ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 року, м. Херсон, справа № 923/1066/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В., розглянувши у відкритому засіданні справу

за позовом: Державної екологічної інспекції у Херсонській області, м. Херсон,

до: Комунального підприємства "Красне", с Красне Скадовського району Херсонської області

про стягнення 414866,52грн

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув.

у с т а н о в и в:

Позиція та докази позивача

Правовими підставами позову Державної екологічної інспекції у Херсонській області (позивач) до Комунального підприємства "Красне" (відповідач) про стягнення 414866,52грн збитків заподіяних державі порушенням природоохоронного законодавства (законодавства про надра, в частині використання підземних вод) вказано ст.ст.149, 151 Господарського та ст.1166 Цивільного кодексів України, ст.ст.16, 19, 23 Кодексу України про надра, ст.ст.68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього середовища", а в якості обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги зазначено про те, що під час здійсненої у 2017 році перевірки дотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства було установлено споживання відповідачем підземних вод без спеціального дозволу на користування надрами, у період з 01.03.2015 по 23.06.2017 в обсязі 370,4тис.м3.

На підтвердження вказаних у позовній заяві обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, у позовній заяві зазначено та подано разом з нею: наказ Державної екологічної інспекції у Херсонській області від 09.06.2017 № 312 про проведення планової перевірки відповідача, з направленням від 09.06.2017 № 361 на перевірку; акт від 21-23.06.2017 №02-11/168 планової перевірки відповідача, з приписом від 26.06.2017 № 02-12/125 до цього акту; листи відповідача від 04.07.2017 № 153 та від 15.12.2017 № 295 до позивача; розрахунок позивача від 05.01.2018 розміру відшкодування збитків в сумі 414866,52грн; претензія від 31.01.2018 № 09-12/8 позивача з вимогою про сплату відповідачем збитків.

Позиція та докази відповідача

Відповідач надав до суду неналежно оформлений відзив на позовну заяву 22.12.2020 та належно оформлений відзив на позовну заяву 29.12.2020, тобто, після 13.11.2020 - встановленого судом строку на подання цього відзиву, й тому відзив долучений до справи та залишений без розгляду.

До суду 19.02.2021 за вх.№ 1376/20 надійшло клопотання відповідача про закриття провадження у справі, мотивоване підписанням позовної заяви неповноважною особою, в задоволенні даного клопотання судом відмовлено, за необґрунтованістю, протокольною ухвалою від 10.03.2021.

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 26.10.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 26.11.2020 та, зокрема, встановлено відповідачу строк 13.11.2020 для надання відзиву на позовну заяву.

Підготовче провадження проведено в судових засіданнях 23.12.2020 та 10.02.2021 (підготовче засідання 26.11.2020 не відбулося через перебування судді на лікарняному, а 20.01.2021 підготовче засідання було відкладено). Строк підготовчого провадження продовжувався по 10.02.2021 ухвалою суду від 20.01.2021, а ухвалою від 10.02.2021 підготовче провадження у справі закрито. Розгляд справи по суті проведено 10.03.2021.

Сторони належним чином повідомлені судом про місце, дату та час розгляду справи по суті, що підтверджується матеріалами справи: стосовно позивача поштовим повідомленням від 18.02.2021, стосовно відповідача - розпискою представника відповідача від 10.02.2021. Проте, в судове засідання 10.03.2021 сторони не прибули, про причини неявки суду не повідомили.

В судових засіданнях по справі було постановлено наступні протокольні ухвали:

- в засіданні 23.12.2020 - про залишення без розгляду відзиву на позовну заяву (вх.№9784/20 від 22.12.2020), що надійшов електронною поштою, як такого, що наданий до суду з пропуском встановленого судом строку на подання цього відзиву та, до того ж без електронного цифрового підпису відповідача;

- в засіданні 10.02.2021 - про відмову у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі до вступу у справу правонаступника позивача (вх.№2830/20 від 23.12.2020), оскільки така підстава для зупинення провадження у справі не передбачена Господарським процесуальним кодексом України, а також, про залишення без розгляду відзиву на позовну заяву (вх.№9973/20 від 29.12.2020), що надійшов поштою, після закінчення встановленого судом строку на подання цього відзиву;

- в засіданні 10.03.2021 - про відмову у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі (вх.№1376/20 від 19.02.2021), мотивованого підписанням поданої до суду 22.10.2020 позовної заяви від імені позивача, що перебуває у стані припинення з 24.09.2020, неповноважною особою, а саме, керівником позивача за станом на 23.09.2020, а не головою ліквідаційної комісії (або будь-ким за його дорученням), за необґрунтованістю цього клопотання, оскільки: 1) позовна заява зареєстрована 04.08.2020, про що наявна відмітка на її титульному аркуші та 2) згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.09.2020 повноважними особами на вчинення юридичних дій та підписання договорів від імені позивача, який за станом на 24.09.2020 перебуває у стані припинення, вказано, зокрема, й Кузьменка Олексія Миколайовича - керівника позивача за станом на 23.09.2020 (а.с.51).

Інших заяв та клопотань сторін з процесуальних питань розгляду справи не подано.

Позивачем дотримано вимоги ч.2 ст.80 Господарського процесуального кодексу України щодо подання доказів разом з поданням позовної заяви, а тому письмові докази, які подано разом з позовною заявою прийнято судом до розгляду.

У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк справа, у відповідності до положень ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України вирішується за наявними матеріалами.

Обставини, які встановлено судом

Державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Херсонській області, з 21.06.2017 по 23.06.2017, у присутності директора Комунального підприємства "Красне" Петікова В.В., була проведена планова у 2017 році перевірка дотримання Комунальним підприємством "Красне" (надалі - відповідач) вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, результати якої оформлено актом перевірки від 21-23.06.2017 № 02-11/168, та якою встановлено, зокрема, наступне.

Відповідач, КП "Красне", є суб`єктом господарювання. Основний вид діяльності відповідача - забір, очищення та постачання води: відповідач здійснює розподілення води населенню (1263 абоненти) та 17-ма суб`єктам господарювання у с. Красне Скадовського району Херсонської області.

Рішенням № 117 від 16.09.2011 Красненської сільської ради Скадовського району Херсонської області вирішено передати відповідачу в оперативне управління, серед інших об`єктів комунальної власності, п`ять артезіанських свердловин №/№ 16-183, 16-185, 16-186, 16-189, 16-344, з закріпленням за відповідачем земельних ділянок під цими свердловинами в межах 30-ти метрів охоронної зони з земель запасу вказаної сільської ради. В подальшому, вказані артезіанські свердловини було передано відповідачеві за актом прийому-передачі.

На час перевірки забір води з артезіанських свердловин здійснювався відповідачем на підставі дозволу на спеціальне водокористування від 17.07.2014 № Укр.16.65Хрс терміном дії до 01.07.2017, за яким метою водокористування є господарсько-питне забезпечення населення 3000чол., ліміт забору води з підземних джерел становить 239,3тис.м3 на рік.

Згідно з даними звітності відповідача 2-ТП (водгосп) з артезіанських свердловин піднято 180,7 тис.м3 за 2015 рік, 152,4 тис.м3 за 2016 рік, а також за даними звітності відповідача 7-гр (підземні води) у 2015-2016рр відповідач видобув підземні води в обсязі, в розрізі артезіанських свердловин: № 16-183 - 61,2 тис.м3 у 2015 році, 67,7 тис.м3 у 2016 році; № 16-185 - 2,0 тис.м3 у 2015 році, 6,6 тис.м3 у 2016 році; № 16-186 - 0 тис.м3 у 2015 році, 51,0 тис.м3 у 2016 році; № 16-189 - 91,4 тис.м3 у 2015 році, 27,1 тис.м3 у 2016 році; №16-344 - 26,1 тис.м3 у 2015 році, 0 тис.м3 у 2016 році.

Відповідно ж до записів журналів обліку піднятої води з артезіанських свердловин №16-183 в березні, липні та жовтні 2015 року, № 16-186 в серпні та вересні 2016 року, січні 2017 року, № 16-189 в травні, липні, листопаді та грудні 2015 року, № 16-344 в червні 2015 року середньодобовий об`єм перевищував 300 м3 на добу, по кожній свердловині окремо. При цьому, спеціальний дозвіл на користування надрами, який передбачений ст.23 Кодексу України про надра у відповідача відсутній (не оформлено), й тому, за актом дії відповідача, з використання підземних вод, кваліфіковано позивачем як порушення вимог ст.ст.16, 19, 23 Кодексу України про надра.

Зазначений акт перевірки від 21-23.06.2017 № 02-11/168 підписаний та отриманий директором відповідача. За результатами перевірки відповідачеві був виданий припис від 26.06.2017 № 02-12/125, яким відповідача зобов`язано, зокрема, в строк до 26.12.2017 отримати спеціальний дозвіл на користування надрами, з обґрунтуванням цієї вимоги положеннями ст.ст.16, 19, 23 Кодексу України про надра.

У відповідь на цей припис, листом від 04.07.2017 № 153 відповідач, зокрема, повідомив позивачу про те, що виготовлення спеціального дозволу на користування надрами на даний час є неможливим через брак коштів.

Згідно з довідкою відповідача від 15.12.2017 № 295 (за підписом директора та печаткою відповідача) за період з 01.03.2015 по 23.06.2017 загальний обсяг забраної підземної води з артезіанських свердловин склав 370,4тис.м3, з них, в розрізі свердловин:

1) № 16-183: 42,6 тис.м3 у 2015 році, 67,6 тис.м3 у 2016 році, 31,4 тис.м3 у 2017 році;

2) № 16-185: 2,0 тис.м3 у 2015 році, 6,7 тис.м3 у 2016 році, 1,4 тис.м3 у 2017 році;

3) № 16-186: 0,0 тис.м3 у 2015 році, 51,0 тис.м3 у 2016 році, 15,0 тис.м3 у 2017 році;

4) № 16-189: 90,5 тис.м3 у 2015 році, 27,1 тис.м3 у 2016 році, 9,0 тис.м3 у 2017 році;

5) № 16-344: 26,1 тис.м3 у 2015 році, 0,0 тис.м3 у 2016 році, 0,0 тис.м3 у 2017 році.

На підставі акту перевірки відповідача від 21-23.06.2017 № 02-11/168, з урахуванням даних довідки відповідача від 15.12.2017 № 295 про загальний обсяг забраної підземної води з артезіанських свердловин, згідно з наданим позивачем розрахунком розміру відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення відповідачем законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів (в частині використання підземних вод), що виконаний, як-то зазначено у розрахунку, у відповідності до пункту 9.1. Методики розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 № 389 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 за №767/16783, в результаті здійснення відповідачем в період з 01.03.2015 по 23.06.2017 спеціального водокористування, без отримання спеціального дозволу на користування надрами, розмір збитків становить 414866,52грн.

Вказана сума збитків дотепер не сплачена відповідачем ані повністю, ані частково.

Поряд з цим, з 24.09.2020 позивач перебуває у стані припинення (виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.51).

Правові норми, що підлягають застосуванню

Відповідно до ч.1-ч.2 ст.49 Господарського кодексу України підприємці зобов`язані не завдавати шкоди довкіллю, не порушувати права та законні інтереси громадян і їх об`єднань, інших суб`єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави, а за завдану шкоду і збитки підприємець несе майнову та іншу встановлену законом відповідальність. Згідно з ч.1-ч.2 ст.151 Господарського кодексу України суб`єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси.

Відповідно до ст.38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" в порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

За ст.1 Водного Кодексу України "води" - це усі води (поверхневі, підземні, морські), що входять до складу природних ланок кругообігу води; "води підземні" - це води, що знаходяться нижче рівня земної поверхні в товщах гірських порід верхньої частини земної кори в усіх фізичних станах; "водні ресурси" - це обсяги поверхневих, підземних і морських вод відповідної території, "водокористування" - це використання води (водних об`єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об`єктів).

Відповідно до ст.44 Водного Кодексу України, водокористувачі зобов`язані, зокрема, здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Відповідно до ч.1-ч.2 ст.48 Водного Кодексу України "спеціальне водокористування" - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб. Відповідно до ст.49 Водного Кодексу України спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування, у якому, зокрема, встановлюються ліміт забору води та ліміт використання води. При цьому, територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, які видають такі дозволи, у разі подання заяви та документів для оформлення дозволу на використання підземних вод, надсилають копії заяви та документів на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Відповідно ж до ст.16 Кодексу України про надра користування надрами здійснюється на підставі спеціального дозволу на користування надрами.

Відповідно до ст.19 Кодексу України про надра надання надр у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам здійснюється лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

Відповідно до ст.21 Кодексу України про надра у користування для видобування підземних вод (крім мінеральних) надаються без надання гірничого відводу на підставі спеціальних дозволів, крім випадків, передбачених ст.23 цього ж Кодексу.

Відповідно до ст.23 Кодексу України про надра землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300м3 на добу.

Згідно з ч.1-ч.2 ст.65 Кодексу України про надра порушення законодавства про надра тягне за собою відповідальність, зокрема, цивільно-правову, згідно з законодавством, зокрема за самовільне користування надрами.

Відповідно до ст.67 Кодексу України про надра підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень законодавства про надра, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Відповідно до ст.68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації і громадяни України зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень законодавства про охорону навколишнього середовища, зокрема, у вигляді самовільного спеціального використання природних ресурсів. Такі збитки відшкодовуються, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст.69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Наказом Міністерства охорони навколишнього середовища України від 20.07.2009 №389, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 за №767/16783, затверджено Методику розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, серед іншого, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. За ч.1-ч.2 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Оцінка судом встановлених обставин, з урахуванням положень правових норм, що підлягають застосуванню при вирішенні спору

Прісні підземні води - це природний ресурс із подвійним правовим режимом, а тому, використання підземних вод, повинно здійснюватися з додержанням вимог як водного законодавства, так і законодавства про надра. Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу (згідно з п.9 ч.1 ст.44, ст.49 Водного Кодексу України).

Також, за ст.ст.16, 19, 21 Кодексу України про надра передбачено, що користування надрами, зокрема, видобування підземних прісних вод, здійснюється на підставі спеціального дозволу на користування надрами.

Відповідно, в законодавстві закріплений обов`язок отримання суб`єктом господарювання як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. При цьому, спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування - право на їх використання.

Разом з тим, Кодекс України про надра передбачає випадки, за яких суб`єкти господарювання мають право видобувати підземні води без спеціального дозволу. Так, за ст.23 Кодексу України про надра закріплено право землевласників та землекористувачів у межах наданих їм земельних ділянок без спеціальних дозволів видобувати, зокрема, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови, що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300м3 на добу.

При цьому, видобувати підземні води без спеціальних дозволів в обсязі, що перевищує 300м3 на добу, суб`єкти господарювання мають право лише для власних господарсько-побутових потреб. В свою чергу, видобуток підземних вод для здійснення господарської діяльності вимагає отримання спеціального дозволу уповноваженого державою органу.

За рішенням № 117 від 16.09.2011 Красненської сільської ради Скадовського району Херсонської області за відповідачем закріплено земельні ділянки під артезіанськими свердловинами № 16-183, № 16-185, № 16-186, № 16-189, № 16-344. Таким чином, відповідач, фактично, є землекористувачем цих ділянок.

Матеріалами перевірки, й відповідно, матеріалами цієї судової справи не підтверджений факт перевищення відповідачем встановленого у дозволі на спеціальне водокористування від 17.07.2014 № Укр.16.65Хрс ліміту забору води з підземних джерел в обсязі, 239,3тис.м3 на рік. Поряд з цим, в даному випадку, за результатами перевірки позивачем діяльності відповідача, що оформлено актом від 21-23.06.2017 № 02-11/168, встановлено як факт видобутку відповідачем підземних вод для здійснення господарської діяльності, так і факт неодноразового перевищення відповідачем, в період дії дозволу на спеціальне водокористування від 17.07.2014 № Укр.16.65Хрс, дозволеного за ст.23 Кодексу України про надра до видобування без спеціальних дозволів обсягу використання підземних вод, а саме, не більше 300м3 на добу з одного водозабору.

Акт від 21-23.06.2017 № 02-11/168 про результати перевірки відповідача, за яким встановлена відсутність у відповідача в 2015-2017рр спеціального дозволу на користування надрами (в частині використання підземних вод) та стверджується про необхідність отримання відповідачем такого дозволу, підписаний керівником відповідача без будь-яких зауважень та заперечень. Докази іншого у справі відсутні.

Також, відповідачем не було надано будь-яких заперечень щодо необхідності отримання відповідачем спеціального дозволу на користування надрами (в частині використання підземних вод), у відповідь на припис позивача за результатами вказаної перевірки, за яким відповідача було зобов`язано отримати такий дозвіл до 26.12.2017.

У відповідності до ч.2 ст.1166 Цивільного кодексу України діє презумпція вини порушника: якщо потерпілим (у даному випадку компетентним державним органом, який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів) доведена наявність шкоди, то заподіювач шкоди має довести відсутність своєї вини. Наявність шкоди доведена поданими позивачем доказами: актом перевірки 21-23.06.2017 № 02-11/168 та листуванням між сторонами справи до цього акту.

Відповідачем не доведено суду відсутності своєї вини у завданні державі шкоди від використання в господарській діяльності підземних вод без спеціального дозволу на користування надрами. Також, відповідачем не доведено, а судом не встановлено наявності вини інших осіб, крім відповідача, у неотриманні відповідачем спеціального дозволу на користування надрами (в частині використання підземних вод). У справі відсутні докази відповідних звернень КП "Красне" у 2014-2017рр до Красненської сільської ради Скадовського району - засновника відповідача з метою вирішення питання про отримання відповідачем такого дозволу або щодо сприяння відповідачу у його отриманні.

Виконаний позивачем розрахунок заявлених до стягнення з відповідача 414866,52грн збитків від 05.01.2018, перевірений судом та встановлено, що цей розрахунок відповідає фактичним обставинам, які зафіксовано актом перевірки 21-23.06.2017 № 02-11/168, та положенням п.9.1.-п.9.2. Розділу ІХ "Розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів".

Будь-яких доводів стосовно неправильності розрахунку 414866,52грн збитків від 05.01.2018, які заявлено до стягнення з відповідача, відповідачем суду не надано.

Також, у справі відсутні докази заперечень відповідача у 2018-2021рр стосовно неправильності розрахунку цих 414866,52грн збитків. У зв`язку з чим, суд зазначає, що у відповідності до ч.1-ч.3 ст.13 та ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу виходячи з доводів та заперечень сторін щодо предмету спору.

Висновки суду

За вказаних встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у справі є витрати позивача на сплату судового збору за платіжним дорученням № 525 від 01.09.2020 у сумі 6223,01грн, які у відповідності до положень п.2 ч.1ст.129 ГПК України, а саме "у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог", покладаються на відповідача, оскільки позов задоволений повністю.

Керуючись ст.ст.238, 240 Господарського процесуального кодексу України суд,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Красне" (місцезнаходження: 75720, Херсонська обл., Скадовський р-н, с. Красне, вул. Кобзаря,буд.3; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 32689489) до фонду охорони навколишнього природного середовища на р/рНОМЕР_1, ККД 24062100, , у УК у Скадовському районі /с. Красне/ 414866,52грн збитків.

3. Стягнути з Комунального підприємства "Красне" (місцезнаходження: 75720, Херсонська область, Скадовський район, с. Красне, вул. Кобзаря, буд.3; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 32689489) на користь Державної екологічної інспекції у Херсонській області (місцезнаходження: 73026, м. Херсон, пров. Козацький, буд.10; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 38044149) 6223,01грн компенсації по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 26.03.2021

Суддя К.В. Соловйов