Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2021 р. м. Рівне

Справа № 918/1151/20

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., за участі секретаря судового засідання Костюкович Ю.С.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Юність-Рівне",

Комунального підприємства "Здолбунівське реєстраційне бюро" Здолбунівської районної ради

про визнання протиправним та скасування рішення, скасування запису про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення,

у судовому засіданні приймали участь:

від позивача - Борисова І.В., згідно виписки з ЄДРЮОФОПГФ;

від відповідача-1 - Прокопенко О.М., голова,

Воронюк К.Ю., ордер серія ВК № 1016447 від 12.02.2021 р.;

від відповідача-2 - не з`явився.

Відповідно до частини 14 статті 8, статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

Для архівного зберігання оригіналу звукозапису надано диск DVD-R, серійний номер MAP6B2WJ.

У судовому засіданні 29 березня 2021 року, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2020 року Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради (далі - Управління, позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Юність-Рівне" (далі - Об`єднання, відповідач-1), Комунального підприємства "Здолбунівське реєстраційне бюро" Здолбунівської районної ради (далі - Комунальне підприємство, відповідач-2), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення та запис 23059627 від 26.10.2017 р. про державну реєстрацію права приватної власності об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Юність-Рівне" на нежитлове приміщення загальною площею 242,7 кв.м., яке знаходиться в підвалі житлового будинку в м. Рівне, майдан Незалежності, буд. 5, здійснений державним реєстратором Комунального підприємства "Здолбунівське реєстраційне бюро" Здолбунівської районної ради Рівненської області Семенюком Миколою Миколайовичем.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач-2 безпідставно та неправомірно здійснив запис № 23059627 про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення загальною площею 242,7 кв.м, яке знаходиться в підвалі житлового буднику в м. Рівне, майдан Незалежності,5, за суб`єктом: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Юність-Рівне", вчиненого ним відповідно до рішення "Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" від 27.10.2017 р. № 37813146, а тому просить його скасувати.

Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року позовну заяву Управління від 09.12.2020 р. № 08-1113 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11 січня 2021 року.

Ухвалою суду від 11 січня 2021 року підготовче засідання відкладено на 25 січня 2021 року.

Ухвалою суду від 25 січня 2021 року строк підготовчого провадження у даній справі продовжено на 30 днів до 14 березня 2021 року включно, а підготовче засідання відкладено на 15 лютого 2021 року.

Ухвалою суду від 15 лютого 2021 року підготовче засідання відкладено на 1 березня 2021 року.

15 лютого 2021 року, після підготовчого засідання, від представника відповідача-1, Об`єднання, на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від 12 лютого 2021 року з додатками (а.с.89-102), в якому останній просить відмовити у задоволенні позову. Зокрема представник відповідача-1 зазначив, що позивачем вказано, що нежитлові приміщення, загальною площею 242,7 кв.м., які розташовані в підвалі житлового будинку № 5 на майдані Незалежності у м. Рівне належать на праві комунальної власності територіальній громаді міста Рівного, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради від 09.12.2014 р. та розпорядженням міського голови м. Рівне від 25.09.2018 р. за № 854-р., відповідно до яких площа приміщення, що належить позивачу становить 374,60 кв.м. Проте, згідно із рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради від 10.11.2009 р. № 188, яким затверджено остаточний перелік майна, що перебуває у комунальній власності Рівненської міської ради, площа нежитлового приміщення, що розташовується в житловому будинку № 5 на майдані Незалежності у м. Рівне та належить позивачу складає 145,80 кв.м. Крім того представник відповідача-1 зазначив, що спірні підвальні приміщення є допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку, а тому вони належать на праві власності власникам квартир житлового будинку № 5 на майдані Незалежності у м. Рівне. Так як, позивач не є власником квартири у багатоквартирному житловому будинку № 5 на майдані Незалежності у м. Рівне, то його права ніяким чином не порушуються, а отже даний позов є безпідставним. Відтак, як зазначив представник відповідача-1, оскільки спірні приміщення є спільним майном багатоквартирного будинку, а тому вони належать Об`єднанню.

26 лютого 2021 року від позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла відповідь на відзив від 25.05.2021 р. № 08-201 з доказами надіслання учасникам справи (а.с. 104-107), в якій останній зазначив, що відповідач-1 у відзиві посилається на рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради від 10.11.2009 р. №188, а саме п. 721 додатку до цього рішення і зазначає, що площа належна Управлінню становить 145,8 кв. м. Як зазначив позивач вказане майно не належить Управлінню на праві власності, власником є територіальна громада м. Рівного (комунальна власність). Також позивач вказуємо на те, що до позовної заяви було додане пізніше рішення виконкому від 09.12.2014 р. за №179, у якому внаслідок проведеної інвентаризації комунального майна площу було уточнено і зазначено 374,6 кв. м. Крім того позивач заперечує посилання відповідача-1 на те, що спірні нежитлові приміщення, на які останній зареєстрував право приватної власності, є допоміжними приміщенням, а тому належать на праві власності усіх мешканців будинку.

Ухвалою суду від 1 березня 2021 року підготовче провадження у даній справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 15 березня 2021 року.

Ухвалою суду від 15 березня 2021 року розгляд справи відкладено на 29 березня 2021 року.

У судовому засіданні 29 березня 2021 року представник Управління підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Представники Об`єднання у судовому засідання 29 березня 2021 року позов заперечили з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Відповідача-2 у судове засідання 29 березня 2021 року не з`явився, про дату, час і місце даного засідання повідомлявся належним чином.

Так, з метою повідомлення відповідача-2 про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів ГПК України, ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 14 грудня 2020 року, відправлена відповідачу на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 35705, Рівненська обл., Здолбунівський р-н, м. Здолбунів, вул. Грушевського, буд. 14, повернулася до суду із відміткою на конверті про невручення: "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 47-49).

Ухвала суду від 11 січня 2021 року про відкладення підготовчого засідання, надіслана останньому на адресу: 35705, Рівненська обл., Здолбунівський р-н, м. Здолбунів, вул. Грушевського, буд. 14, повернулася до суду із відміткою на конверті про невручення: "адресат відмовився" (а.с. 59-61).

Ухвала суду від 25 січня 2021 року про продовження строку підготовчого провадження у даній справі та відкладення підготовчого засідання, надіслана останньому на адресу: 35705, Рівненська обл., Здолбунівський р-н, м. Здолбунів, вул. Грушевського, буд. 14, повернулася до суду із відміткою на конверті про невручення: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 71-73).

Ухвала суду від 15 лютого 2021 року про відкладення підготовчого засідання, надіслана останньому на адресу: 35705, Рівненська обл., Здолбунівський р-н, м. Здолбунів, вул. Грушевського, буд. 14, повернулася до суду із відміткою на конверті про невручення: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 86-88).

Ухвала суду від 1 березня 2021 року про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, надіслана останньому на адресу: 35705, Рівненська обл., Здолбунівський р-н, м. Здолбунів, вул. Грушевського, буд. 14, повернулася до суду із відміткою на конверті про невручення: "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 116-118).

Ухвала суду від 15 березня 2021 року про відкладення розгляду справи, надіслана останньому на адресу: 35705, Рівненська обл., Здолбунівський р-н, м. Здолбунів, вул. Грушевського, буд. 14, повернулася до суду із відміткою на конверті про невручення: "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 126-128).

Станом на 29 березня 2021 року за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом встановлено, що місцезнаходження Комунального підприємства "Здолбунівське реєстраційне бюро" Здолбунівської районної ради є: 35705, Рівненська обл., Здолбунівський р-н, м. Здолбунів, вул. Грушевського, буд. 14. В той час, за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом також встановлено, що Комунальне підприємство "Здолбунівське реєстраційне бюро" Здолбунівської районної ради в стані припинення.

Відповідно до ст. 104 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

В той час, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутній запис про припинення Комунального підприємства.

Згідно із п. п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За вказаних обставин, у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача-2 про розгляд даної справи.

У даному випадку судом враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач-2 не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Крім того, судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду).

У той же час повторне відкладення розгляду справи може призвести до виходу за межі встановлених чинним ГПК України строків розгляду господарських спорів та порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, суд вважає, що всі необхідні докази для вирішення спору по суті залучено до матеріалів справи. Інших додаткових доказів судом у відповідача-2 не витребовувалось, а явка останнього в судове засідання обов`язковою не визнавалась.

Згідно з ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач-2 не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальним правом, а неявка останнього не перешкоджає розгляду цієї справи та вирішенню спору по суті, то за висновками суду справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Управління та Об`єднання, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до акту прийманні-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 15.06.2016 р., складеного між ЖКП "Покровське" та ОСББ "Юність-Рівне", передано будинок на майдані Незалежності, 5, з балансу ЖКП "Покровське" на баланс ОСББ "Юність-Рівне".

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що 26 жовтня 2017 року державним реєстратором Комунального підприємства "Здолбунівське реєстраційне бюро" Семенюком Микола Миколайович здійснено державну реєстрацію права приватної власності за Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Юність-Рівне" на нежитлові приміщення площею 242,7 кв.м. за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, майдан Незалежності, буд. 5.

Судом встановлено, що підставою виникнення права власності зазначено акт приймання-передачі нерухомого від 15.06.2016 р., укладений між ЖКП "Покровський" та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Юність-Рівне", а підставою внесення права власності зазначено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 37813146 від 27.10.2017 р.

Як зазначив позивач такими діями порушено право територіальної громади на володіння, користування та розпорядження спірними приміщеннями, оскільки нежитлові приміщення площею 242,7 кв.м за адресою м. Рівне, майдан Незалежності, буд. 5 не можуть належати на праві приватної власності Об`єднанню, так як відсутні правові підстави набуття права власності Об`єднанням, а відтак внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно є незаконним.

Розпорядженням Рівненського міського голови від 25.09.2018 р. за № 854-р "Про поставлення нежитлових приміщень на баланс Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради" відповідно до п. 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування", Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку",, постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 р. № 301 "Про затвердження Порядку списання з балансу багатоквартирних будинків", на виконання рішення Рівненської міської ради від 18.08.2016 р. № 1243 "Про списання з балансу житлово-комунальних підприємств багатоквартирних будинків": Управлінню поставити на баланс нежитлові приміщення, які розміщені в житлових будинках згідно з додатком.

Відповідно до додатку до вищезазначеного розпорядження перелік нежитлових приміщень, які знаходяться в житлових будинках, включено нежитлові приміщення загальною площею 374,6 кв.м., в яку і входять спірні площі, на які відповідач-1 зареєстрував право приватної власності.

Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради від 09.12.2014 р. №179 "Про затвердження переліку нерухомого майна, що є комунальною власністю територіальної громади м. Рівного в особі Рівненської міської ради", затверджено перелік нерухомого майна, що є комунальною власністю територіальної громади м. Рівного в особі Рівненської міської ради.

Згідно п. 729 додатку до вищезазначеного рішення нежитлові приміщення загальною площею 374,6 кв.м., в яку входять і спірні приміщення, що перебували на балансі ЖКП "Покровське", включено до переліку майна, що є комунальною власністю територіальної громади м. Рівного в особі Рівненської міської ради.

Статтею 11 Цивільного Кодексу України визначено підстави виникнення цивільних прав та обов`язків. Зокрема частина 3 цієї статті зазначає, що вони можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом спірне майно - нежитлові приміщення загальною площею 242,7 кв.м., які розташовані в підвалі житлового будинку в м. Рівному, майдан Незалежності, буд. 5 належать на праві комунальної власності територіальній громаді міста Рівного на підставі актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 10 Розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" з набранням чинності цим Законом майно, яке до прийняття Конституції України у встановленому порядку передане державою до комунальної власності адміністративно-територіальних одиниць та набуте ними на інших законних підставах, крім майна, що відчужене у встановленому порядку, є комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст.

Постановою Кабінету Міністрів України № 311 від 05.11.1991 р. "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю" затверджено перелік державного майна України, що передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності).

На виконання постанови Кабінету Міністрів України № 311 від 05.11.1991 року "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю" розпорядженням Представника Президента України № 396 від 24.11.1992 р. "Про майно комунальної власності" до власності адміністративно-територіальних одиниць у галузі житлового господарства було віднесено житловий та нежитловий фонд Рад народних депутатів житлово-експлуатаційні, житлово-комунальні, ремонтно-будівельні та інші організації, пов`язані з обслуговуванням та експлуатацією цього житлового фонду.

Як було встановлено судом вище, спірні нежитлові приміщення загальною площею 242,7 кв.м., перебували на балансі та обслуговуванні Житлово-комунального підприємства "Покровське", а в подальшому на балансі Об`єднання відповідно до акту прийманні-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 15.06.2016 р.

Крім того судом було встановлено, що на підставі вищезазначеного акту державним реєстратором Комунального підприємства "Здолбунівське реєстраційне бюро" Семенюком Микола Миколайович здійснено державну реєстрацію права приватної власності за Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Юність-Рівне" на нежитлові приміщення площею 242,7 кв.м. за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, майдан Незалежності, буд. 5.

Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 321 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з нормою ч. 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. (ст. 328 ЦК України).

Стаття 346 ЦК України визначає підстави припинення права власності. Так, право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам`яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 143 Конституції України і ст. 327 ЦК України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Відповідно до ч. 5 ст. 16, ч. 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів; об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради від 09.12.2014 р. №179 "Про затвердження переліку нерухомого майна, що є комунальною власністю територіальної громади м. Рівного в особі Рівненської міської ради", затверджено перелік нерухомого майна, що є комунальною власністю територіальної громади м. Рівного в особі Рівненської міської ради, до якого і включено нежитлові приміщення площею 242,7 кв.м. за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, майдан Незалежності, буд. 5.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 311 від 05.11.1991 р. "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)" до власності адміністративно-територіальних одиниць у галузі житлового господарства було віднесено житловий та нежитловий фонд Рад народних депутатів житлово-експлуатаційні, житлово-комунальні, ремонтно-будівельні та інші організації, пов`язані з обслуговуванням та експлуатацією цього житлового фонду.

Житловий будинок, у якому знаходиться спірне приміщення загальною площею 242,7 кв.м., перебував на балансі та обслуговуванні Житлово-комунального підприємства "Покровське".

Керуючись пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів від 20.04.2016 р. № 301 "Про затвердження Порядку списання з балансу багатоквартирних будинків", яким передбачено, що у разі коли у списаному з балансу багатоквартирному будинку окремі квартири та або нежитлові приміщення не перебувають у приватній власності та право державної чи комунальної власності на них не зареєстроване, такі квартири та/або нежитлові приміщення приймаються на баланс балансоутримувача, а право власності реєструється в установленому законом порядку.

Отож згідно розпорядження міського голови від 25.09.2018 р. за № 854-р балансоутримувачем нежитлових приміщень загальною площею 374,6 кв.м. (в цю площу входять і спірні площі, на які відповідач зареєстрував право приватної власності) визначено Управління. Крім того, зазначене майно включено до переліку майна, що є комунальною власністю територіальної громади м. Рівного в особі Рівненської міської ради, і який затверджений рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради від 09.12.2014 р. № 179 (п. 729 додатку до рішення виконкому).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що територіальна громада м. Рівне в особі Рівненської міської ради відповідно до вимог чинного законодавства у 1991 р. набула право власності на нежитлові приміщення площею 242,7 кв.м. за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, майдан Незалежності, буд. 5.

При цьому, оскільки законодавство, яке діяло на момент виникнення такого права власності, в тому числі Цивільний кодекс Української РСР, не передбачало обов`язкової реєстрації права власності, державна реєстрація права комунальної власності на нежитлові приміщення площею 242,7 кв.м. за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, майдан Незалежності, буд. 5, не була проведена.

Однією із засад державної реєстрації прав є внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. за № 1127 затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Цей порядок визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Станом на даний час діють норми ст. 182 ЦК України, відповідно до яких право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" загальними засадами державної реєстрації прав є, серед іншого, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Приписами ч. 1 ст. 5 Закону встановлено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 12 Закону, записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. Відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей, що містяться в цьому реєстрі.

Нормами ч. 7 ст. 18 Закону визначено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Як передбачено ч. 1 ст. 27 Закону, державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 13-1) договору, яким встановлюється довірча власність на нерухоме майно, та акта приймання-передачі нерухомого майна, яке є об`єктом довірчої власності; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують за

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, державна реєстрація права власності на нежитлові приміщення площею 242,7 кв.м за адресою м. Рівне, майдан Незалежності, буд. 5, проведена на підставі акту приймання-передачі нерухомого від 15.06.2016 р., укладений між ЖКП "Покровський" та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Юність-Рівне".

В той час, поданий акт прийому-передачі не є тим правочином, який засвідчує перехід права власності. Даний акт лише засвідчив передачу будинку на обслуговування Об`єднанню, і спірні нежитлові приміщення, яке є окремим об`єктом цивільно-правових відносин, не змінило свій правовий статус і не перейшло з комунальної власності у приватну.

Баланс підприємства є формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна, однак, баланс не визначає підстав знаходження майна у власності, перебування майна на балансі підприємства не є безспірною ознакою його права власності на це майно.

Таким чином, державна реєстрація права власності за Об`єднанням була проведена з порушенням вимог ст. 27 Закону.

Вказане, в свою чергу, призвело до неправомірної державної реєстрації права власності відповідача-1 на нежитлові приміщення площею 242,7 кв.м за адресою м. Рівне, майдан Незалежності, буд. 5.

Суд вважає, що Об`єднання не могло правомірно набути право власності на нежитлові приміщення площею 242,7 кв.м за адресою м. Рівне, майдан Незалежності, буд. 5, оскільки документ, що став підставою для здійснення реєстрації права власності на спірні приміщення не може бути підставою для виникнення права власності.

За таких обставин, зазначене свідчить про незаконність державної реєстрації права власності на об`єкт за відповідачем.

Право комунальної власності територіальної громади м. Рівне в особі Рівненської міської ради на нежитлові приміщення площею 242,7 кв.м. за адресою м. Рівне, майдан Незалежності, буд. 5 (оскільки за відповідачем-1 було неправомірно зареєстровано право власності) було порушене внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права власності Об`єднанням.

За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Скасування державної реєстрації на підставі рішення суду передбачено ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. № 1127.

Спір про скасування запису в реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за відповідачем права власності на об`єкт нерухомого майна пов`язаний із захистом цивільних прав територіальної громади на об`єкт нерухомості.

Належним відповідачем у справах за позовом про скасування запису щодо державної реєстрації права має бути особа, право якої зареєстровано.

Суд вважає, що скасування запису про державну реєстрацію права власності відповідача-1 23059627 від 26.10.2017 р. є належним способом захисту права позивача на нежитлові приміщення площею 242,7 кв.м. за адресою м. Рівне, майдан Незалежності, буд. 5, від його порушення відповідачем-1, за яким зареєстроване аналогічне право щодо нерухомого майна, належного позивачеві.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, в повній мірі дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Юність-Рівне", Комунального підприємства "Здолбунівське реєстраційне бюро" Здолбунівської районної ради про визнання протиправним та скасування рішення, скасування запису про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у даному випадку наявний спір до особи, речове право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то суд дійшов висновку витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача-1, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Юність-Рівне", в повному обсязі в сумі 2 102 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 178, 202, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення та запис 23059627 від 26.10.2017 р. про державну реєстрацію права приватної власності Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Юність-Рівне" на нежитлове приміщення загальною площею 242,7 кв.м., яке знаходиться в підвалі житлового будинку в м. Рівне, майдан Незалежності, 5, здійснений державним реєстратором Комунального підприємства "Здолбунівське реєстраційне бюро" Здолбунівської районної ради Рівненської області Семенюком Миколою Миколайовичем.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Юність-Рівне" (33028, м. Рівне, майдан Незалежності, буд. 5, ) на користь Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради (33028, м. Рівне, вул. Соборна, буд. 12А, , рахунок UA 0044608, банк ДКСУ м Київ, одержувач: УКВ Рівненського МВК) 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. - витрат по оплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 2 квітня 2021 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 4 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу (33028, м. Рівне, вул. Соборна, буд. 12А);

3 - відповідачу-1 (33028, м. Рівне, майдан Незалежності, буд. 5);

4 - відповідачу-2 (35705, Рівненська обл., Здолбунівський р-н, м. Здолбунів, вул. Грушевського, буд. 14).