ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
30.03.2021м. ДніпроСправа № 904/6265/20
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді: Бондарєв Е.М., за участю секретаря судового засідання Найдьонова Є.О.
про стягнення 119 304,60 грн. заборгованості за надані послуги з транспортно-експедиторського обслуговування, 5 163,30 грн. пені, 1 290,84 грн. 3% річних, 119 304,60 грн. 100% штрафу
Від позивача (заявника): не з`явився
Від відповідача: не з`явився
Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер Транс Лоджістікс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №б/н від 13.11.2020 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай Пі Джі Натс Продакшн" заборгованості на загальну суму 245 063,34 грн., з яких:
- 119 304,60 грн. заборгованість за надані послуги з транспортно-експедиторського обслуговування;
- 5 163,30 грн. пеня за період з 01.07.2020 по 09.11.2020;
- 1 290,84 грн. 3% річних за період з 01.07.2020 по 09.11.2020;
- 119 304,60 грн. 100% штрафу.
Також позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати у сумі 31 675,95 грн., з яких 3 675,95 грн. судовий збір та 28 000,00 грн. витрати на оплату правничої допомоги.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2021 позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай Пі Джі Натс Продакшн" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Транс Лоджістікс" 119 304,60 грн. заборгованості за надані послуги з транспортно-експедиторського обслуговування, 5 163,30 грн. пені, 1 290,84 грн. 3% річних, 119 304,60 грн. 100% штрафу, 3 675,95 грн. витрат по сплаті судового збору.

На електрону пошту суду 22.03.2021 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Транс Лоджістікс" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у справі у розмірі 29 026,34 грн.

Ухвалою суду від 22.03.2021 призначено заяву до розгляду в засіданні на 30.03.2021 о 11:30 год.

На електрону пошту суду 29.03.2021 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Транс Лоджістікс" про проведення судового засідання без участі позивача.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В судовому засіданні 30.03.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, дослідивши подані докази, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Транс Лоджістікс", в межах строків передбачених встановлених ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, подано заяву про компенсацію витрат на правову допомогу, понесених позивачем, під час розгляду справи №904/6265/20.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Транс Лоджістікс" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу суд вбачає підстав для її задоволення частково.

На підтвердження понесених витрат, позивачем в матеріали справи надано:

- ордер серія ОД№671044 від 13.11.2020;

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю;

- копію договору №45 про надання правової допомоги від 30.10.2020;

- копію додаткової угоди №1 від 30.10.2020;

- копію рахунку-фактури №69 від 25.11.2020 на суму 28 000,00 грн.;

- копію платіжного доручення №18217 від 18.12.2020 на суму 14 000,00 грн.;

- копію платіжного доручення №18228 від 22.12.2020 на суму 14 000,00 грн.;

- копії залізничних квитків.

Також надано детальний опис послуг, наданих адвокатом в рамках надання правничої допомоги адвокатом у справі №904/6265/20, відповідно до якого:

1) проведення консультації з замовником, погодження правової позиції 30.10.2020 - 1 год.;

2) підготовка та подача до Господарського суду Дніпропетровської області позовної заяви про стягнення заборгованості 13.11.2020 - 8 год.;

3) підготовка та подача до Господарського суду Дніпропетровської області клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції 24.11.2020 - 0,5 год.;

4) участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції 16.12.2020 - 0,5 год.;

5) підготовка та подача до Господарського суду Дніпропетровської області клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції 17.12.2020 - 0,5 год.;

6) участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції 18.01.2021 - 0,5 год.;

7) підготовка та подача до Господарського суду Дніпропетровської області клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції 19.01.2021 - 0,5 год.;

8) ознайомлення з відзивом на позовну заяву 08.02.2021 - 1 год.;

9) підготовка та подача до Господарського суду Дніпропетровської області відповіді на відзив 15.02.2021 - 2 год.;

10) підготовка та подача до Господарського суду Дніпропетровської області клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції 03.03.2021 - 0,5 год.;

11) участь у судовому засіданні 16.03.2021 - 1 год.;

12) підготовка та подача до Господарського суду Дніпропетровської області заяви про стягнення судових витрат 19.03.2021 - 1 год.

Усього адвокатом АО "Едвайзерс" Бєлогуб М.В. на виконання робіт (надання послуг) витрачено 17 год.

Також витрати на прибуття до суду адвоката з метою участі у судовому засіданні 16.03.2021 на суму 1 026,34 грн.

Позивач просить відшкодувати витрати на правничу допомогу у розмірі 29 026,34 грн. (28 000,00 грн. правова допомога + 1 026,34 грн. витрати на прибуття до суду).

Відповідно до п.1.1 договору №45 про надання правової допомоги від 30.10.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер Транс Лоджістікс" (далі - замовник) доручає, а Адвокатське об`єднання "Едвайзерс" (далі - виконавець) приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу на умовах, передбачених договором. Обсяг необхідної правової допомоги та її вартість узгоджується сторонами у додаткових угодах до договору.

Згідно з Додатковою угодою №1 від 30.10.2020 замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу по представництву інтересів замовника в Господарському суді Дніпропетровської області за позовною заявою замовника до Товариства з обмеженою відповідальністю №Ай Пі Джі Натс Продакшн" про стягнення заборгованості за договором транспортного експедирування № від 20.11.2017. Сторони домовилися, що вартість послуг виконавця за Додатковою угодою складає 28 000,00 грн.

Відповідно до п.3.1 договору №45 про надання правової допомоги від 30.10.2020 за результатами надання професійної правничої допомоги складається Акт прийому-передачі наданих послуг, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг фактично наданої виконавцем допомоги та її вартість.

Обсяг правової допомоги виконавця сплачується у розмірі 1 450,00 грн./год. послуг виконавця оплачуються згідно з виставленими рахунком протягом п`яти календарних днів з дня отримання рахунку (п.3.4 договору №45 про надання правової допомоги від 30.10.2020).

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частинами 3, 4, 5 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Положеннями частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Відповідно до пункту 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частин 5, 6 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

У рішенні ЄСПЛ від 22 лютого 2005 року у справі "Пакдемірлі проти Туреччини" (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала "гонорар успіху" у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Здійснивши аналіз ціни позову предмета та підстав позову, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін та інших учасників справи, значення для суспільного інтересу, суд дійшов висновку, що складності у розгляді справи не виникло.

Судом здійснено детальний та ретельний аналіз кожної складової наданих адвокатом послуг, що наведений у заяві про стягнення судових витрат та встановлено, що з рахуванням п.3.4 договору №45 кількість годин, витрачених адвокатом для надання таких послуг, правова допомога складає 24 650,00 грн. (17 год. х 1 450,00 грн. = 24 650,00 грн.).

Представлені суду докази в підтвердження надання позивачу адвокатських послуг, пов`язаних з розглядом даної справи, не є безумовною підставою для відшкодування витрат в заявленому розмірі, адже розмір відповідних витрат має, крім іншого, відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Таким чином, обґрунтованими суд вважає вимоги позивача в частині відшкодування витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги у розмірі в розмірі 24 650,00 грн.

Щодо витрат на прибуття до суду адвоката, а саме у сумі 1 026,34 грн. суд зазначає, що поїздки адвоката залізничним транспортом не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Також суд зазначає, що витрати на прибуття до суду представників позивача, не відносяться до судових витрат у розумінні Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, керуючись статтями 241, 244, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Транс Лоджістікс" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай Пі Джі Натс Продакшн" (49114, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Князя Ярослава Мудрого, буд. 59, ідентифікаційний код 41124475) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Транс Лоджістікс" (65014, Одеська область, м. Одеса, вул. Маразліївська, буд. 1/20, ідентифікаційний код 36553339) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 24 650,00 000,00 грн.

В решті вимог відмовити.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового додаткового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено - 05.04.2021.

Суддя Е.М. Бондарєв