ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05 квітня 2021 року Справа № 903/193/21

Господарський суд Волинської області в складі судді Дем`як В.М., розглянувши заяву ТзОВ АМІГО И С

про забезпечення позову шляхом вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову

у справі № 903/193/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АМІГО И С, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ПЛАНЕТТОЙС, м.Луцьк

про стягнення 3622397,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю АМІГО И С звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ПЛАНЕТТОЙС про стягнення 3622397,56 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки №23/2011-S від 16.09.2011 з протоколом узгодження розбіжностей та додатковими угодами, в частині своєчасної оплати отриманого товару.

Ухвалою суду від 22.03.2021 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 05.04.2021.

Позивач звернувся із заявою за вх.№01-60/7/21 від 22.03.2021 про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову, відповідної до якої просить:

1)накласти арешт на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

2) заборонити відповідачу вчиняти відчуження належного йому майна.

3) заборонити приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Бондарю Денису Володимировичу вчиняти дії в межах виконавчого провадження №64641905 щодо майна відповідача, що знаходиться в магазині PLANETTOYS за адресою: 01023, м. Київ спортивна площа, 1А, ТРЦ GULLIVER.

4) зупинити стягнення на підставі виконавчого провадження №64641905, щодо майна відповідача, що знаходиться в магазині PLANETTOYS за адресою: 01023, Спортивна площа, 1А, Київ, ТРЦ GULLIVER та виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Белломі Олени Віталіївни №784 від 23.02.2021.

Ухвалою суду від 24.03.2021 відмовлено ТзОВ «АМІГО И С» в задоволенні даної заяви за вх.№01-60/7/21 від 22.03.2021.

Водночас, позивач через відділ діловодства суду подав повторно заяву за вх.№ 01-60/8/21 від 02.04.2021 про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову, відповідної до якої просить:

1)накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунку відповідача IBAN: НОМЕР_1 , відкритому в Акціонерному товариству Комерційний Банк «Приватбанк» код банку (МФО) 305299, код за у межах розміру суми позовних вимог та можливих судових витрат.

2) накласти арешт на кошти , які обліковуються на інших рахунках відповідача у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру суми позовних вимог та можливих судових витрат.

3) заборонити відповідачу вчиняти відчуження належного йому майна, у межах розміру суми позовних вимог та можливих судових витрат.

4)заборонити відповідачу вчиняти відчуження майна (товарів) поставлених позивачем та не оплачених відповідачем.

5) заборонити відповідачу вчиняти відчуження майна (товарів) поставлених позивачем та не оплачених відповідачем, що знаходиться в магазині PLANETTOYS за адресою: 01023, м. Київ спортивна площа, 1А, ТРЦ GULLIVER.

6) зупинити стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Белломі Олени Віталіївни (ліцензія №3815, адреса: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 ) за №784 від 23.02.2021.

В обґрунтування даної заяви посилається на те, що з 18.11.2020 відповідач не здійснює оплату за договором поставки №23/2011-S від 16.09.2011, що фактично є ухиленням від виконання зобов`язання. Відповідно до п. 8.2 договору у випадку порушення відповідачем п 7.7 договору позивач має право вимагати повернення отриманого відповідачем та не реалізованого товару, а покупець зобов`язаний повернути такий товар постачальнику в термін 7 календарних днів після отримання письмової вимоги від постачальника. Заявник на виконання пункту 8.2 договору направив відповідачу вимогу про повернення товару за №313 від 17.12.2020 однак, остання залишена без належного реагування.

При цьому, заявник звертає увагу суду на те, що18.02.2021 між ТзОВ Планеттойс з ОСОБА_1 було укладено договір позики на суму 1 000 000 грн. та застави майна, яке знаходиться в магазині. Строк оплати за даним договором настав 22.02.2021, а через 2 дні приватним виконавцем Бондар Д.В. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Белломі О.В. було відкрито виконавче провадження №64641905 та накладено арешт на майно. Такі дії відповідача вважає неправомірними та такими, що можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у зв`язку з чим просить задоволити заяву.

Надаючи правову оцінку заяві про забезпечення позову, суд дійшов до висновку, що вона підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

За приписами ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; виключено; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У пункті 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

-наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

-імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

-запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно п. 3 зазначеної постанови достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Частинами 1, 3 ст.138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

За змістом ст.140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Аналогічну правову позицію наведено у постановах від 30.03.2018р. Верховного Суду по справі №905/2130/17 та від 13.02.2018р. по справі №911/2930/17.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі Пантелеєнко проти України засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі Дорани проти Ірландії, було зазначено що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем пред`явлено позовну вимогу про стягнення основного боргу в сумі 3 622 397,56 грн. на підставі невиконання умов договору поставки №23/2011-S від 16.09.2011 в частині своєчасної оплати.

Позивач звернувся із заявою про забезпечення даного позову, відповідної до якої просить:

1)накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунку відповідача IBAN: НОМЕР_1 , відкритому в Акціонерному товариству Комерційний Банк «Приватбанк» код банку (МФО) 305299, код за у межах розміру суми позовних вимог та можливих судових витрат.

2) накласти арешт на кошти , які обліковуються на інших рахунках відповідача у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру суми позовних вимог та можливих судових витрат.

3) заборонити відповідачу вчиняти відчуження належного йому майна, у межах розміру суми позовних вимог та можливих судових витрат.

4)заборонити відповідачу вчиняти відчуження майна (товарів) поставлених позивачем та не оплачених відповідачем.

5) заборонити відповідачу вчиняти відчуження майна (товарів) поставлених позивачем та не оплачених відповідачем, що знаходиться в магазині PLANETTOYS за адресою: 01023, м. Київ спортивна площа, 1А, ТРЦ GULLIVER.

6) зупинити стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Белломі Олени Віталіївни (ліцензія №3815, адреса: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 ) за №784 від 23.02.2021.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 10.10.2019 №904/1478/19 зазначає, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

За правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в справі №911/527/19 викладеною у постанові від 05.09.2019 накладення арешту на майно має стосуватись майна що належить до предмета спору.

Судом встановлено, що з 18.11.2020 відповідач не здійснює оплату за договором поставки №23/2011-S від 16.09.2011, що фактично є ухиленням від виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 8.2 договору у випадку порушення відповідачем п 7.7 договору позивач має право вимагати повернення отриманого відповідачем та не реалізованого товару, а покупець зобов`язаний повернути такий товар постачальнику в термін 7 календарних днів після отримання письмової вимоги від постачальника.

Заявник на виконання пункту 8.2 договору направив відповідачу вимогу за вих. №313 від 17.12.2020 про повернення товару однак, остання залишена без належного реагування.

Крім того, з матеріалів справи слідує, що 18.02.2021 між ТзОВ Планеттойс та ОСОБА_1 було укладено договір позики на суму 1 000 000 грн. і застави майна, яке знаходиться в магазині PLANETTOYS за адресою: 01023, м. Київ спортивна площа, 1А, ТРЦ GULLIVER. Строк оплати за даним договором настав 22.02.2021. Приватним виконавцем Бондар Д.В. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Белломі О.В. було відкрито виконавче провадження №64641905 та накладено арешт на майно.

Відтак, у суду наявні усі підстави вважати, що відповідач ухиляється від виконання умов договору поставки №23/2011-S від 16.09.2011 та вичиняє дії щодо реалізації товару на користь третіх осіб.

Суд дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти які обліковуються на рахунку відповідача IBAN: НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві Комерційний Банк «Приватбанк» код банку (МФО) 305299, код за у межах розміру суми позовних вимог та можливих судових витрат.

Щодо інших способів забезпечення позову про які заявлені позивачем у заяві за вх.№01-60/8/21 від 02.04.2021, а саме:

1) накласти арешт на кошти , які обліковуються на інших рахунках відповідача у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру суми позовних вимог та можливих судових витрат;

2) заборонити відповідачу вчиняти відчуження належного йому майна, у межах розміру суми позовних вимог та можливих судових витрат;

3)заборонити відповідачу вчиняти відчуження майна (товарів) поставлених позивачем та не оплачених відповідачем;

4) заборонити відповідачу вчиняти відчуження майна (товарів) поставлених позивачем та не оплачених відповідачем, що знаходиться в магазині PLANETTOYS за адресою: 01023, м. Київ спортивна площа, 1А, ТРЦ GULLIVER;

5) зупинити стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Белломі Олени Віталіївни (ліцензія №3815, адреса: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 ) за №784 від 23.02.2021 судом враховано наступне.

Господарський суд вправі накласти арешт на грошові кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Однак, заявником не надано суду доказів на підтвердження відомостей щодо наявності у ТзОВ Планеттойс банківських рахунків в інших кредитно-фінансових установах (крім рахунку вказаного в п. 1 прохальної частини заяви), на яких обліковуються грошові кошти та на які заявник просить накласти арешт, що робить дану вимогу абстрактною та унеможливлює її виконання.

Вимога про вжиття забезпечення позову шляхом заборони вчиняти відчуження належного йому майна, у межах розміру суми позовних вимог та можливих судових витрат суперечить правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в справі №911/527/19 викладеній у постанові від 05.09.2019 відповідно до якої накладення арешту на майно має стосуватись майна, що належить до предмета спору.

Як уже зазначалось, предметом спору за даним позовом є стягнення заборгованості за умовами договору поставки №23/2011-S від 16.09.2011, в частині своєчасної оплати.

А відтак правові підстави для вжиття заходів для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно у справі предметом розгляду якої є стягнення грошових коштів відсутні.

З аналогічних правових підстав вимоги про заборону відповідачу вчиняти відчуження належного йому майна у межах розміру суми позовних вимог та можливих судових витрат та заборону вчиняти відчуження майна (товарів) поставлених позивачем та не оплачених відповідачем, що знаходиться в магазині PLANETTOYS за адресою: 01023, м. Київ спортивна площа, 1А, ТРЦ GULLIVER до задоволення не підлягають.

Крім того, позивач не ідентифікував майно на яке просить накласти арешт, що унеможливлює встановлення забезпечення щодо нього.

Вимога про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Белломі Олени Віталіївни №784 від 23.02.2021 не відносяться до заявленого предмету спору. Крім того, з виконавчого напису №784 від 23.02.2021 та постанови від 24.02.2021 у виконавчому провадженні №64641905 не вбачається щодо якого саме майна вчиняються виконавчі дії, а саме неможливо встановити, що виконавчі дії здійснюються щодо товару поставленого за договором №23/2011-S від 16.09.2011, який є предметом спору у даній справі.

Враховуючи вищевикладене правові підстави для забезпечення в даній частині заяви відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю АМІГО И С за вх.№01-60/8/21 від 02.04.2021 про забезпечення позову задоволити частково.

2.Накласти арешт на кошти ТзОВ Планеттойс (43025, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кривий Вал, буд. 31, ) які обліковуються на рахунку IBAN: НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві Комерційний Банк «Приватбанк» код банку (МФО) 305299, код за у межах розміру позовних вимог в сумі 3 622 397,56 грн. та судових витрат в розмірі 54 335,96 грн. до набрання рішенням Господарського суду Волинської області в даній справі законної сили.

3. В решті заяви відмовити.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю АМІГО И С (02081, м Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7 Д, )

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю Планеттойс, (43025, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кривий Вал, буд. 31, )

5. Ухвала суду набирає законної сили з 05.04.2021.

6. Ухвала суду дійсна для пред`явлення до виконання до 06.04.2024.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання 05.04.2021.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В. М. Дем`як