номер провадження справи 4/211/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2021 Справа № 908/3394/20

м.Запоріжжя Запорізької області

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, (юридична адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 6; адреса для листування: 69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 50)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ОЛВІН-ТРЕЙД, (69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 9)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Головне управління статистики у Запорізькій області, (69002, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 75)

про розірвання договору, стягнення заборгованості та зобов`язання повернути нерухоме майно

суддя Зінченко Н.Г.

При секретарі судового засідання: Гасумян М.М.

За участю представників сторін:

від позивача Нікішина О.М., посвідчення №23 від 01.02.2021; (Витяг з ЄДР);

від відповідача не з`явився;

від третьої особи Кузьменко О.О., на підставі наказу № 191-к від 23.05.2018, Положення № 20 від 31.01.2020.

29.12.2020 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м. Дніпро до Товариства з обмеженою відповідальністю ОЛВІН-ТРЕЙД, м. Запоріжжя про розірвання договору оренди державного нерухомого майна № 12/1-3851/д від 27.12.2019, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях та Товариством з обмеженою відповідальністю ОЛВІН-ТРЕЙД, стягнення 39312,93 грн. заборгованості з орендної плати, 2127,04 грн. пені та 3931,29 грн. штрафу, а всього 45371,26 грн. заборгованості, та зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю ОЛВІН-ТРЕЙД повернути Головному управлінню статистики у Запорізькій області державне нерухоме майно, яке є предметом договору оренди державного нерухомого майна № 12/1-3851/д від 27.12.2019, а саме: частину нежитлового приміщення № 26 (у складі приміщень № 2, № 3, № 5, № 6, № 7 та частин приміщень № 1, № 4 спільного користування, площею 16,7 кв.м.), загальною площею 98,2 кв.м., першого поверху будівлі (Літ. А-11), реєстраційний номер 2360576.31.АААДЕЕ919, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 75, за актом приймання-передавання.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподіл судової справи між суддями від 29.12.2020 справу № 908/3394/20 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3394/20, присвоєно справі номер провадження 4/211/20, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.01.2021

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.01.2021 підготовче засідання відкладалося на 16.02.2021.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.02.2021 підготовче провадження у справі № 908/3394/20 закрито та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні 01.03.2021.

В судовому засіданні 01.03.2021 оголошено перерву до 30.03.2021, про що судом постановлено відповідну ухвалу.

Відповідач в судове засідання 30.03.2021 повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи № 908/3394/20 відповідач повідомлявся судом шляхом направлення ухвали суду по справі від 01.03.2021 на юридичну адресу відповідача.

Крім того, матеріали справи № 908/3394/20 містять достатні відомості, що відповідач належним чином обізнаний про розгляд господарським судом Запорізької області справи № 908/3394/20.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 30.03.2021 справу розглянуто, прийнято та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позов заявлено на підставі ст.ст. 526, 611 Цивільного кодексу України, ст. 25 Закону України Про оренду державного та комунального майна і обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором державного нерухомого майна № 12/1-3851/д від 27.12.2019, зокрема, щодо сплати орендної плати у сумі 39312,93 грн. за період з грудня 2019 по грудень 2020, а також у зв`язку з невчасним перерахуванням зазначеної заборгованості нарахованих 2127,04 грн. пені та 3931,29 грн. штрафу. Також, у зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань за договором оренди, позивач просить розірвати договір оренди державного нерухомого майна № 12/1-3851/д від 27.12.2019 та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю ОЛВІН-ТРЕЙД повернути Головному управлінню статистики у Запорізькій області державне нерухоме майно, яке є предметом договору оренди державного нерухомого майна № 12/1-3851/д від 27.12.2019.

Третя особа, в судових засіданнях просила задовольнити позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях до Товариства з обмеженою відповідальністю ОЛВІН-ТРЕЙД в повному обсязі.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, суд

УСТАНОВИВ

27.12.2019 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (орендодавецем, позивачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю ОЛВІН-ТРЕЙД (орендарем, відповідачем у справі) укладений Договір оренди майна, що належить до державної власності № 12/1-3851/д (далі за текстом Договір).

За умовами Договору позивач (орендодавець) передає, а відповідач (орендар) прийнмає в строкове платне користування державне нерухоме майно - частину нежитлового приміщення № 26 (у складі приміщень № 2, № 3, № 5, № 6, № 7 та частин приміщень № 1, № 4 спільного користування, площею 16,7 кв.м.), загальною площею 98,2 кв.м., першого поверху будівлі (Літ. А-11), реєстраційний номер 2360576.31.АААДЕЕ919, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 75.

Орендоване майно перебуває на балансі Головного управління статистики у Запорізькій області.

Вартість зазначеного вище майна визначена згідно з висновком про вартість на 31.08.2019, затвердженого наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях від 31.10.2019 №12/1-313 і становить за незалежною оцінкою, виконаною суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Еліт-Експерт», у перерахунку на площу 98, 2 кв.м., 560 410, 00 грн.

Згідно з п. 1.2 Договору майно передається в оренду з метою іншого використання державного майна (розміщення поліграфічного центру).

Відповідно до п. 2.1 Договору орендар вступає у строкове платне користування майном одночасно з підписанням сторонами Договору та акту прийому-передачі орендованого майна.

У відповідності до п. 3.6. Договору, орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні: 50% від розміру орендної плати за кожний місяць до державного бюджету. Оплата здійснюється через органи Державного казначейства; 50% від розміру орендної плати за кожний місяць Балансоутримувачу на його розрахунковий рахунок щомісяця не пізній 15 числа місяця наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Методикою розрахунку, і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Розрахунок орендної плати за вищевказаними відсотками здійснюється орендарем самостійно.

Пунктом 10.1 Договору сторони узгодили, що договір укладено строком на 5 років, що діє з 27.12.2019 по 27.12.2024 року включно.

Факт передачі в оренду державного нерухомого майна, підтверджується Актом прийому-передачі від 27.12.2019, який підписано і скріплено печатками орендаря, орендадавця, балансоутримувача відповідно до якого майно передавалося в належному стані, без зауважень і претензій.

Таким чином, позивач взяті на себе зобов`язання за Договором виконав належним чином і у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Приписами ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі ГК України) передбачено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Аналогічний припис містить ГК України, п. п. 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб`єкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язком для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За своєю правовою природою правовідносини сторін є господарськими, а укладений сторонами договір за своїм змістом є договором оренди державного майна.

Положеннями ст. 283 ГК України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 759 ЦК України та ч. 1 ст. 283 ГК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Оскільки у справі, що розглядається, власником майна є держава, що визначено п.2.2 договору, то на спірні правовідносини поширюється дія Закону України Про оренду державного та комунального майна.

Частинами 1 та 4 ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Статтею 762 ЦК Кодексу визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з ч. 1 ст. 286 ГК України, орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків від господарської діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач орендну плату у період з грудня 2019 по грудень 2020 вносив з порушенням термінів її сплати та не у повному обсязі, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість з орендної плати в розмірі 39312,93 грн.

Розмір орендної плати з грудня 2019 по грудень 2020 визначений позивачем у відповідності до умов Договору.

Так, за розрахунком суду загальний розмір нарахованої орендної плати за період з грудня 2019 по грудень 2020 складає 40212, 93грн.

З врахуванням часткової оплати боргу за спірний період в сумі 900, 00грн. розмір заборгованості з орендної плати складає 39312,93 грн.

Втім, докази здійснення відповідачем (Орендарем) сплати в повному обсязі орендної плати за період з з грудня 2019 по грудень 2020 у строк, встановлений Договором в матеріалах справи відсутні.

Строк оплати орендної плати за період з грудня 2019 по грудень 2020 у відповідності до умов п. 3.6. Договору настав.

Отже, відповідач взяті на себе зобов`язання згідно умов Договору оренди № 12/1-3851/д від 27.12.2019 належним чином та в повному обсязі не виконав.

Факт наявності заборгованості з орендних платежів в розмірі 39312,93 грн. підтверджується матеріалами справи.

Станом на час розгляду спору відповідач доказів сплати заборгованості з орендної плати в повному обсязі не надав.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ОЛВІН-ТРЕЙД 39312,93 грн. заборгованості з орендної плати обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Крім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за період з 16.01.2020 по 15.12.2020 включно у розмірі 2 127,04 грн.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст. 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно із ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Умовами п. 3.7 Договору сторони визначили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до державного бюджету та Балансоутримувачу у визначному п. 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені, від суми заборгованості, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

З аналізу змісту п. 3.7. Договору вбачається, що його умовами сторони передбачили, що пеня за несвоєчасно перераховану орендну плату нараховується за більший період ніж встановлено ч. 6 ст. 232 ГК України, а саме за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені за допомогою програми Законодавство суд зазначає, що вказані розрахунки позивача є правильними та дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 2 127,04 грн.

Також, позивачем пред`явлено до стягнення 3931,29 грн. штрафу за період з 01.02.2020 по 31.12.2020 включно.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення 3931,29 грн. штрафу задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

В п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. міститься вказівка, що чинним законодавством не виключена можливість встановлення в укладеному сторонами договорі застосування до грошового зобов`язання не тільки пені, а й іншого виду неустойки штрафу, притому і як самостійного заходу відповідальності, і як такого, що застосовується поряд з пенею.

Частиною 2 ст. 549 ЦК України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до приписів ст. 231 ГК України розмір штрафних санкцій визначається законом або передбачається договором.

Кваліфікуючими ознаками штрафу є: можливість встановлення штрафу за майже будь-яке порушення зобов`язання: невиконання або неналежне виконання (порушення умов про кількість, якість товарів, робіт (послуг), виконання зобов`язання неналежним способом тощо); обчислення у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пункти, які містять розмір та базу нарахування штрафу за невиконання орендодавцем зобов`язань щодо своєчасної і повної оплати орендної плати в Договорі №12/1-3851/д від 27.12.2019 відсутні, також відсутні і докази встановлення штрафу у відносинах сторін і в інших актах законодавства.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог про стягнення 3931,29 грн. штрафу за прострочення виконання грошових зобов`язань відмовляється як необґрунтованно заявлених.

Приписами ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України визначені підстави припинення зобов`язання, а саме, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

З аналізу норми, викладеної у ч. 2 ст. 653 ЦК України вбачається, що зобов`язання сторін припиняються у разі розірвання договору.

Згідно з ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 782 ЦК України встановлено, що наймодавець має право відмовитись від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону „Про оренду державного та комунального майна" на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Із змісту ст.ст.15,16 ЦК України, ст.20 ГК України слідує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб та в порядку, що встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 9.1 Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим Договором.

Згідно із п. 10.3 Договору зміни до умов цього Договору або його розірвання допускаються за взаємної згоди сторін. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною. Усі зміни та доповнення до цього договору вносяться в такій самій формі, що і цей договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 10.6 Договору визначено, що чинність договору припиняється зокрема достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду.

Згідно п. 8.2. Договору Орендодавець має право виступати з ініціативою щодо внесення змін до цього договору, або його розірвання у разі погіршення стану орендованого Майна, внаслідок невиконання або неналежного виконання умов цього договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного Кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Частиною 3 ст. 291 Господарського кодексу України встановлено, що договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Таким чином, невиконання відповідачем взятих на себе за умовами Договору оренди № 12/1-3851/д від 27.12.2019 зобов`язань по сплаті орендної плати є підставою для дострокового розірвання Договору.

Згідно із ч. 4 ст. 291 Господарського кодексу України правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Згідно із ч. 1 ст. 782 Цивільного Кодексу України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Згідно п. 5.10. Договору, Орендар зобов`язаний у разі припинення або розірвання Договору повернути Орендодавцю орендоване Майно в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати Орендодавцю збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого Майна з вини Орендаря.

Відповідно до п. 10.9 Договору у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів, з дати розірвання (припинення), повертається орендарем балансоутримувачу.

Пунктом 10.10 Договору сторони узгодили, що Майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання Сторонами Акта приймання-передавання. Обов`язок по складанню Акта приймання - передавання про повернення Майна покладається на Орендаря.

У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання Договору оренди № 12/1-3851/д від 27.12.2019, суд вважає наявними підстави для повернення майна за договором.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги про розірвання Договору оренди майна, що належить до державної власності № 12/1-3851/д та зобов`язання відповідача повернути Головному управлінню статистики у Запорізькій області державне нерухоме майно, яке є предметом договору оренди державного нерухомого майна № 12/1-3851/д від 27.12.2019, а саме: частину нежитлового приміщення № 26 (у складі приміщень № 2, № 3, № 5, № 6, № 7 та частин приміщень № 1, № 4 спільного користування, площею 16,7 кв.м.), загальною площею 98,2 кв.м., першого поверху будівлі (Літ. А-11), реєстраційний номер 2360576.31.АААДЕЕ919, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 75, за актом приймання-передавання є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач своїм правом на участь у судовому розгляді справи не скористався, правової позиції у справі не висловив, проти позову не заперечив, доказів належного виконання зобов`язань за Договором суду не надав.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1.Позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях до Товариства з обмеженою відповідальністю ОЛВІН-ТРЕЙД задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ОЛВІН-ТРЕЙД (69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 9, ) на користь Державного бюджету України заборгованість з орендної плати за договором оренди № 12/1-3851/д від 27.12.2019 в сумі 39 312 (тридцять дев`ять тисяч триста дванадцять) грн. 93 коп., 2 127 (шістсот двадцять одна) грн. 04 коп. пені, шляхом перерахування грошових сум за наступними реквізитами: Одержувач: Державний бюджет м.Запоріжжя (Вознесенівський район), 22080200, , банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), р/р UA008007.

Стягувач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000, м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 6, ідентифікаційний код 42767945). Видати наказ.

3. Розірвати договір оренди майна, що належить до державної власності № 12/1-3851/д від 27.12.2019, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м. Дніпро та Товариством з обмеженою відповідальністю ОЛВІН-ТРЕЙД, м. Запоріжжя.

4. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю ОЛВІН-ТРЕЙД (69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 9, ) повернути Головному управлінню статистики у Запорізькій області, (69002, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 75, ) державне нерухоме майно, яке є предметом договору оренди майна, що належить до державної власності № 12/1-3851/д від 27.12.2019, а саме: частину нежитлового приміщення № 26 (у складі приміщень № 2, № 3, № 5, № 6, № 7 та частин приміщень № 1, № 4 спільного користування, площею 16,7 кв.м.), загальною площею 98,2 кв.м., першого поверху будівлі (Літ. А-11), реєстраційний номер 2360576.31.АААДЕЕ919, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 75, за актом приймання-передавання.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ОЛВІН-ТРЕЙД (69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 9, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, 49000, м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 6, ідентифікаційний код 42767945) 6 123 (шість тисяч сто двадцять три) грн. 87 коп. судового збору. Видати наказ.

6. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 240, 241 ГПК України 05 квітня 2021 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.