ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" березня 2021 р. м. Черкаси справа № 925/405/21

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Г.М.Скиби, в приміщенні господарського суду без виклику представників сторін розглянув заяву фізичної особи-підприємця Дмитренко Лесі Іванівни, АДРЕСА_1

про застосування заходів забезпечення позову до подання позовної заяви

до гр. ОСОБА_1 , АДРЕСА_2

про стягнення 516589,78 грн грошових коштів за договором,

Фізична особа-підприємець Дмитренко Леся Іванівна подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд:

- заборонити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) вчиняти будь-які дії з продажу, дарування, міни, відчуження, застави або зміни власника у будь-який спосіб щодо належного їй нерухомого майна магазину АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Заява мотивована тим, що заявник планує подати позов до гр. ОСОБА_1 про стягнення коштів на користь заявника в розмірі 516589,78 грн за договором оренди майна від 05.09.2019.

гр. ОСОБА_1 зареєстрована в ЄДРПОУ як суб`єкт підприємницької діяльності з 09.11.1995.

Як вказує заявник, станом на 23.11.2020 заборгованість ОСОБА_1 за договором без врахування штрафних санкцій становить 395943,94 грн. Заборгованість не погашена.

Заявнику з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що ОСОБА_1 є власником 2/3 квартири АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №01 та магазином АДРЕСА_4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №01.

З відкритих джерел заявнику стало відомо, що ОСОБА_1 має намір здійснити відчуження належного їй нерухомого майна з метою ухилення від виконання договірних зобов`язань.

Невжиття заходів забезпечення позову, на думку заявника, призведе до реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у справі у разі задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина 2 статті 136 ГПК України).

Згідно частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти певні дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно з пунктом 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 №16 достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У рішенні ЄСПЛ «Волошин проти України» зазначено - ключовим для концепції справедливого розгляду справи як у цивільному, так і кримінальному провадженні є те, щоб скаржник не був позбавлений можливості ефективно представляти свою справу в суді та мав змогу нарівні з протилежною стороною користуватися правами, передбаченими принципом рівності сторін (див. рішення у справі «Стіл та Морріс проти Сполученого Королівства» (Steel and Morris vs. the United Kingdom), заява №68416/01, п. 59, ECHR 2005). Принцип рівності сторін вимагає «справедливого балансу між сторонами», і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її опонентом (див. рішення від 26 травня 2009 року у справі «Бацаніна проти Росії» (Batsanina vs. Russia), заява №3932/02, § 22).

Фізична особа-підприємець Дмитренко Леся Іванівна не підтверджує належними доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування забезпечення позову, та неможливість в подальшому виконати рішення суду, оскільки заява про вжиття заходів забезпечення позову ґрунтується лише на припущеннях можливого задоволення майбутнього позову та можливого невиконання чи утрудненого виконання рішення суду.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідачем від виконання взятих на себе зобов`язань, без наведення відповідного обґрунтування з посиланням на документи чи докази - не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Окрім того, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що обставини, наведені ним у заяві як підстави для забезпечення позову - належать до ризиків господарської діяльності, які несуть усі суб`єкти господарювання. Орендодавець має проявляти свідому обачність при укладенні господарських договорів в частині можливого ухилення орендаря від виконання умов договору.

Оцінюючи доводи та докази заявника, суд дійшов висновку, що заява фізичної особи-підприємця Дмитренко Лесі Іванівни до задоволення не підлягає, оскільки вона не мотивована, ґрунтується лише на припущеннях, без посилання на конкретні обставини та докази, які підтверджують можливе утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду без вжиття заходів до забезпечення позову.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що в провадженні господарського суду Черкаської області перебуває справа №925/1584/20 за позовом фізичної особи-підприємець Дмитренко Лесі Іванівни до Захаревич Людмили Миколаївни про стягнення 274 000,00 грн (суддя Кучеренко О.І.).

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 25 лютого 2021 року суд відмовив позивачу - фізичній особі-підприємцю Дмитренко Лесі Іванівні у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Як вбачається з ухвали суду від 25.02.2021 у справі №925/1584/20 заявник зазначає, що з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що ОСОБА_1 володіє на праві власності 2/3 частин квартири АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №01 та магазином АДРЕСА_4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Як вказує заявник, за наявною інформацією з сайту olx, на ньому міститься оголошення про продаж магазину

АДРЕСА_4 , а оскільки в житловому будинку №42 розміщено лише один магазин є об`єктивні підстави вважати, що саме цей магазин належить ОСОБА_1 .

Враховуючи відсутність зв`язку між запропонованим заявником заходом до забезпечення позову і ймовірним предметом позовної вимоги, суд дійшов висновку, що застосування такого виду забезпечення позову є необґрунтованим, а наведені заявницею підстави не свідчать про те, що дії відповідачки щодо розпорядження свої майном вплинуть на виконання рішення суду про стягнення грошових коштів.

Керуючись ст.ст. 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити фізичній особі-підприємцю Дмитренко Лесі Іванівні в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено відповідно до чинного законодавства.

Суддя Г.М. Скиба