ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"31" березня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3570/20
Господарський суд Одеської області
У складі судді Желєзної С.П.
Секретаря судових засідань Ловга В.М.
За участю представників сторін:
Від позивача (заявника): не з`явився;
Від відповідача: не з`явився;
Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Ніко-Тайс (вх. №2-318/21 від 09.03.2021р.) про розподіл судових витрат на правову допомогу, подану по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Ніко-Тайс до приватного підприємства „Таврія Плюс про стягнення 10 887,62 грн.,
Рішенням господарського суду Одеської області від 26.02.2021р. позов товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Ніко-Тайс (далі по тексту ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс) до приватного підприємства „Таврія Плюс (далі по тексту ПП „Таврія Плюс) було задоволено, присуджено до стягнення на користь позивача суму основного боргу у розмірі 7 749,00 грн., 3% річних у розмірі 660, 24 грн., пеню у розмірі 1 349,24 грн., збитки від інфляції у розмірі 1128,99 грн., судовий збір у розмірі 2102,00 грн.
09.03.2021р. до господарського суду від ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс надійшла заява про покладення на відповідача витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 10 197,62 грн.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.03.2021р. заява ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс про розподіл судових витрат була призначена до розгляду в засіданні суду на 22.03.2021р. о 12:30 год.
19.03.2021р. до господарського суду від ПП „Таврія Плюс надійшли пояснення на заяву ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс про розподіл судових витрат, по тексту яких відповідачем було наголошено про подання заяви про розподіл витрат на правову допомогу після проголошення судом рішення по суті, що є порушенням вимог процесуального законодавства. Крім того, відповідачем було наголошено, що заявлена до стягнення сума витрат на правову допомогу фактично дорівнює сумі позовних вимог та збільшує суму стягнення майже вдвічі. Наведене, за переконанням ПП „Таврія Плюс, свідчить про не співмірність витрат на правову допомогу із розміром позовних вимог. Слід зазначити, що вказані пояснення на адресу ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс відповідачем надіслані не були.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2021р. апеляційна скарга ПП „Таврія Плюс на рішення суду від 26.02.2021р. була повернута ПП „Таврія Плюс без розгляду.
Ухвалою від 22.03.2021р. засідання для розгляду заяви позивача було відкладено на 31.03.2021р. о 15:30 год., зобов`язано ПП „Таврія Плюс надати суду докази на підтвердження надсилання на адресу позивача письмових пояснень.
29.03.2021р. до господарського суду від ПП „Таврія Плюс надійшли докази на підтвердження надсилання на адресу позивача письмових пояснень.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Вирішуючи питання про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення, господарський суд виходить із наступного.
Згідно зі ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Господарський суд зазначає, що ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс у поданій до суду позовній заяві було повідомлено про понесення витрат на правову допомогу, розмір яких на момент подання позовної заяви ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс визначити не могло.
Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Враховуючи розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження, господарський суд доходить висновку про наявність у ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс права на подання доказів на підтвердження понесення судових витрат протягом п`яти днів після отримання судового рішення, що відповідає засадам господарського судочинства.
Частиною 7 ст. 119 ГПК України передбачено, що строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
З огляду на викладене, враховуючи передання ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс заяви про розподіл судових витрат до суду засобами поштового зв`язку 06.03.2021р., господарський суд доходить висновку про дотримання позивачем порядку повідомлення та надання суду доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, оскільки рішення суду від 26.02.2021р. було вручено позивачеві 09.03.2021р.
Наведене дозволяє суду дійти висновку про безпідставність доводів ПП „Таврія Плюс про порушення позивачем строку для звернення до суду із заявою про розподіл судових витрат на правову допомогу, а, отже, про наявність підстав для їх розподілу у порядку, встановленому процесуальним законодавством.
На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем було надано суду, зокрема, договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №30-11-2020/11 від 30.11.2020р., акт приймання-передачі документів від 30.11.2020р., акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг від 05.03.2021р.
Відповідно до п. 1.1 договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №30-11-2020/11 від 30.11.2020р. Виконавець (адвокат Грищенко О.М.) зобов`язаний надати Замовнику (ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс) правову допомогу щодо аналізу правовідносин між Замовником та ПП „Таврія Плюс, які виникли у зв`язку із несвоєчасним та неналежним виконанням грошового зобов`язання на підставі договору поставки №361 від 15.07.2010р. та договору про відступлення права вимоги від 24.11.2020р.
Відповідно до п. 3.8 договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №30-11-2020/11 від 30.11.2020р. сторони погодили та визначили, що розміром гонорару Виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь Замовника (задоволення повністю та/або частково вимог Замовника, у відповідності до пункту 1.1, 2.1. договору) визначається на рівні 5-12% від розміру грошових коштів, котрі підлягають до примусового стягнення згідно відповідного рішення суду за позовом Замовника.
Згідно з п. п. 2-4 акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг від 05.03.2021р. загальна вартість наданих Виконавцем послуг складає 10 197,62 грн., Сторони погодили, що вартість однієї години правової допомоги/роботи складає 600,00 грн. Замовник на підставі пункту 3.2. договору №30-11-2020/11 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 30.11.2020р., 100% від вартості наданих Виконавцем робіт та послуг зобов`язується сплатити протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення/ прийняття судового рішення за результатами завершення розгляду судом справи №916/3570/20, тобто у строк до 28.03.2021р.
Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до п. 3 ч. 1, 2 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019р. по справі №922/445/19 дійшла висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.
З огляду на викладене, господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для розподілу між сторонами витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 10 197,62 грн., які згідно п. 4 акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг від 05.03.2021р. мали бути сплачені ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс на користь адвоката у строк до 28.03.2021р.
Вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу адвоката, який має бути присуджений до стягнення на користь ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс, господарський суд вважає за необхідне надати правову оцінку заявленому відповідачем клопотанню про зменшення витрат на правову допомогу.
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При вирішенні питання про співмірність заявлених ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс до стягнення витрат на правову допомогу, господарським судом враховано, що дана справа в силу приписів чинного законодавства є малозначною, оскільки ціна позову ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс складає 10 887,62 грн. Враховуючи характер та обсяг доказів у справі, а також категорію справи, господарський суд доходить висновку, що дана справа є справою незначної складності, а, отже, не потребувала від адвоката Грищенко О.М., який представляє інтереси ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс у значній кількості аналогічних справ, вивчення великої кількості законів, підзаконних нормативно-правових актів, а також практики Верховного Суду.
З огляду на викладене, господарський суд доходить висновку, що заявлені ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс до стягнення витрати на правову допомогу у сумі 10 197,62 грн., розмір яких складає 94% від ціни позову, не відповідають критеріям реальності таких витрат, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів ст. 129 ГПК України, а, отже, задоволення вимог позивача у повному обсязі матиме наслідком покладення на ПП „Таврія Плюс надмірного тягарю.
Підсумовуючи вищевикладене, господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення заявлених позивачем до стягнення витрат на правову допомогу, розмір яких із урахуванням ціну позову, характеру спірних відносин та принципу пропорційності не може перевищувати 2 000,00 грн. Наведене має наслідком необхідність часткового задоволення поданої ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс заяви про розподіл судових витрат на правову допомогу шляхом присудження до стягнення із ПП „Таврія Плюс витрат у розмірі 2000,00 грн. В іншій частині заяви ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 86, 123, 126, 129, 221, 236 238, 244, ГПК України, суд, -
1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Ніко-Тайс про розподіл судових витрат задовольнити частково.
3. В решті вимог заяви відмовити.
Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.
Повний текст додаткового рішення складено 05.04.2021р.
Суддя С.П. Желєзна