ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

(додаткове)

"29" березня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/144/17

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

розглянувши матеріали справи №916/144/17

за позовом Міністерства оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6; )

до відповідачів:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАРТОСБУД» (65059, м. Одеса, проспект Адміральський, буд. 33а; );

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «КОНТРАКТОВА» (04176, м. Київ, вул. Електриків, буд. 23; );

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державного підприємства "Одеський автомобільний ремонтний завод" (65039, Одеська обл., м. Одеса, вул. Артилерійська, буд. 4; )

за участю заступника військового прокурора Одеського гарнізону Південного регіону України (65058, м. Одеса, вул. Армійська, б. 18)

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Міністерство оборони України звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дартосбуд» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Контрактова» з вимогою про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 21.09.2015, б/н, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дартосбуд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Контрактова».

08.11.2018р. рішенням Господарського суду Одеської області у задоволенні позову відмовлено. Не погодившись із вказаним рішенням, Міністерство оборони України оскаржило його в апеляційному порядку.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.01.2019р. апеляційну скаргу було задоволено, рішення Господарського суду Одеської області від 08.11.2018р. скасовано, позовну заяву задоволено та визнано договір недійсним.

ТОВ «Дартосбуд» звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.01.2019р.

Постановою Верховного Суду від 16.04.2019р. касаційну скаргу задоволено частково, рішення Господарського суду Одеської області від 08.11.2018р. та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.01.2019р. у справі скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 15.03.2021р. задоволено позовні вимоги Міністерства оборони України та визнано недійсним договір про відступлення права вимоги від 21.09.2015р. б/н, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дартосбуд" (65059, м. Одеса, проспект Адміральський, буд. 33а; ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Контрактова" (04176, м. Київ, вул. Електриків, буд. 23; ).

Згідно зі ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Як встановлено судом, при ухваленні рішення Господарського суду Одеської області від 15.03.2021р. у справі №916/144/17 судом не було вирішено питання про судові витрати, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

У відповідності до ч. 1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що Міністерством оборони України за подання позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 1600,00 грн., згідно з платіжним дорученням №248/31 від 12.01.201р. (Т. 1; а.с. 9).

Крім того, за подання апеляційної скарги Міністерством оборони України було сплачено судовий збір у розмірі 2643,00 грн., згідно з платіжним дорученням №248/1707 від 16.11.2018р. (Т. 3; а.с. 30).

Однак, постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.01.2019р. також не вирішено питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, Міністерством оборони України при розгляді справи №916/144/17 понесено судові витрати за подання позовної заяви (1600,00 грн.) та апеляційної скарги (2643,00 грн.), що у сумі складає 4243,00 грн.

Інших заяв та клопотань щодо розподілу судових витрат до суду не надходило.

Судове рішення має містити відповіді на всі заявлені позивачем (третьою особою) вимоги, зазначити у разі потреби їх розмір, а також вирішувати питання про негайне виконання та про судові витрати (вимога повноти рішення). Процесуальний інститут додаткового рішення дозволяє виправляти помилки суду, спричинені недотриманням цієї вимоги.

Таким чином, питання розподілу судових витрат та способу виконання судового рішення у разі вирішення питання про право, є обов`язком суду, що вирішується за результатами розгляду справи залежно від того, яке рішення приймається судом.

Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Додаткове судове рішення або ухвала суду про відмову в ухваленні додаткового судового рішення можуть бути оскаржені в загальному порядку.

З урахуванням вказаного, оскільки під час прийняття рішення від 15.03.2021р. по справі №916/144/17 суд не вирішив питання розподілу судових витрат відповідно до закону, а також те, що в постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.01.2019р. також не вирішено питання про розподіл судових витрат, суд дійшов висновку з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАРТОСБУД» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «КОНТРАКТОВА» по 2121,50 грн. витрат зі сплати судового збору на користь Міністерства оборони України.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАРТОСБУД» (65059, м. Одеса, проспект Адміральський, буд. 33а; ) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6; ) 2121,50 грн. витрат зі сплати судового збору.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «КОНТРАКТОВА» (04176, м. Київ, вул. Електриків, буд. 23; ) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6; ) 2121,50 грн. витрат зі сплати судового збору.

3. Видати накази після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 29.03.2021р.

Суддя Р.В. Волков