ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/198/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Марітайм Капітал Менеджмент", м. Харків
до Фізичної особи-підприємця Ламанова Андрія Івановича, м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 6429,82 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Марітайм Капітал Менеджмент", м. Харків, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Фізичної особи-підприємця Ламанова Андрія Івановича, м. Харків, про стягнення заборгованості за договором оренди індивідуально визначеного майна № 31/1А від 01.08.2020, в розмірі 6429,82 грн., з яких: 4940,00 грн. - основна заборгованість; 264,78 грн. - пеня; 988,00 грн. - штраф; 54,26 грн. - 3% річних; 182,78 грн. - інфляційні втрати. Також просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду від 01.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/198/21. Розгляд справи № 922/198/21 призначено за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач, у строки, визначені ухвалою суду від 01.02.2021, відзив на позов не надав, заборгованість не спростував. Про місце, дату та час судових засідань відповідач повідомлявся судом за юридичною адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Втім, судова кореспонденція по справі адресована відповідачу була повернута ПАТ "Укрпошта" на адресу суду у зв`язку з тим, що відповідач за вказаною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою відсутній.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Крім того, у даному випадку суд враховує, що за приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 ЗУ "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 ЗУ "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Також, судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

У відповідності до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. З урахуванням наведеного, оскільки відповідачем не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними матеріалами, відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні у справі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.

01 серпня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Марітайм Капітал Менеджмент" (TOB «МКМ», орендодавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Ламановим Андрієм Івановичем (орендар, відповідач) укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна № 31/1А (договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, позивач (орендодавець) передав, а відповідач (орендар) прийняв в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно - нежитлове приміщення, загальною площею 52,00 кв.м., розміщене в нежитловій будівлі (літера «А-14»), яка належить ТОВ «МКМ» на праві власності та знаходиться за адресою: 61054, м. Харків, вул. Академіка Павлова, 271, кімната № 212, що розташована в АПБ ЛВК.

Згідно з п. 3.1. договору, орендна плата складає 4940,00 грн. без ПДВ за місяць оренди.

Орендна плата перераховується орендарем орендодавцеві не пізніше 3 календарних днів з моменту підписання акту (п. 3.4. договору).

Відповідно до п. 3.5 договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується орендодавцеві з урахуванням пені у розмірі 0,04% суми заборгованості за кожний день прострочення (включаючи день оплати).

Сторони у п. 3.7 договору визначили, що у разі, якщо на встановлену у п. 3.4. договору дату розрахунку від орендаря на розрахунковий рахунок орендодавця не надійшла орендна плата, орендар сплачує штраф у розмірі 20% від суми заборгованості.

У разі припинення (розірвання) договору оренди, орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди, не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла у повному обсязі, а також штрафні санкції (п. 3.8 договору).

Відповідно до п. 10.1 договору, він діє з 01.08.2020 по 31.08.2020.

Приймання в оренду майна за договором, підтверджується актом приймання-передачі орендованого майна від 01.08.2020.

Як вказує позивач, 31.08.2020 відповідачем було повернуто орендоване майно позивачу за актом, натомість орендна плата за договором сплачена не була, та станом на 31.08.2020 сума боргу відповідача складає 4940,00 грн.

30.09.2020 на адресу відповідача була направлена претензія, в якій відповідачеві, протягом 7 днів, з дати отримання претензії, пропонувалось погасити існуючу заборгованість за договором оренди від 01.08.2020, з урахуванням нарахованої за прострочення виконання грошового зобов`язання, суми пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат.

Натомість, направлена на адресу відповідача претензія від 30.09.2020, залишилась без відповідного реагування з боку відповідача, що і стало підставою для звернення позивача до господарського суду Харківської області з даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 284 ГК України, орендна плата є істотною умовою договору оренди.

П. 1 ст. 286 ГК України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, 01 серпня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Марітайм Капітал Менеджмент" (TOB «МКМ», орендодавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Ламановим Андрієм Івановичем (орендар, відповідач) укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна № 31/1А (договір) зі строком дії договору до 31.08.2020.

Як вказує позивач, 31.08.2020 відповідачем було повернуто орендоване майно позивачу за актом приймання-передачі, натомість орендна плата за договором сплачена не була, та станом на 31.08.2020 сума боргу відповідача складає 4940,00 грн.

Доказів сплати даної суми заборгованості за договором від 01.08.2020, відповідачем суду надано не було.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання зі сплати орендної плати за договором оренди від 01.08.2020.

Враховуючи, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати суму боргу з орендної плати за договором оренди від 01.08.2020 в сумі 4940,00 грн., суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача даної суми заборгованості за договором оренди належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 548 ЦК України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Відповідно до ст.ст. 230, 231 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

У відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п. 3.5 договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується орендодавцеві з урахуванням пені у розмірі 0,04% суми заборгованості за кожний день прострочення (включаючи день оплати).

Сторони у п. 3.7 договору визначили, що у разі, якщо на встановлену у п. 3.4. договору дату розрахунку від орендаря на розрахунковий рахунок орендодавця не надійшла орендна плата, орендар сплачує штраф у розмірі 20% від суми заборгованості.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У відповідності до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В ч. 2 ст. 343 ГК України прямо зазначається, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором оренди від 01.08.2020, позивач нарахував відповідачеві пеню, яка, станом на 15.01.2021, складає 264,78 грн.

Натомість, судом, у відповідності до приписів ст. 343 ГК України, було зроблено перерахунок заявленої позивачем до стягнення суми пені та суд зазначає, що вірною за вказаний період, з 04.09.2020 по 15.01.2021, є сума пені, яка складає 217,63 грн. Зазначена сума пені і підлягає стягненню на користь позивача. В іншій частині заявленої до стягнення суми пені, суд відмовляє, як в безпідставно заявленій.

Сума заявленого до стягнення штрафу в розмірі 988,00 грн., розрахована позивачем у відповідності до п. 3.7. договору, підлягає стягненню з відповідача, як правомірно заявлена.

Суд зауважує, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст.61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, а також від 22.03.2018 у справі №911/1351/17.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних у сумі 54,26 грн. та 182,78 грн. інфляційних витрат, нарахованих згідно ч.2 ст.625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання, підлягають задоволенню як правомірні та обґрунтовані (здійснений позивачем розрахунок перевірено судом).

Відповідачем заявлені до стягнення сума пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат спростовані не були.

Відповідно ст. 55 Конституції України, ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Марітайм Капітал Менеджмент" такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати в даній справі покладаються на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 123, 126, 129, 165, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 247, 252, 256 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ламанова Андрія Івановича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 , відомості про дату народження відсутні) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Марітайм Капітал Менеджмент" (61054, м. Харків, вул. Академіка Павлова, 271, ) заборгованість з орендної плати в розмірі 4940,00 грн., пеню в розмірі 217,63 грн., штраф в розмірі 988,00 грн., 3% річних в розмірі 54,26 грн., інфляційні втрати в розмірі 182,78 грн., судовий збір в розмірі 2253,35 грн.

Видати наказі після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Марітайм Капітал Менеджмент" (61054, м. Харків, вул. Академіка Павлова, 271, );

Відповідач - Фізична особа-підприємець Ламанов Андрій Іванович ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 , відомості про дату народження відсутні).

Повне рішення складено 31.03.2021.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/198/21