РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.03.2021Справа № 910/19753/20
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт ЦМ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гелон Груп"

про стягнення 280 690,43 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін: без виклику.

Обставини справи:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 280 690,43 грн. за договором субпідряду № 02/10/17 від 02.10.2017, з яких 263 973 основного боргу, 5 543,43 грн. інфляційних втрат, 11 174 грн. 3% річних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем договору, позивач у червні 2019 року виконав роботи, які не були оплачені відповідачем на суму 263 973 грн. Окрім того, позивачем нараховано 5 543,43 грн. інфляційних втрат, 11 174 грн. 3% річних за порушення умов спірного договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Судом встановлено, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляду справи.

Ухвала суду була відправлена за адресою місцезнаходження відповідача, що визначені в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 52-А, корп. 2.

Проте, поштовий конверт № 645 було повернуто суду 05.02.2021 з відміткою пошти: за закінченням терміну зберігання.

У силу положень пунктів 4, 5 частини 6 статті 242 ГПК України день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Судом також враховано, що відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з`явилися у засідання. Зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Правом на подання відзиву відповідач не скористався та заперечення на позов не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідачем без поважних причин відзив на позовну заяву у встановлений строк до суду не подано.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву та додані до неї докази.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

02.10.2017 року між позивачем (субпідрядником) та відповідачем (генпідрядником) укладено договір субпідряду № 02/10/17 (надалі за текстом - Договір), відповідно до умов якого позивач зобов`язався якісно виконати на свій ризик власними та залученими силами, передбачені даним договором роботи на об`єкті: Реконструкція міських каналізаційних очисних споруд м. Старокостянтинів Хмельницької області потужністю 12000 м3/добу. Відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації та календарного графіку виконання робіт; здати в обумовлені строки роботи.

Згідно п. 3.1 договору обсяг, вартість виконаних робіт визначається договірною ціною і відповідними додатками до цього договору, які є невід`ємною частинами цього договору.

Відповідно до Розділу 4 договору генпідрядник перераховує субпідряднику попередню оплату (аванс) у розмірі 30 % від вартості робіт. Наступні 30 % від вартості робіт генпідрядник перераховує субпідряднику за умови підтвердження субпідрядником виконання еквівалентного 30 % від обсягів робіт складеною за формою КБ 2в і довідки про вартість виконаних підрядних робіт, складеної за формою КБ 3. Останні 40 % від вартості робіт генпідрядник перераховує субпідряднику на підставі акту виконаних підрядних робіт, складеного за формою КБ 2в і довідки про вартість виконаних підрядних робіт, складеної за формою КБ 3. Генпідрядник перевіряє акт виконаних робіт і, в разі відсутності зауважень, підписує його та оплачує.

Термін дії договору відповідно до умов п. 13.1 договору встановлений з моменту його підписання і діє до повного виконання послуг за цим договором, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи актів приймання виконаних підрядних робіт №№ 1, 2, 3, 4 за червень 2019 року, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за червень 2019 року, платіжними дорученнями №№ 181 від 19.10.2017, 37 від 28.12.2017, 122 від 04.06.2018, 135 від 22.06.2018, 145 від 03.07.2018, 151, 152 від 12.07.2018, 153 від 13.07.2018, 170 від 09.08.2018, 170 від 09.08.2018, 185 від 30.08.2018, 201 від 21.09.2018, 34 від 02.10.2018, 42 від 24.10.2018, 56 від 08.11.2018, 58 від 15.11.2018, 63 від 22.11.2018, 75 від 14.12.2018, 237 від 22.12.2018, 152 від 05.07.2019 позивач протягом червня 2019 року виконав передбачені договором роботи загальною вартістю 7 683 973 грн., а відповідач оплатив одержані роботи в розмірі 7 420 000 грн.

Вказані акти приймання виконаних підрядних робіт підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками їх товариств без будь-яких зауважень.

За приписами ч.ч. 1-3 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.

Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позивачем виконано прийняті на себе зобов`язання з виконання робіт за договором належним чином на загальну суму 7 683 973 грн., а відповідачем, у свою чергу, прийнято роботи у вказаних обсягах без будь - яких зауважень.

Згідно із п. 1 ст. 889 ЦК України, за договором підряду замовник зобов`язаний сплатити підряднику встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов`язання за договором виконав належним чином, а відповідач в порушення умов Договору в обумовлений строк не оплатив виконані роботи в розмірі 263 973 грн.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на встановлені обставини справи та приписи вищевикладених правових норм, а також оскільки на момент прийняття рішення доказів погашення заборгованості відповідач суду не представив, як і доказів, що спростовують вищевикладені обставини, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 263 973 грн. позивачем нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 5 543,43 грн. інфляційних втрат, 11 174 грн. 3% річних.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або Законом.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи 3% річних та інфляційні витрати, є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Приймаючи до уваги вищенаведені приписи Цивільного кодексу України щодо наявності у позивача права за порушення грошового зобов`язання відповідачем вимагати сплати останнім проценти річних від простроченої суми та інфляційні втрати, перевіривши здійснений позивачем розрахунок, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача 5 543,43 грн. інфляційних втрат, 11 174 грн. 3% річних.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд позову, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 74, 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт ЦМ" задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гелон Груп" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 52-А, корп. 2, ідентифікаційний код 37470856) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт ЦМ" (31100, Хмельницька обл., м. Старокостянтинів, вул. Миру, 68, ідентифікаційний код 35569175) 263 973 (двісті шістдесят три тисячі дев`ятсот сімдесят три) грн. основного боргу, 5 543 (п`ять тисяч п`ятсот сорок три) грн. 43 коп. інфляційних втрат, 11 174 (одинадцять тисяч сто сімдесят чотири) грн. 3% річних, 4 210 (чотири тисячі двісті десять) грн. 36 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.І. Борисенко