ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
05 квітня 2021 року м. ЧернівціСправа № 926/2975/20
Суддя Гурин Микола Олександрович, розглянувши клопотання
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )
про винесення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат у справі
за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )
про скасування наказу та зобов`язання укласти договір купівлі-продажу
Представники сторін:
від позивача Заставний Ю.І., адвокат;
від відповідача Федорів О.А., представник;
від третьої особи не з`явився.
Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 22.03.2021 року у даній справі позов задоволено частково, скасовано наказ департаменту розвитку Чернівецької міської ради №82 від 20.11.2020 року, у решті позову відмовлено, стягнуто з Департаменту розвитку Чернівецької міської ради (58000, м. Чернівці, вул. О. Кобилянської, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) 2102,00 грн. судового збору, стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) 6306,00 грн. судового збору в дохід державного бюджету.

В позовній заяві та вході розгляду справи представник позивача зазначив, що частина доказів, які підтверджують розмір судових витрат будуть подані після винесення рішення по справі. Крім того, представником позивача неодноразово у судових засіданнях в усному порядку заявлялось про неможливість подання доказів, що підтверджують розмір понесених позивачем судових витрат, до закінчення судових дебатів.

26.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Чернівецької області з клопотанням про винесення додаткового рішення про стягнення судових витрат у даній справі.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 30.03.2021 розгляд клопотання про ухвалення додаткового рішення суду призначено у судовому засіданні на 05.04.2021 року.

Станом на день розгляду справи представник позивача підтримав подане позивачем клопотання, просив задовольнити його.

Представник відповідача заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на приписи статті 129 Господарського процесуального кодексу України в частині пропорційності покладення судових витрат.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився.

Розглянувши клопотання позивача про відшкодування судових витрат, в сукупності з матеріалами справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частин першої та третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та проведенням експертизи.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно частини першої статті 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Зі змісту частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд відзначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічних висновків дійшов також Європейський суд з прав людини, рішення якого, відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини можуть бути використані судом в якості джерела права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі Двойних проти України від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У матеріалах справи знаходиться договір №01/12 від 03.12.2020 року про надання правничої допомоги, укладений між позивачем та адвокатом Заставним Ю.М. (далі Договір).

В пунктах 4.2., 4.6. договору сторони визначили, що гонорар складається з суми вартості наданої правової/правничої допомоги, тарифи яких узгодженні сторонами та зазначені в Додатку 1 до цього договору. Факт надання правової допомоги підтверджується актом наданих послуг, зразок якого є Додатком 2 до цього договору.

22.03.2021 року між адвокатом та позивачем підписано додаток №3 до договору про надання правничої допомоги від 03.12.2020 року №01/12 в якому сторони погодили детальний опис наданих послуг та затвердили вартість правничої допомоги в розмірі 29000,00 грн.

Відповідно до п. 3 даної додаткової угоди сторони погодили визначити порядок оплати послуг за цим договором, а саме клієнт здійснює оплату 100% розміру наданих адвокатом послуг в розмірі 29000,00 грн. протягом 1-го банківського дня з моменту отримання від адвоката рахунку-фактури, шляхом переказу коштів на банківський рахунок адвоката за визначеними реквізитами.

26.03.2021 року між сторонами підписано акт виконаних робіт з детальним переліком наданих послуг і визначенням вартості в розмірі 29000,00 грн.

В підтвердження оплати наданих послуг до клопотання долучені банківська квитанція від 26.03.2021 року на суму 29000,00 грн. з призначенням платежу надання правової допомоги по договору від 03.12.2020 та дублікат квитанції.

Оцінивши надані представником позивача докази суд встановив, що відображена в описі інформація про характер виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) відповідає документам і інформації, які містяться у матеріалах справи, а саме: аналіз судової практики та підготовка вищезазначених документів вимагають значного обсягу юридичної і технічної роботи; матеріали справи міститься складені адвокатом перелічені в описі заяви, процесуальні та інші документи по справі правового характеру; адвокат Заставний Ю.І. брав участь у всіх судових засіданнях під час розгляду справи.

Дослідивши матеріали клопотання про розподіл судових витрат та матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання про винесення додаткового рішення про стягнення судових витрат у даній справі у зв`язку з наступним.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 22.03.2021 року у даній справі позов задоволено частково.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При визначенні суми відшкодування суд виходив з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява № 19336/04).

Згідно частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, витрати на правову допомогу підлягають задоволенню пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 7250,00 грн. покладаються на відповідача, враховуючи, що позивачем дотримано вимоги частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а відповідачем не доведено протилежне.

Суд переконаний, що розмір судових витрат в сумі 7250,00 грн. є співмірним із складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим на виконання відповідних робіт, значенням справи для сторони та підтверджується відповідними доказами.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, пункту 4 частини першої статті 7 Закону України Про судовий збір суд

У Х В А Л И В :

1. Клопотання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про ухвалення додаткового рішення суду задовольнити частково.

2. Стягнути з Департаменту розвитку Чернівецької міської ради (58000, м. Чернівці, вул. О. Кобилянської, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) 7250,00 грн. витрат на правову допомогу.

3. З набранням судовим рішенням законної сили видати наказ.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені статтями 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено 05.04.2021 року.

Суддя М.О. Гурин