ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

31.03.2021м. ДніпроСправа № 904/2200/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтех+", м. Вінниця

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРИСФЕН БУД", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 297 969,00 грн. за договором № 30/07/20 доставки вантажів від 30.07.2020 року.

Суддя Бєлік В.Г.

Без участі представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецтех+" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРИСФЕН БУД" заборгованість у розмірі 297 969,00 грн. за договором № 30/07/20 доставки вантажів від 30.07.2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 30/07/20 доставки вантажів від 30.07.2020 року, а саме в частині повної та своєчасної оплати вартості наданих позивачем послуг.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, та запропоновано учасникам справи подати до суду: позивачу у строк до 11.04.2021 року: відповідь на відзив на позовну заяву за правилами, встановленими частинами третьою шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відповіді на відзив направити на адресу відповідача, докази надсилання надати до суду); відповідачу у строк до 31.03.2021 року: відзив на позовну заяву за правилами статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відзиву направити на адресу позивача, докази надсилання надати до суду); заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження (за наявності); заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень за правилами, встановленими частинами третьою шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію заперечень направити на адресу позивача, докази надсилання надати до суду).

29.03.2021 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтех+" до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява вих. № б/н від 25.03.2021 року про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту га грошові кошти, які містяться на розрахункових рахунках, що належать або підлягають передачі або сплаті ТОВ "БОРИСФЕН БУД" (), і знаходяться у нього чи в інших осіб у межах розміру суми позовних вимог та можливих судових витрат, саме в розмірі 302 438,53 гривень.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, про значний розмір заборгованості відповідача та свідоме небажання відповідачем виконувати свої зобов`язання з погашення заборгованості, про що свідчать обставини того, що відповідач після виникнення боргових зобов`язань змінює склад засновників, юридичну адресу та керівника товариства, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, при цьому не повідомляючи про вказані зміни позивача, ігноруючи як письмові так і електронні листи та телефонні дзвінки, залишивши без підписання акти звірки взаєморозрахунків, з огляду чого існують реальні припущення, що відповідач маючи можливість вільно розпоряджатися грошовими коштами та майном, здійснить дії спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання в подальшому рішення суду.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтех+" про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За приписами частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач (заявник) просить накласти арешт на грошові кошти, які містяться на розрахункових рахунках, що належать або підлягають передачі або сплаті ТОВ "Борисфен Буд" і знаходяться у нього чи у інших осіб у межах розміру суми позовних вимог та можливих судових витрат, а саме в розмірі 302 438,53грн.

Заявник зазначає про наявність у відповідача заборгованості перед ним за договором підряду. Проте, відповідач не погасив дану заборгованість, ігнорує вимоги щодо сплати цієї заборгованості. В процесі припинення відповідач не перебуває, продовжує вести свою господарську діяльність, проте після виникнення боргових зобов`язань змінює склад засновників, юридичну адресу та керівника товариства, при цьому не повідомляючи про вказані зміни позивача, ігноруючи як письмові так і електронні листи та телефонні дзвінки, залишивши без підписання акти звірки взаєморозрахунків. З урахуванням викладеного, позивач вважає, що є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або/та унеможливити виконання рішення суду.

Суд звертає увагу на те, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, звертаючись з відповідною заявою позивач серед іншого, повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову; наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення і предметом позовної вимоги; взаємопов`язаність заходу забезпечення з обставиною утруднення виконання чи невиконання рішення господарського суду, а саме, що обраний спосіб забезпечення спроможний запобігти відповідним утрудненням; імовірність утруднення виконання рішення або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Разом з цим, до заяви про забезпечення позову позивачем не надані докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову, а саме, не надано до суду доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, наприклад, але не виключно, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду такі як: реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації (подання оголошень, здійснення оцінки майна); витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, за наявності такої можливості; укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання, тощо.

Наявність заборгованості та тривале невиконання обов`язку самі по собі не є підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

На обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначає, зокрема, про зміну відповідачем юридичної адреси після виникнення заборгованості перед позивачем. Суд звертає увагу, що відповідно до витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідача станом на 30.07.2020 (дата укладення договору) та на 31.03.2021 було та є: 49000, м. Дніпро, вул. Кам`янська, 36, офіс 217. Така ж адреса зазначена відповідачем і у договорі доставки вантажів. Отже після укладення договору місцезнаходження відповідача не змінювалося. Відповідачем лише змінено інформацію для здійснення зв`язку з юридичною особою (номер телефону та електронну пошту).

Зміна складу засновників сама по собі не вказує на вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання рішення (у випадку задоволення позову). До того ж, з витягу вбачається про збільшення статутного капіталу товариства та зміну видів економічної діяльності, що навпаки може вказувати про вчинення дій направлених на поліпшення для продовження ведення своєї господарської діяльності.

Суд звертає увагу, що обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Отже, з урахуванням наведених заявником підстав для вжиття заходів до забезпечення позову та наявних у матеріалах справи доказів, позивачем не доведено наявність підстав для вжиття таких заходів, а тому заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Відмова в задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню із такою заявою, за наявності належного обґрунтування або у випадку зміни обставин.

Керуючись ст. ст. 73-74, 86, 136, 137, 139, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтех+" № б/н від 25.03.2021 про забезпечення позову у справі № 904/2200/21 відмовити.

Відповідно до приписів ст.235 Господарського процесуального кодексу України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги порядку та в строк, передбачені ст.ст. 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано - 31.03.2021 року.

Суддя В.Г. Бєлік