегані, торгівельний комплекс «Саханд», другий поверх, оф. № 4) 28,33 грн. (двадцять вісім грн. 33 коп.) державного мита та 39,33 грн. (тридцять дев`ять грн. 33 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тамірлан" (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Василя Стуса, буд. 48, кв. 109, код 23577222) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Раззаг Калає Тебриз" (Ісламская Республіка Іран, м. Тебраз, вул. Імама Хомейні, перехрестя Талегані, торгівельний комплекс «Саханд», другий поверх, оф. № 4) 28,33 грн. (двадцять вісім грн. 33 коп.) державного мита та 39,33 грн. (тридцять дев`ять грн. 33 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "В.Г.Т" (Азербайджан, м. Баку, Бінагоддинський р-н, вул. Г. Гаджиєва пункт «Стимул № 23», код 3102882) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Раззаг Калає Тебриз" (Ісламская Республіка Іран, м. Тебраз, вул. Імама Хомейні, перехрестя Талегані, торгівельний комплекс «Саханд», другий поверх, оф. № 4) 28,33 грн. (двадцять вісім грн. 33 коп.) державного мита та 39,33 грн. (тридцять дев`ять грн. 33 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

У той же час згідно пункту 17.5 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 29.03.2021 р., що є першим робочим днем після виходу судді Яреми В.А. з відпустки.

Головуючий суддя О.О. Рябцева

Суддя В.М. Антонова

Суддя В.А. Ярема