РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.04.2021Справа № 910/1171/21
Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Спичака О.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/1171/21

за позовом Приватного акціонерного товариства «Укртехприлад Торгівельний Дім»

до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії (інший відокремлений підрозділ), відокремлений підрозділ «Южно-Українська атомна електрична станція»

про стягнення 219 477,86 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Укртехприлад Торгівельний Дім» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» а особі філії (інший відокремлений підрозділ), відокремлений підрозділ «Южно-Українська атомна електрична станція» про стягнення 219 477,86 грн., з яких 203 400,00 грн. основного боргу, 5 923,46 грн. 3% річних, 10 154,40 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки товару №53/123-01/19-05833 від 16.10.2019 в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/1171/21. При цьому, з огляду на характер спірних правовідносин, заявлені позивачем вимоги та предмет доказування, суд дійшов висновку про можливість здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 01.02.2021 встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

02.03.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позовних вимог в частині 3% річних та інфляційних втрат та вказує на невірне визначення позивачем періоду прострочення виконання відповідачем свого обов`язку щодо оплати товару. Також, до відзиву додано клопотання про поновлення строку для надання відзиву на позов, з огляду на великий об`єм претензійно-позовної роботи і кількості матеріалів для опрацювання представником відповідача з метою підготовки відзиву на позовну заяву.

09.03.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив.

09.11.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечує.

Відповідно до статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частинами 1-2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про поновлення строку для надання відзиву по справі, вважає обґрунтованими підстави пропуску відповідачем строку подання відзиву та задовольняє вказане клопотання, а відзив, поданий відповідачем 02.03.2021 приймається судом до розгляду.

Відповідно до ч.4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

16.10.2019 між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» (покупець) та Приватним акціонерним товариством «Укртехприлад Торгівельний Дім» (постачальник) було укладено договір на постачання товару №53-123-01-19-05833, за умовами п.1.1 якого постачальник зобов`язується передати покупцю, а покупець приймає на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар - код СРV 31711000-3 по ДК 021:215 - Електронне обладнання (ЗІП для водо підготовчого устаткування) (далі - товар), у кількості, асортименті і цінам, зазначених у специфікації №1 (Додаток до договору №1), що є невід`ємною частиною цього договору. Рік виготовлення товару - не раніше 2018 року.

Відповідно до п.2.1 договору загальна вартість товару є твердою та складає разом: 169 500,00 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 20% - 33 900,00 грн., всього з ПДВ - 203 400,00 грн.

За умовами п.2.2 договору за даним договором оплата відбувається протягом 45 днів після постачання товару згідно специфікації №1 (Додаток до договору №1) та виконання постачальником умов п.п. 3.2, 5.1 цього договору.

Згідно з п.3.2 договору, з товаром постачальник надає покупцю:

- видаткову накладні (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно УКТ ЗЕД по-позиційно (для платників ПДВ);

- податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, з відображенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД по-позиційно, електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), шляхом направлення її на електронну адресу покупця протягом терміну, визначеного чинною редакцією ПКУ. Разом з податковою накладною постачальник надає покупцю електронну квитанцію про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН;

- документ, який підтверджує якість товару (оригінал або копія, завірена виробником, паспорту або сертифікату якості).

Датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару (п.3.3 договору).

За умовами п.п. 12.1, 12.2 договору останній вступає в силу з моменту підпису обома сторонами, та скріплення печаткою. Дія терміну цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.12.1 цього договору, та закінчується 31.12.2020.

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір на постачання товару №53-123-01-19-05833 від 16.10.2019 як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у сторін взаємних цивільних прав та обов`язків з поставки товару.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято товар згідно видаткових накладних №Д-1197 від 10.12.2019 на суму 152 400,00 грн. з ПДВ, №Д-1246 від 21.12.2019 на суму 51 000,00 грн., що загалом складає 203 400,00 грн. з ПДВ. Вказані видаткові накладні підписані представниками обох сторін без жодних зауважень та заперечень.

Проте, за поясненнями позивача, відповідачем розрахунків за отриманий згідно вказаних вище видаткових накладних товар проведено в повному обсязі не було, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість в сумі 203 400,00 грн.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

За приписами частини першої статті 692 Цивільного кодексу України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 Цивільного кодексу України. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 11.04.2019р. по справі №904/2164/18.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України).

За приписами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Пунктом 2.2 укладеного між сторонами правочину передбачено, що оплата відбувається протягом 45 днів після постачання товару згідно специфікації №1 (Додаток до договору №1) та виконання постачальником умов п.п. 3.2, 5.1 цього договору.

Згідно з п.3.2 договору, з товаром постачальник надає покупцю:

- видаткові накладні (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно УКТ ЗЕД по-позиційно (для платників ПДВ);

- податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, з відображенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД по-позиційно, електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), шляхом направлення її на електронну адресу покупця протягом терміну, визначеного чинною редакцією ПКУ. Разом з податковою накладною постачальник надає покупцю електронну квитанцію про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН;

- документ, який підтверджує якість товару (оригінал або копія, завірена виробником, паспорту або сертифікату якості).

В свою чергу, матеріалами справи підтверджується, що податкові накладні в ЄРПН були зареєстровані 20.12.2019 та 10.01.2020.

Отже, виходячи з фактичних обставин справи, з огляду на приписи ст. 692 Цивільного кодексу України та умови укладеного між сторонами правочину, суд дійшов висновку, що строк оплати покупцем товару, який було поставлено згідно видаткових накладених №Д-1197 від 10.12.2019, №Д-1246 від 21.12.2019, настав 03.02.2020 та 23.02.2020 відповідно.

Проте, як було встановлено судом вище, відповідачем не було проведено розрахунок за договором в повному обсязі, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 203 400,00 грн.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст.2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів»).

У п.26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Проте, відповідачем доказово обставини, які повідомлені позивачем, спростовано не було, доказів оплати в повному обсязі товару за спірним договором не надано.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, враховуючи те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, доказово не спростував, та доказів виконання в повному обсязі своїх обов`язків за договором на постачання товару №53-123-01-19-05833 від 16.10.2019 не надав, господарський суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Укртехприлад Торгівельний Дім» до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» а особі філії (інший відокремлений підрозділ), відокремлений підрозділ «Южно-Українська атомна електрична станція» в частині стягнення основного боргу в сумі 203 400,00 грн.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд дійшов висновку щодо задоволення вимог позивача про часткове стягнення 3% річних та інфляційних втрат. При цьому, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором в частині оплати в повному обсязі товару, який було поставлено згідно видаткових накладних №Д-1197 від 10.12.2019 та №Д-1246 від 21.12.2019, позивачем було нараховано та заявлено до стягнення 5923,46 грн. 3% річних та 10 154,40 грн. інфляційних втрат.

Після здійснення перевірки наведеного позивачем розрахунку нарахувань, що передбачені ст.625 Цивільного кодексу України, з урахуванням встановлених вище судом строків оплати поставленого товару 03.02.2020 та 23.02.2020, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині 3% річних підлягають задоволенню в сумі 5 752,46 грн.

Перевіривши нарахування інфляційних втрат, з урахуванням встанлвленихт вище строків оплати товару, суд встановив, що загальний розмір інфляційних втрат складає 12 651,96 грн., однак суд, не виходячи за межі позовних вимог, задовольняє зазначену вимогу в заявленому позивачем розмірі 10 154,40 грн.

При цьому, суд звертає увагу сторін, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Згідно приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236-240 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії (інший відокремлений підрозділ), відокремлений підрозділ «Южно-Українська атомна електрична станція» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Укртехприлад Торгівельний Дім» (02121, м. Київ, Харківське шосе, 145; ) 203 400 грн. основного боргу, 5752 грн. 46 коп. - 3% річних, 10 154 грн. 40 коп. інфляційних втрат та 3289 грн. 61 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд.

Суддя О.М. Спичак