ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2021 р. Справа№ 911/1973/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Станіка С.Р.

Тищенко О.В.

секретар судового засідання Макуха О.А.

представники сторін не з`явились

розглянувши матеріали апеляційної скарги Дочірнього підприємства «Рітейл центр»

на рішення Господарського суду Київської області

від 06.10.2020 (повний текст рішення підписано 16.10.2020)

у справі № 911/1973/20 (суддя Черногуз А.Ф.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський

комбінат харчових концентратів»

до Дочірнього підприємства «Рітейл центр»

про стягнення боргу

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» (далі - ПрАТ Дніпропетровський комбінат харчових концентратів», позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Дочірнього підприємства «Рітейл центр» (далі - ДП «Рітейл центр», відповідач) про стягнення боргу. В обґрунтування своїх вимог зазначило про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором купівлі-продажу № 1І038288 від 20.04.2018 щодо повної та своєчасної оплати товару, в зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 1 327 673,21 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача з огляду на укладення між ТОВ «Астерс Груп», первісним боржником, ДП «Рітейл Центр», новим боржником та ПрАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів», кредитором, Договору б/н про переведення боргу від 01.04.2020, за яким первісний боржник переводить борг на нового боржника за Договором купівлі-продажу № 1І038288 від 20.04.2018 в заявленому до стягнення розмірі.

Рішенням Господарського суду Київської області від 06.10.2020 у справі № 911/1973/20 позов задоволено повністю. Стягнуто з Дочірнього підприємства «Рітейл центр» на користь Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» 1 327 673,21 грн. боргу та 19 915,09 та грн. судового збору.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, ДП «Рітейл центр» оскаржило його в апеляційному порядку, просило скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі та судові витрати покласти на позивача. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що оскаржуване рішення ухвалено за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт стверджував про відсутність належних доказів здійснення поставки товару, оскільки видаткові накладні оформлені неналежним чином, а саме, з їх тексту неможливо встановити (ідентифікувати) осіб, які їх підписали (відсутні прізвище, ім`я, по-батькові, посада, повноваження осіб на підписання такого роду документів (відсутнє посилання на довіреність та відсутні копії довіреностей на отримання даного виду товару для підприємства або інших документів на підтвердження повноважень)), а також немає печаток боржника (прямокутний штемпель не є печаткою підприємства для засвідчення здійснення його господарської діяльності). Крім цього, апелянт стверджував, що з огляду на неналежне оформлення видаткових накладних та ненадання постачальником покупцю документів, передбачених п. 3.6 Договору, покупець має право затримати розрахунки за Договором. На переконання апелянта, строк оплати товару настане після виконання позивачем п. 3.6 Договору, тобто після надання належним чином оформлених видаткових накладних.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому стверджував про безпідставність та необґрунтованість апеляційних вимог, просив не брати їх до уваги, оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін. Зокрема, зазначив, що наявні в матеріалах справи товарно-транспортні накладні, які підписані ТОВ «Астерс Груп» (покупцем за договором) та на яких наявний штамп останнього із зазначенням назви покупця та його адреси, додатково до видаткових накладних підтверджують факт прийняття ним товару. Позивач також зазначив, що на видаткових накладних також наявний штамп ТОВ «Астерс Груп» (покупця за договором) із зазначенням назви покупця та його адреси, куди безпосередньо поставлявся товар. При цьому, позивач стверджував, що відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» неістотні недоліки в документах, які містять відомості про господарську операцію, не є підставою для не визнання такої господарської операції. За твердженнями позивача, в силу приписів вказаного Закону та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку печатка не є обов`язковим реквізитом оформлення документів, а довіреність не є первинним документом та не фіксує факту здійснення господарської операції. Позивач також звертав увагу, що в матеріалах справи наявні генеральні довіреності, якими директор покупця уповноважив відповідних осіб на отримання товару, а також засвідчив відбитки штампів та особисті підписи відповідальних осіб. За твердженнями позивача, саме на представника покупця при прийнятті товару покладається обов`язок проставити своє прізвище, посаду та штамп підприємства на товаросупровідних документах й відтиск його печатки підтверджує участь покупця, як юридичної особи, у здійсненні господарської операції. При цьому, відповідач не заперечив автентичності відтиску штампу, здійсненого на видаткових накладних, а матеріали справи не містять доказів втрати штампу, його підробки чи іншого незаконного використання його третіми особами. Позивач також зазначав про ненадання відповідачем (апелянтом) доказів на підтвердження того, що обов`язок оплати боргу за поставлений товар у нього не настав та/або що має місце обґрунтована затримка розрахунків, адже матеріали справи містять копії видаткових накладних, товарно-транспортних накладних з прізвищем особи, яка приймала товар, підписи уповноважених осіб сторін, засвідчені відтисками штампів покупця, а також копії посвідчень про якість, які необхідні для даного виду товару, що в свою чергу свідчить про доведення позивачем факту поставки товару та наявність обов`язку відповідача його оплатити тощо.

В судове засідання апеляційної інстанції 23.03.2021 представники сторін не з`явились не зважаючи на їх належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення їм відповідної ухвали суду про оголошення перерви, яку за наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про відправлення поштових відправлень отримано уповноваженим представником позивача 26.02.2021 та уповноваженими представниками відповідача 25.02.2021 та 01.03.2021 відповідно.

За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судове засідання апеляційної інстанції 23.03.2021 представники сторін, явка яких в судове засідання обов`язковою не визнавалась, не з`явились не зважаючи на їх належне повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надіслали, апеляційний суд вважав за можливе розглядати справу за відсутності цих учасників за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, 20.04.2018 між ПрАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» (позивач, постачальник за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Астерс Груп» (покупець за договором) укладено Договір поставки № 1І038288 (далі - Договір № 1І038288), за умовами п. 1.1 якого постачальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором, та відповідно до замовлення покупця, поставити товар, а покупець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти товар і оплатити його вартість за цінами, зазначеними в накладній, та які не можуть перевищувати цін, узгоджених в Специфікації. Поставка товару здійснюється з метою його оптово/роздрібної реалізації покупцем в мережу магазинів «Фуршет».

Відповідно до п. 1.3 Договору № 1І038288 товар поставляється постачальником відповідно до замовлення покупця по асортименту, кількості та цінам в строк, зазначений в замовленні.

Умовами п. 7.1 Договору № 1І038288 сторони погодили, що покупець оплачує товар, що поставляється, за цінами, погодженими сторонами в Специфікації та підтвердженими у накладних. Ціна на товар у Специфікації вказується в гривнях. Ціна повинна відповідати законодавству України та включати не більше 2-х знаків після коми (ціна без ПДВ та з ПДВ).

Загальна сума цього договору складається з суми накладних, по яким була здійснена поставка товару. Оплата за товар здійснюється щосереди у Українській національній валюті - гривні в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника через 75 (сімдесят п`ять) днів з моменту приймання-передачі товару та підписання накладної про прийняття товару. У випадку, якщо день оплати (середа) випадає на вихідний або святковий день, то оплати здійснюються найближчої середи, яка є робочим днем. При цьому сторони домовились, що покупець здійснює оплату поставленого товару тільки у випадку, якщо сума за розрахунковий період буде складати не менше, ніж 500,00 грн, з кожного магазину (п.п. 7.8, 7.9 Договору № 1І038288 ).

Відповідно до п. 7.10 Договору № 1І038288 покупець має право затримувати розрахунки з постачальником: при несвоєчасній оплаті постачальником товарів, робіт, послуг по іншим договорам, укладеним між постачальником та покупцем; у випадку ненадання/надання неналежно оформленої супровідної документації, передбаченої п. 3.6 цього договору - до моменту надання в повному обсязі належно оформленої супровідної документації; у випадку невиконання/неналежного виконання п.п 7.12, 7.13 (із підпунктами) або 7.14 (із підпунктами) цього договору.

Даний Договір № 1І038288 згідно п. 10.1 набирає силу з моменту підписання його Сторонами і діє до 31.12.2020.

Додатком №1 (Специфікацією) до Договору № 1І038288 сторони визначили ціну товару та інші його характеристики.

17.06.2019 між ПрАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» (позивач, постачальник за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Астерс Груп» (покупець за договормо) укладено Договір поставки № 1І040251 (далі - Договір № 1І040251), за умовами п. 1.1 якого постачальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором, та відповідно до замовлення покупця, поставити товар, а покупець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти товар і оплатити його вартість за цінами, зазначеними в Специфікації/Акційній специфікації, чинній на момент замовлення товару .

Поставка товару постачальником здійснюється з метою його оптово-роздрібної реалізації покупцем через «Мережу магазинів «Фуршет - магазин сімейної покупки» (п. 1.2 Договору № 1І040251).

Відповідно до п. 7.1 Договору № 1І040251 покупець оплачує товар, що поставляється, за цінами, погодженими в Специфікації/Акційній специфікації - (PRODUCTLIST), які збережені у системі електронного документообігу (портал Специфікацій на платформі «EDIN-PRICE» та підтвердженнями у накладних (COMDOC). Ціна на товар в Специфікації/Акційній специфікації - (PRODUCTLIST) вказується у гривнях. Ціна повинна відповідати законодавству України та включати не більше 2-х знаків після коми (ціна без ПДВ). Ціна кожного «артикулу Товару» зазначається в «Накладній» (COMDOC) і повинна відповідати ціні, яка узгоджена Специфікації/Акційній специфікації - (PRODUCTLIST). Введення нових «артикулів Товару» виконується шляхом оформлення окремих Специфікації/Акційній специфікації - (PRODUCTLIST), які збережені у системі електронного документообігу (Портал Специфікацій на платформі «ENDI-PRICE»).

Сторонами також затверджено Специфікацію до Договору № 1І040251, якою визначено характеристики та ціну товару, що постачається, разом з тим, сторонами погоджено Протокол розбіжностей до Договору № 1І040251.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України ( п. 2 ч. 1 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Договором на підставі ст. 626 ЦК України є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства на підставі ст. 628 ЦК України.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами згідно ст. 629 ЦК України.

За договором поставки в силу приписів ст. 712 ЦК України продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товари у власність покупця для виконання його підприємницької діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 655 ЦК України) одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин згідно ст. ст. 193 ГК України, 525, 526 ЦК України повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Як встановлено матеріалами справи, на виконання умов Договору купівлі-продажу № 1І038288 позивачем поставлено ТОВ «Астерс Груп» товар на загальну суму 1 333 686,96 грн., що підтверджується видатковими накладними №2905617 від 14.11.2019 на суму 66 680,76 грн.; №2905775 від 22.11.2019 на суму 296 400,60 грн.; №2906095 від 09.12.2019 на суму 167 989,20 грн.; №2906096 від 09.12.2019 на суму 41 245,32 грн.; №2906186 від 13.12.2019 на суму 30 871,80 грн.; №2906328 від 20.12.2019 на суму 38 761,44 грн.; №2906449 від 27.12.2019 на суму 54 432,96 грн.; №2000006 від 02.01.2020 на суму 17 868,12 грн.; №2000035 від 09.01.2020 на суму 26 983,56 грн.; №2000165 від 17.01.2020 на суму 52 454,88 грн.; №2000286 від 23.01.2020 на суму 253 156,56 грн.; №2001198 від 13.03.2020 на суму 286 841,76 грн.

За змістом ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Положеннями під.п. 2.1 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

За приписами ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказаний перелік обов`язкових реквізитів кореспондується із приписами п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, згідно якого первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пп. 2.5 п. 2 згаданого Положення документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Як встановлено матеріалами справи, надані позивачем на підтвердження своїх позовних вимог видаткові накладні підписані уповноваженими представниками продавця та покупця, а також скріплені штампом останнього, що, зокрема, свідчить про їх належне оформлення відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення «Про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку», затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 24 травня 1995 №88.

Крім цього, позивачем до матеріалів справи долучено копії генеральних довіреностей № 56 від 01.01.2019 та 11 від 01.01.2020, виданих ТОВ «Астерс Груп» (покупцем) за підписом директора, якими уповноважено відповідальних осіб на отримання товару, а також засвідчено відбитки штампів та особисті підписи цих осіб.

За приписами ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Крім цього, в силу положень ч. 4 ст. 236 ГПК України, апеляційним судом враховано правові висновки Верховного Суду у постанові від 29.01.2020 у справі № 916/922/19 в тій частині, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, судам у розгляді справи належить досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару (як-то: обставини здійснення перевезення товару, поставленого за спірною видатковою накладною, обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності покупця).

Як встановлено матеріалами справи, на підтвердження здійснення поставки товару позивачем надано також копії товарно-транспортних накладних.

За змістом п. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, в редакції від 25.09.2018 (далі - Правила), товарно-транспортна накладна (далі - ТТН) - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Відповідно до п. 11.1 вищевказаних Правил основним документом на перевезення вантажів є ТТН, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. ТТН може оформлюватись суб`єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Положеннями п.11.4 Правил визначено, що ТТН на перевезення вантажів автомобільним транспортом замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів.

Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри ТТН підписом і при необхідності печаткою (штампом). Після прийняття вантажу згідно з ТТН водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр ТТН залишається у замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається перевізнику (п.п. 11.5-11.6 Правил).

З наданих позивачем товарно-транспортних накладних вбачається, що вони оформлені відповідно до вимог вказаних Правил, зокрема, містять інформацію про замовника та вантажовідправника - ПрАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів», вантажоодержувача - ТОВ «Астерс Груп», а також їх підписи та відтиск штампу ТОВ «Астерс Груп».

Отже, факт отримання ТОВ «Астерс Груп» (покупцем) товару також підтверджується товарно-транспортними накладними, в яких міститься відмітка покупця про прийняття товару, що не спростовано відповідачем під час розгляду справи.

Посилання відповідача (апелянта) на відсутність круглої печатки покупця на зазначених накладних апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки в силу приписів ст. 58-1 ГК України наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків.

При цьому, слід зазначити, що кругла печатка, як і штамп, також не належать до обов`язкових реквізитів первинних документів у відповідності до вищевказаних норм Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відтак з огляду на те, що використання печатки на документах суб`єкта господарювання є правом такого суб`єкта, а не його обов`язком, відсутність такої печатки на видаткових та товарно-транспортних накладних не може свідчити про нездійснення позивачем поставки товару покупцеві.

Таким чином, підписані уповноваженими представниками покупця видаткові накладні, в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку та ЦК України, є первинними документами, які містить відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення й засвідчують факт поставки позивачем товару, відтак є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Про належне виконання зобов`язань позивачем свідчить також відсутність претензій або заперечень покупця щодо якості, комплектності, відповідності товару, строків поставки тощо.

Разом з цим, апеляційним судом враховано, що якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, які стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром за Договором купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання відповідно до ст. 666 ЦК України. Якщо приналежності товару або документи, які стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Оскільки матеріали справи не містять жодних доказів відмови покупця від приймання товару, складення актів розбіжностей з приводу відмови від приймання товару, а також відсутнє листування покупця щодо виправлення будь-яких невідповідностей у супровідних документах, докази щодо відсутності супровідних документів на товар, тощо, доводи відповідача (апелянта) з приводу ненастання строку виконання зобов`язань покупця з оплати за поставлений товар та наявності у відповідача права притримати здійснення розрахунків за поставлений товар до моменту отримання всіх належним чином складених документів не заслуговують на увагу як безпідставні та необґрунтовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов`язків покупця є оплата ціни товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

За змістом ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець (ст. 693 ЦК України) повинен здійснити оплату в строк, встановлений Договором, а якщо такий строк не встановлений Договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями п. 7.9 Договору № 1І038288 сторони погодили, що обов`язок зі сплати поставленого товару у покупця виникає через 75 (сімдесят п`ять) днів з моменту приймання-передачі товару та підписання накладної про прийняття товару.

В зв`язку з не оплатою ТОВ «Астерс Груп» поставленого товару, позивачем надіслано на адресу останнього претензію №21.08/137 від 26.02.2020 з вимогою про сплату заборгованості за Договором № 1І038288 на суму 1 531 686,15 грн. У цій претензії позивачем зазначено, що в листопаді 2019 між позивачем та ТОВ «Астерс Груп» проведено зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 205 987,93 грн. відповідно до актів прийому передачі виконаних робіт за Договорами: на надання маркетингових послуг № В311038288 від 20.04.2018 та № В311040251 від 19.06.2019; надання рекламних послуг № Р11035058 від 20.04.2018 та № Р11040251 від 17.06.2019; надання комплексу логістичних послуг № Л11038288 від 20.04.2018 та 11040251 від 17.06.2019.

Разом з цим, матеріалами справи встановлено, що 01.04.2020 між ТОВ «Астерс Груп», як первісним боржником, ДП «Рітейл Центр», як новим боржником та ПрАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів», як кредитором, укладено Договір про переведення боргу (далі Договір про переведення боргу), за умовами якого первісний боржник переводить борг за Договором № 1І038288 від 20.04.2018 укладеним між первісним боржником і кредитором, а новий боржник приймає на себе зобов`язання перед кредитором за Основним Договором. Первісний боржник переводить на нового боржника борг в розмірі 1 327 673,21 грн., в т.ч. ПДВ, згідно акту перевірки розрахунків за Основним Договором між первісним боржником і кредитором станом на 31.03.2020, а новий боржник погоджується виконати зазначене грошове зобов`язання перед кредитором в строк до 31.12.2020.

Положеннями п.п. 2 і 3 Договору про переведення боргу сторони погодили, що кредитор надає згоду на переведення боргу в порядку та на умовах, визначених цим договором. Припинення зобов`язань первісного боржника за Основним Договором, призводить до виникнення зобов`язань первісного боржника перед новим боржником щодо компенсації заборгованості в 1 327 673,21 грн.

За приписами ст. 530 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

З огляду на наведене, в зв`язку із укладенням Договору про переведення боргу, новим боржником за Договором № 1І038288 стало Дочірнє підприємство «Рітейл Центр» (відповідач у справі), яке зобов`язалось виконати зазначене грошове зобов`язання в сумі 1 327 673,21 грн. до 29.05.2020.

Проте, станом на 29.05.2020 ДП «Рітейл Центр» своїх зобов`язань перед позивачем не виконало, що підтверджуються наданою позивачем банківською Довідкою з АТ «Райффайзен Банк Аваль» №351 від 27.07.2020, згідно якої за період з 01.04.2020 по 09.07.2020 на поточний рахунок № НОМЕР_1 , який належить позивачу, грошові кошти від ДП «Рітейл Центр» не надходили.

Місцевим судом враховано, що відповідач не надав жодних доказів на підтвердження того, що обов`язок зі сплати боргу за поставлений товар у нього згідно п. 7.10 Договору № 1І038288 не настав або має місце обґрунтована затримка розрахунків.

З огляду на наведене та те, що сума заборгованості, яка складає 1 327 673,21 грн. та строк оплати якої настав, підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, а відповідачем на момент прийняття рішення не надано документів, які свідчать про погашення цієї заборгованості перед позивачем, апеляційний суд визнав обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 327 673,21 грн. заборгованості за Договором № 1І038288 доведено належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовано, відтак вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Разом з цим, суд першої інстанції правомірно зазначив, що не розглядає та не встановлює наявності чи відсутності заборгованості за Договором поставки № 1І040251 від 17.06.2019, оскільки наявність боргу за цим договором не охоплена прохальною частиною позовної заяви.

З приводу тверджень апелянта про неможливість подати відзив на позовну заяву з огляду на запроваджений постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» на всій території України карантин з 12.03.2020, через який частину працівників було переведено на роботу поза межами офісу, що значно знизило можливість пошуку доказів та підготовки усіх документів, слід зазначити, що на момент звернення позивача з даним позовом до суду та розгляду ним даної справи встановлені вказаною постановою заборони щодо здійснення перевезення пасажирів були послаблені.

При цьому, Законом України №731-ІХ від 18.06.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», пункт 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436) викладено в такій редакції:

« 4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими в зв`язку з карантином».

Положеннями п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №731-ІХ від 18.06.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Закон України №731-ІХ від 18.06.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» набрав чинності 17.07.2020.

Таким чином, з урахуванням п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №731-ІХ від 18.06.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності з 17.07.2020, строк на подання відповідачем відзиву на позовну заяву сплинув, станом на момент ухвалення оскаржуваного рішення (06.10.2020) відповідач своїм правом на подання відзиву також не скористався.

При цьому, до апеляційного суду відповідачем (апелянтом) не було надано жодних доказів та документів, неможливість пошуку та оформлення яких апелянт обґрунтовував введенням карантину на всій території України.

Доводи апелянта з приводу неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення вимог процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення, а також з приводу невідповідності висновків місцевого суду обставинам справи, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

За приписами ч.ч. 1, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

За рішенням від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним судами, інші доводи апелянта за текстом його апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 269-270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Рітейл центр» залишити без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 06.10.2020 у справі № 911/1973/20 - без змін.

Матеріали справи № 911/1973/20 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 30.03.2021

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді С.Р. Станік

О.В. Тищенко