ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2021 р. Справа№ 910/15885/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Попікової О.В.

за участю секретаря судового засідання: Костяк В.Д.

за участю представника(-ів): згідно протоколу судового засідання від 29.03.2021,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЛЕКС"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021, повний текст складено 12.01.2021

у справі № 910/15885/20 (суддя Карабань Я.А.)

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНКОС ЛАЙН"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЛЕКС"

про стягнення 750 000,00 грн,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНКОС ЛАЙН» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЛЕКС» (надалі - відповідач) про стягнення суми грошових коштів у розмірі 750 000,00 грн.

Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків за договором про надання поворотної фінансової допомоги (позики) №22/01/20ФД від 22.01.2020, в частині своєчасного повернення наданих коштів.

Матеріально-правовою підставою позову позивач обрав ст. 509, 525, 526, 530, 610, 625, 629, 631 Цивільного кодексу України, ст. 180, 193, 198, 216, 218, 222, 229, 230, 231, 232 Господарського кодексу України.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 у справі №910/15885/20 позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЛЕКС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКОС ЛАЙН" 750 000 грн 00 коп. боргу та судовий збір у розмірі 11 250 грн 00 коп.

Суд виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "ХОЛЕКС" звернулось з апеляційною скаргою (підписана кваліфікованим електронним підписом), в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 у справі №910/15885/20 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Скаржник наголосив на тому, що ухвалюючи рішення, суд не взяв до уваги п.2.4 договору відповідно до якого поворотна фінансова допомога надається на строк не більший ніж 1 (1 рік), до 22.01.2021, тому позивач в свою чергу звернувся із вимогою передчасно.

Також скаржник вказав, що на території України запроваджено карантин, що значно по впливало на фінансовий стан відповідача, що також унеможливлює дострокове повернення коштів.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2021, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Євсіков О.О., Попікова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2021 постановлено витребувати у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/15885/20 та невідкладено надіслати їх до Північного апеляційного господарського суду. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, до надходження матеріалів справи №910/15885/20.

02.02.2021 судом апеляційної інстанції скеровано до суду першої інстанції запит про направлення матеріалів справи та копію ухвали суду від 01.02.2021.

08.02.2021 матеріали справи №910/15885/20 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЛЕКС" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 у справі №910/15885/20. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 29.03.2021 о 15:20 год. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 10.03.2021. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 10.03.2021. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання є необов`язковою.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Позивач у відзиві зазначає, що оскаржене рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні. Позивач, зокрема, зазначає, що право завчасно вимагати повернення коштів передбачено умовами договору. Також вказує, що жодним нормативно-правовим актом України не передбачено звільнення від виконання зобов`язань за договором у зв`язку з веденням на території України карантинних заходів. Доказів звільнення відповідача від відповідальності відповідно до п. 6.1 договору відповідач також не подав.

Явка представників сторін.

В судове засідання від 29.03.2021 з`явився представник позивач.

Представник відповідача не з`явився, про час та місце судового засідання належним чином повідомлений у відповідності до ст. 120, 242 ГПК України, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, зокрема залучені поштові повідомлення.

До судового засідання від 29.03.2021 відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на те, що 19.03.2021 ним було укладено договір про надання правової допомоги адвокатом для здійснення представництва інтересів у суді. Також зазначив, що для участі у розгляді апеляційної скарги адвокату необхідний час для ознайомлення зі справою.

Присутній представник позивача, заперечив проти задоволення клопотання про відкладення.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 11 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Частиною 12 ст. 270 ГПК України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд звертає увагу, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

У розгляді клопотання судом враховано, що клопотання про відкладення датоване директором відповідача 19.03.2021, подане до суду 23.03.2021. Відповідно до ухвали суду розгляд справи призначено на 29.03.2021. Відтак, у представника відповідача будо достатньо часу для реалізації його права на ознайомлення із матеріалами справи. При цьому суд зазначає, що відповідачем не подано, як договору укладеного з адвокатом про надання правової допомоги, так і адвокат відповідача не звертався із клопотанням про ознайомлення із матеріалами справи.

Колегія суддів, порадившись на місці, дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача та у задоволення означеного клопотання відмовити, оскільки названі у клопотанні причини не є поважними. Колегією суддів враховано, що учасники справи належним чином повідомлені про дату та час судового засідання у справі, а тому не були позбавлені права на участь у судовому засіданні, в тому числі директор відповідача.

Беручи до уваги те, що суд апеляційної інстанції не визнавав участь учасників справи обов`язковою, учасники належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, а також з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, з огляду на наявність достатніх у матеріалах справи доказів для вирішення даної справи, колегія суддів дійшла до висновку про можливість здійснення апеляційного перегляду оскарженого рішення за наявними матеріалами справи.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представника позивача та відповідача, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржене рішення у даній справі залишити без змін, виходячи з наступного.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

22.01.2020 між позивачем (позикодавець) та відповідачем (позичальник) укладено договір №22/01/20/ФД про надання поворотної фінансової допомоги (позики) (надалі - договір), за умовами п.1.1. якого позикодавець надає позичальнику фінансову допомогу (позику), а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Поворотна фінансова допомога - сума грошових коштів у національній валюті України, передана платнику податку в користування на визначений строк відповідно до даного договору, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами. Поворотна фінансова допомога має бути повернена позичником позикодавцю в повному обсязі і вона не є доходом позичальника (п.п.1.2., 1.3. договору).

Відповідно до п. 2.1., 2.2. поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в сумі 750 000, 00 грн без ПДВ. Поворотна фінансова допомога надається позикодавцем не пізніше 10 робочих днів з дати підписання даного договору. Поворотна фінансова допомога надається позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не нараховується.

Поворотна фінансова допомога надається до моменту вимоги її повернення позикодавцем, але на строк не більше ніж один рік. Поворотна фінансова допомога підлягає поверненню за вимогою позикодавця (п.2.4., 3.1. договору).

Позикодавець має право вимагати достроково повернення наданої поворотної фінансової допомоги, письмо попередивши про це позичальника за 15 робочих днів (п.7.1. договору).

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до моменту повернення поворотної фінансової допомоги (позики). Договір може бути скасовано за домовленістю сторін у порядку, передбаченому чинним законодавством (п.8.1. договору).

На виконання умов договору 22.01.2020 позивачем перераховано відповідачу 750 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №2411 від 22.01.2020.

14.09.2020 листом за №14/09/20 позивач звернувся до відповідача про дострокове повернення поворотної фінансової допомоги (позики) наданої на підставі договору в сумі 750 00, 00 грн протягом 15 робочих днів.

Зазначений лист отриманий відповідачем 17.09.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням почти за №757.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначив, що відповідачем у строк вказаний у листі суму грошових коштів повернуто не було, що слугувало підставою звернення до суду із даним позовом.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Пунктом 14.1.257 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що фінансова допомога - це фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. Поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Статтею 1046 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За змістом ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається (статті 525, 526 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт перерахування позивачем на рахунок відповідача поворотної фінансової допомоги (відповідно до призначення платежу наявного в матеріалах справи платіжного доручення) на загальну суму 750 000,00 грн.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Розкриваючи зміст засад свободи договору у статтях 6 і 627 Цивільного кодексу України, положення вказаних статей визначають, що свобода договору полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів і погодженні умов договору.

Сторонами в пунктах 2.4., 3.1., 7.1. договору погоджено, що поворотна фінансова допомога надається до моменту вимоги її повернення позикодавцем, але на строк не більше ніж один рік. Поворотна фінансова допомога підлягає поверненню за вимогою позикодавця. Позикодавець має право вимагати достроково повернення наданої поворотної фінансової допомоги, письмо попередивши про це позичальника за 15 робочих днів.

Як установлено судом, вище 14.09.2020 позивач звернувся до відповідача з листом за №14/09/20 про дострокове повернення наданої позики, вказаний лист отримано відповідачем 17.09.2020.

Відтак, відповідач мав повернути позивачу отримані грошові кошти за договором до 08.10.2020.

Доказів оплати зазначеної заборгованості матеріали справи не містять та відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 Цивільного кодексу України кваліфікує, як порушення зобов`язання.

Отже, оскільки судом встановлено факт перерахування позивачем відповідачу поворотної фінансової допомоги в розмірі 750 000,00 грн та неповернення її останнім всупереч умов укладеного між сторонами договору, вимоги позивача про стягнення з відповідача вказаної суми грошових коштів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 750 000, 00 грн боргу.

Аргументи апеляційної скарги відповідача про те, що відповідно п.2.4 договору, поворотна фінансова допомога надається на строк не більший ніж 1 (1 рік), тобто до 22.01.2021, а позивач в свою чергу звернувся із вимогою достроково, не заслуговують на увагу та спростовуються п.7.1 договору, яким передбачено, що позикодавець має право вимагати достроково повернення наданої поворотної фінансової допомоги, письмо попередивши про це позичальника за 15 робочих днів. Як свідчать матеріали справи, позивач використав своє право на дострокове повернення відповідачем наданої позики у визначеному договором порядку.

Більш того, суд зазначає, що станом на момент апеляційного перегляду даної справи, обумовлений п.2.4 договору строк до 22.01.2021 вже минув, доказів повернення коштів відповідач не подав.

Твердження скаржника про те, що на території України запроваджено карантин, що значно по впливало на фінансовий стан відповідача в контексті спірних правовідносин суд відхиляє. Колегія суддів зазначає, що ці посилання не є підставою для невиконання умов договору та не повернення позики. Відповідач не подав суду доказів відповідно до п.6.1 договору, які передбачають випадки звільнення від відповідальності.

Інших доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування оскарженого рішення скаржником не наведено. Саме лише прагнення скаржника ще раз розглянути та оцінити ті самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення. Всім встановленим обставинам, які мають значення для правильного вирішення спору надана належна правова оцінка.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, доводи апеляційного оскарження є необґрунтованими, підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на скаржника.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 у справі №910/15885/20 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано - 01.04.2020.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

О.В. Попікова