ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року Справа № 903/800/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Демидюк О.О. , суддя Крейбух О.Г.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

за участю представників:

позивач - представники Заікін В.М, Ткачук А.А.

відповідач - не з`явився

від третьої особи - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" на рішення господарського суду Волинської області від 08.02.2021р. у справі №903/800/20 (повний текст складено 15.02.2021р., суддя В.А. Войціховський)

за позовом Підприємства теплових мереж "Ковельтепло", м. Ковель

до відповідача: Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал", м. Ковель

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Ковельська міська рада, м. Ковель

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинської області від 08.02.2021р. у справі №903/800/20 позов задоволено частково. Зобов`язано Ковельське управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" за власний рахунок відновити водопровід в районі будинку по вул. 40 років Перемоги, 13 в м. Ковелі та забезпечити постачання питної води до об`єктів Підприємства теплових мереж "Ковельтепло" по вул. Володимирській, 97а (адмінприміщення) та по вул. Володимирській, 85 (резервний ввід котельні) в м. Ковелі з дотриманням відповідної потужності та кількості.

Відмовлено в задоволенні позову в частині визнання протиправною бездіяльності Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" щодо відмови у проведенні ремонтних робіт водопроводу в районі будинку по вул. 40 років Перемоги, 13 в м. Ковелі та забезпеченні питною водою об`єктів Підприємства теплових мереж "Ковельтепло" по вул. Володимирській, 97а (адмінприміщення) та по вул. Володимирській, 85 (резервний ввід котельні) в м. Ковелі, відмовити.

Стягнуто з Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" на користь Підприємства теплових мереж "Ковельтепло" 2 102,00 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Вказане рішення обґрунтоване тим, що рішенням Ковельської міської ради від 29.01.2015р. №65/2 "Про обслуговування водопровідних та теплових мереж" встановлено, що до моменту фактичного прийняття на баланс комунальних підприємств мереж, зазначених в п. 1 даного рішення, обслуговування та ремонт вказаних мереж проводити Ковельському УВКГ "Ковельводоканал", ПТМ "Ковельтепло" за власні кошти. Рішенням Ковельської міської ради від 23.07.2015р. №74/43 "Про безоплатну передачу безгосподарних мереж" було вирішено прийняти безоплатно у комунальну власність міста з подальшою передачею на баланс Ковельському управлінню водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" безгосподарні мережі водопостачання та водовідведення. Рішення Ковельської міської ради від 29.01.2015р. №65/2 "Про обслуговування водопровідних та теплових мереж" та від 23.07.2015р. №74/43 "Про безоплатну передачу безгосподарних мереж" предметом судових розглядів не виступали, у встановленому законом порядку скасовані не були та є чинними на даний час. Також судом першої інстанці було встановлено, що балансова належність мереж вже неодноразово були предметом розгляду в суді про визнання укладеними договорів в редакції Ковельського УВКГ "Ковельводоканал". Судом першої інстанції встановлено, що зі схеми підключення адмінприміщення по вул. Володимирська, 97А та котельні по вул. Володимирська, 85 в м. Ковелі до мереж централізованого водопостачання вбачається, що адмінприміщення не може використовувати воду із іншого водопроводу окрім того, який пошкоджено. Доказів знаходження на балансі позивача підприємства теплових мереж "Ковельтепло" мереж холодного водопостачання та каналізаційних мереж, які є предметом даного спору, немає. Місцевим господарський судом, на підставі викладеного, задоволено вимогу позивача про зобов`язання Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" за власний рахунок відновити водопровід з дотриманням відповідної потужності та кількості. А також відмовлено у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" щодо відмови у проведенні ремонтних робіт водопроводу, оскільки вказане не призведе до ефективного захисту прав особи, яка звернулася до суду.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, відповідач Ковельське управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" звернулося до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Волинської області від 08.02.2021р. у справі №903/800/20 в частині зобов`язання Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" за власний рахунок відновити водопровід в районі будинку по вул. 40 років Перемоги, 13 в м. Ковелі та забезпечити постачання питної води до об`єктів Підприємства теплових мереж "Ковельтепло" по вул. Володимирській, 97а (адмінприміщення) та по вул. Володимирській, 85 (резервний ввід котельні) в м. Ковелі з дотриманням відповідної потужності та кількості та сплати на користь позивача 2102,00 грн судових витрат, пов`язаних з оплатою судового збору. Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю. Стягнути із позивача витрати, пов`язані з оплатою судового збору.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що судове рішення в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з таких підстав: судом неповно встановлені обставин, які мають значення для справи, не доведено обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального права. Зокрема, скаржник зазначає, що згідно рішення міської ради №65/2 "Про обслуговування водопровідних та теплових мереж" безгосподарні водо- та тепломережі повинні були бути прийняті у комунальну власність міста з їх подальшою передачею на баланс Ковельському УВКГ "Ковельводоканал" та ПТМ "Ковельтепло". Проте, станом на сьогоднішній день водопровідні вводи і розподільчі мережі холодного водопостачання до зрізу будівель ПТМ "Ковельтепло" не визнані безгосподарними; відсутнє рішення Ковельської міської ради про прийняття їх у комунальну власність міста; відсутнє рішення Ковельської міської ради про передачу даних мереж на баланс Ковельського УВКГ "Ковельводоканал" з комунальної власності міста. Скаржник зазначає, що Ковельське УВКГ "Ковельводоканал" з метою недопущення завдання збитків комунальному підприємству неодноразово своїми листами №160 від 17.02.2017р., №221 від 16.03.2017р., № 569 від 26.05.2017р., №809 від 16.06.2017р., №1165 від 28.08.2017р. зверталось до Ковельської міської ради з проханням посприяти щодо: внесення змін в рішення Ковельської міської ради Волинської області від 29.01.2015р. №65/2, скасувавши його в частині зобов`язання Ковельського УВКГ "Ковельводоканал" за власні кошти обслуговувати та ремонтувати безгосподарні водопровідні вводи до котелень та каналізаційні мережі від них; передачі безгосподарних водопровідних вводів до котелень та каналізаційні мережі від них на баланс ПТМ "Ковельтепло" з подальшим укладенням з Ковельським УВКГ "Ковельводоканал" договору на їх обслуговування та оформленням Актів балансової належності та експлуатаційної відповідальності мереж. Проте, станом на сьогодні управління не отримало жодної відповіді на свої звернення.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції помилково вважає, що рішенням Ковельської міської ради від 23.07.2015р. №74/43 "Про безоплатну передачу безгосподарних мереж" було врегульовано питання щодо спірних мереж, оскільки даним Рішенням №74/43 вирішено питання виключно вуличних безгосподарних мереж водопостачання та водовідведення згідно Додатків 1, 2 до нього, і жодним чином не врегульоване питання щодо безгосподарних водопровідних вводів до котелень, бойлерних та теплових пунктів ПТМ "Ковельтепло", в тому числі і спірного водопровідного вводу в районі будинку по вул. 40 р. Перемоги, 13, за допомогою якого забезпечується надання послуги з централізованого водопостачання за адресами вул. Володимирська, 97а, вул. Володимирська, 85. Скаржник наголошує, що вказані в позовній заяві мережі в районі будинку по вул. 40 р. Перемоги, 13 в м. Ковелі не перебувають у комунальній власності міста та не передані на баланс Ковельського УВКГ "Ковельводоканал", витрати на їх обслуговування не включено до тарифу управління, тому не можуть обслуговуватися ним. Позивачем не надано жодних документів, які б свідчили про перебування мереж на балансі Ковельського УВКГ "Ковельводоканал". Здійснення обслуговування та ремонту спірних мереж, які не перебувають на балансі Ковельського УВКГ "Ковельводоканал", за кошти підприємства зумовить завдання прямих збитків управлінню та міститиме ознаки кримінального правопорушення (злочину).

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що жодним судовим рішенням не встановлено технічні характеристики мереж, зокрема, їх протяжність, матеріал труб, балансова вартість, рік введення в експлуатацію, що необхідно для здійснення їх належного обслуговування, ремонту.

Судом першої інстанції також не взяті до уваги наступні твердження відповідача, які свідчать про неправдивість та недобросовісність позивача, а саме: ПТМ "Ковельтепло" у своїй позовній заяві вказує, що з 29.03.2019р. адміністративне приміщення позивача по вул. Володимирській, 97А відключене від холодного водопостачання через порив підвідного трубопроводу (тобто спірного водопровідного вводу), тому з квітня 2019 року на даному об`єкті відсутнє холодне водопостачання, про що свідчать розрахунки витрат холодної води на потреби ПТМ "Ковельтепло" за квітень 2019р, вересень 2020 року (наявні в матеріалах справи). Однак, згідно наданих позивачем Ковельському УВКГ "Ковельводоканал" розрахунків витрат холодної годи на потреби ПТМ "Ковельтепло" за грудень 2020 року за адресою адмінприміщення по вул. Володимирській, 97А було використано 19 метрів кубічних холодної води, за січень 2021 року - 14 метрів кубічних. Факт відновлення споживання послуг з централізованого водопостачання підтверджується Актом від 15.12.2020р. про контрольне зняття показників лічильників, складеного представником відповідача за підписом представника позивача. Твердження позивача про відсутність централізованого водопостачання в адміністративному приміщенні за адресою вул. Володимирська, 97 А в м. Ковель не відповідають дійсності і спірний водопровід з боку будинку по вул. 40 р. Перемоги, 13, на сьогоднішній день працює в звичайному режимі і забезпечує холодним водопостачанням об`єкти ПТМ "Ковельтепло".

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.03.2021р. відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" на рішення господарського суду Волинської області від 08.02.2021р. у справі №903/800/20. Розгляд апеляційної скарги призначено на 30.03.2021р. об 10:00 год.

У відзиві на апеляційну скаргу ПТМ "Ковельтепло" просить залишити рішення господарського суду Волинської області від 08.02.2021р. без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Представники позивача заперечили вимоги та доводи апеляційної скарги з підстав, наведених у відзиві.

Скаржник та третя особа в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до частини 1 статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 269 ГПК України.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників позивача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення слід залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 509 Цивільного Кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до приписів ст. 526 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з відповідними приписами ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.12.2018р. між Ковельським управлінням водопровідно-каналізаційним господарством "Ковельводоканал" (Виробник) та Підприємством теплових мереж "Ковельтепло" (Споживач) було укладено Договір №2 В ПТМ на подачу холодної води з комунального водопроводу з Додатком №1 до нього "Перелік об`єктів та точок комерційного обліку споживача" протоколом розбіжностей до вказаного договору, згідно з п. 2.1. котрого виробник бере на себе зобов`язання забезпечувати Споживача питною водою, яка відповідає ДБН В.2.5-74:2013 "Водопостачання зовнішні мережі та споруди", що є сировиною для виробництва гарячої води та для власних потреб Споживача, до межі балансової належності в необхідних Споживачу обсягах, що визначаються згідно показів засобів обліку води в порядку, передбаченому даним Договором. Підтримувати в місці приєднання Споживача до міської комунальної водопровідної мережі напір не менше 20 м водяного стовпа для забезпечення безаварійної роботи технологічного обладнання. Об`єкти Споживача зазначені в Додатку №1.

У відповідності до п. 4.1. договору розрахунки за воду, використану Споживачем, здійснюються на підставі щомісячно виставлених Виробником рахунків, згідно з Правилами, чинним законодавством України та затвердженими тарифами, які Споживач отримує у відділі обліку і збуту Виробника. Рахунок наданий Водоканалом є одночасно актом передавання-приймання виконаних робіт. У разі змін тарифів, діючих на час укладення договору, оплата Споживачем наданих йому послуг здійснюється за новими цінами без зміни інших умов договору.

Споживач має право на, зокрема, отримання своєчасно та належної якості послуг згідно із законодавством та умовами цього договору (п. 5.1. договору).

Відповідно до п. 5.12. договору Виробник зобов`язаний, зокрема, забезпечувати вчасне та відповідної якості надання послуг згідно із законодавством та умовами Договору.

Згідно з п. 9.1. цього договору цей договір укладається строком до 31.12.2019р. і набуває чинності з моменту його підписання і скріплення печатками уповноваженими представниками Сторін. Взаємні права та обов`язки Сторін, передбачені даним Договором, виникають у них з 01.01.2019р.

Вказаний договір підписано сторонами та скріплено відтисками печаток господарюючих суб`єктів.

Колегія суддів зазначає, що Договір №2 В ПТМ на подачу холодної води з комунального водопроводу від 26.12.2018р. не був предметом судового розгляду, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був. Вказане підтвердили представники позивача в судовому засіданні.

Договір №2 В ПТМ на подачу холодної води з комунального водопроводу від 26.12.2018р. є договором надання послуг.

Згідно із ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договірні правовідносини між сторонами регулюються Законом України "Про питну воду та питне водопостачання", сферу дії якого визначено статтею 2 Закону, відповідно до якої дія вказаного Закону поширюється на всі суб`єкти господарювання, що виробляють питну воду, забезпечують міста, інші населені пункти, окремо розташовані об`єкти питною водою шляхом централізованого питного водопостачання або за допомогою пунктів розливу води (в тому числі пересувних), застосування установок (пристроїв), інших засобів нецентралізованого водопостачання, а також на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, що здійснюють регулювання, нагляд і контроль за якістю питної води, станом джерел та систем питного водопостачання, а також споживачів питної води.

Згідно ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги; результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Виконавцем послуг з централізованого водопостачання та послуг з централізованого водовідведення є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення (ст. 6 Закону).

Статтею 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" визначено, що послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з: підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням; підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов`язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення; об`єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об`єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі укладених ними договорів; власниками будинків, що перебувають у приватній власності. Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті.

Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті. Тобто, ст. 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" передбачає надання послуг з питного водопостачання на підставі договору з підприємством питного водопостачання.

У відповідності до ст. 22 вказаного Закону споживачі питної води, послуг з питного водопостачання та водовідведення мають право на: забезпечення питною водою, якість якої відповідає державним санітарним нормам і правилам, кількість і режим подачі якої визначаються на договірних засадах в обсязі, не меншому від нормативів питного водопостачання; підключення в установленому порядку до централізованого водопостачання та водовідведення.

Порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України урегульовано Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України (далі - Правила), затвердженими Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008р. №190 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 07.10.2008р. №936/15627.

Ці Правила є обов`язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об`єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод (пункт 1.1 Правил).

У відповідності до п.п. 1.3., 1.5.-1.7. вказаних Правил, виробник обслуговує вуличні, квартальні та дворові мережі водопостачання та водовідведення, споруди і обладнання, а також технологічні прилади й пристрої на них, які перебувають у нього на балансі або на які є відповідний договір на обслуговування із споживачем. Водопровідні вводи державного житлового фонду, житлово-будівельних кооперативів (далі - ЖБК), а також об`єднань співвласників багатоквартирних будинків (далі - ОСББ), усі магістральні й розподільчі внутрішньоквартальні мережі централізованого водопостачання, а також вуличні водорозбірні колонки, призначені для колективного водокористування, окремо розташовані підвищувальні насосні станції холодного водопостачання, артезіанські свердловини передаються за згодою власника згідно з відповідними рішеннями органів місцевого самоврядування на баланс виробника для подальшої експлуатації. За стан водопровідних мереж, які проходять у технічних підвалах і до яких приєднані внутрішньобудинкові мережі, є відповідальними підприємства та організації, у яких вони перебувають на балансі. Водопровідні вводи до теплових пунктів (далі - ТП), котелень, окремо побудованих насосних станцій для підвищення тиску, а також розподільчі мережі від цих об`єктів експлуатують підприємства, на балансі яких перебувають ці об`єкти. Водопровідні вводи до об`єктів, що належать до комунальної власності територіальної громади, та розподільчі мережі холодного водопостачання від них до зовнішнього зрізу будівель експлуатують виробники. Експлуатацію мереж холодного водопостачання в межах ТП та котелень здійснюють організації, на балансі (в управлінні) яких вони перебувають.

Згідно п. 2.1 Правил, договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги".

З матеріалів справи вбачається, що 25.03.2019р. адміністративне приміщення ПТМ "Ковельтепло" по вул. Володимирській, 97А та резервний ввід котельні по вул. Володимирській, 85 в м. Ковелі були відключені від холодного водопостачання через порив підвідного трубопроводу. Таким чином, з квітня 2019р. на даних об`єктах відсутнє холодне водопостачання, про що свідчать розрахунки витрати холодної води на потреби ПТМ "Ковельтепло" за квітень 2019р, вересень 2020р.

Листом від 01.04.2019р. вих. №890 позивач - ПТМ "Ковельтепло" звернулося до Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" з проханням ліквідувати порив водопроводу. Однак, відповіді позивач не отримав, водопостачання не відновив.

16.04.2019р. за вих. №991 позивач звернувся письмово до Ковельського міського голови Кіндера О.О. з приводу відсутності холодного водопостачання в приміщенні адмінбудівлі по вул. Володимирській, 97а в м. Ковелі.

11.06.2019р. за вх. №529 ПТМ "Ковельтепло" отримало відповідь за підписом заступника Ковельського міського голови від 20.05.2019р. №544/3.17/2-19, якою було надіслано відповідь відповідача №618 від 15.05.2019р., з якої вбачається, що УВКГ "Ковельводоканал" не має наміру ремонтувати даний водопровід і, відповідно, подавати холодне водопостачання на об`єкт ПТМ "Ковельтепло".

Згідно пункту 3.1. Статуту Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" (нова редакція), затвердженого рішенням міської ради 23.04.2020р. №66/6 підприємство створене з метою отримання прибутку, підвищення ефективності використання майна, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Ковеля, а також з метою забезпечення всіх категорій споживачів водопостачанням та водовідведенням, належним обслуговуванням водопровідних та каналізаційних систем, виконанням інших робіт та послуг.

Ковельське управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" є одним з основних надавачів послуг водопостачання водовідведення в м. Ковелі та Ковельському районі. Ковельське УВКГ "Ковельводоканал" належить до комунальної форми власності. Здійснює свою діяльність на підставі ліцензії №8 від 02.12.2011р. (переоформлено рішенням від 20.10.2015р. №2601). Власником підприємства є Ковельська міська рада, якій згідно ст. 17 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" підпорядковане, підзвітне та підконтрольне Ковельське УВКГ.

Як вбачається з матеріалів справи, УВКГ "Ковельводоканал" ігнорує неодноразові вимоги щодо відновлення пошкодженого водопроводу мотивуючи це тим, що вказана аварійна ділянка водопроводу має перебувати на балансі ПТМ "Ковельтепло".

Однак, такі твердження та дії відповідача, не відповідають умовам укладеного між УВКГ "Ковельводоканал" та ПТМ "Ковельтепло" Договору №2 В ПТМ на подачу холодної води з комунального водопроводу від 26.12.2018р., а також з рішеннями Ковельської міської ради від 29.01.2015р. №65/2 "Про обслуговування водопровідних та теплових мереж" та від 23.07.2015р. №74/43 "Про безоплатну передачу безгосподарних мереж", з огляду на таке.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Згідно з пунктом 15 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання щодо скасування актів органів виконавчої влади, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням ради, прийнятим у межах її повноважень, вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Частинами дев`ятою та десятою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ковельської міської ради від 29.01.2015р. №65/2 "Про обслуговування водопровідних та теплових мереж" було вирішено прийняти у комунальну власність міста з подальшою передачею на Баланс: - Ковельському управлінню водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" безгосподарні водопровідні вводи і розподільчі мережі холодного водопостачання до зрізу будівель комунальних підприємств (ПТМ "Ковельтепло", РЖКП №1, РЖКП №2, КП "Добробут") та бюджетних установ міста, водовідведення до першого від будівлі колодязя включно; - Підприємству теплових мереж "Ковельтепло" безгосподарні теплові мережі, мережі гарячого водопостачання до зрізу будівель комунальних підприємств (Ковельське УВКГ "Ковельводоканал", РЖКП №1, РЖКП №2, КП "Добробут") та бюджетних установ міста. Відділу комунального господарства (Балак О.С.) здійснити необхідні дії щодо приймання-передачі вищевказаних засобів відповідно до вимог чинного законодавства. Ковельському УВКГ "Ковельводоканал" (Рибачок Ю.І.) прийняти на баланс підприємства водопровідні вводи і розподільчі мережі холодного водопостачання до зрізу будівель комунальних підприємств (ПТМ "Ковельтепло", РЖКП №1, РЖКП №2, КП "Добробут") та бюджетних установ міста, водовідведення до першого від будівлі колодязя включно. Підприємству теплових мереж "Ковельтепло" (Бойко В.І.) прийняти на баланс підприємства теплові мережі, мережі гарячого водопостачання зрізу будівель комунальних підприємств (Ковельське УВКГ "Ковельводоканал", РЖКП №1, РЖКП №2, КП "Добробут") та бюджетних установ міста. До моменту фактичного прийняття на баланс комунальних підприємств мереж, зазначених в п. 1 даного рішення, обслуговування та ремонт вказаних мереж проводити Ковельському УВКГ "Ковельводоканал" (Рибачок Ю.І.), ПТМ "Ковельтепло" (Бойко В.І.) за власні кошти.

Водночас, рішенням Ковельської міської ради від 23.07.2015р. №74/43 "Про безоплатну передачу безгосподарних мереж" було вирішено прийняти безоплатно у комунальну власність міста з подальшою передачею на баланс Ковельському управлінню водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" безгосподарні мережі водопостачання та водовідведення (згідно додатків 1,2). Відділу комунального господарства (Балак О.С.) здійснити необхідні дії щодо приймання-передачі вищевказаних мереж відповідно до вимог чинного законодавства. Ковельському УВКГ "Ковельводоканал" (Рибачок Ю.І.) прийняти на баланс підприємства безгосподарні мережі водопостачання та водовідведення. Вважати таким, що втратило чинність рішення міської ради від 15.04.2015р. №69/44 "Про безоплатну передачу безгосподарних мереж". Контроль за виконанням цього рішення покласти на комісію з питань житлово-комунального господарства, екології та благоустрою міста, комунального майна, промисловості, будівництва, транспорту, зв`язку, торговельного та побутового обслуговування населення (Кіндер Г.О.).

Рішення Ковельської міської ради від 29.01.2015р. №65/2 "Про обслуговування водопровідних та теплових мереж" та від 23.07.2015р. №74/43 "Про безоплатну передачу безгосподарних мереж" предметом судових розглядів не виступали, у встановленому законом порядку скасовані не були та є чинними на даний час.

В матеріалах справи наявний лист Міністерства розвитку громад та територій України від 05.12.2019р. №8/9.1.15354-19, який адресований ПТМ "Ковельтепло", в якому зазначено, що у разі якщо котельні, теплові пункти, які знаходяться в повному господарському віданні ПТМ "Ковельтепло", належать територіальній громаді міста, в особі Ковельської міської ради, ці об`єкти є комунальною власністю Ковельської міської ради

Поруч з цим, як вбачається з п. 6.1 укладеного договору №2 В ПТМ на подачу холодної води з комунального водопроводу від 26.12.2018р., який прийнятий відповідачем з розбіжностями до договору, між споживачем та виробником встановлюється межа балансової належності водопровідних мереж і споруд відповідно до Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства №190 від 27.06.2008р.; - водопровідні вводи до об`єктів, що належать до комунальної власності територіальної громади, та розподільчі мережі холодного водопостачання від них до зовнішнього зрізу будівель експлуатує та обслуговує Виробник відповідно до рішення Ковельської міської ради від 29.01.2015р. №65/2 "Про обслуговування водопровідних та теплових мереж"; - водопровідні вводи до насосних станцій для підвищення тиску а також розподільчі мережі від них експлуатують підприємства, на балансі яких вони перебувають; - внутрішні водопровідні мережі, споруди і пристрої включно з водомірним вузлом і розміщеною на ньому протипожежною засувкою знаходяться на балансі споживача, експлуатуються та обслуговуються останнім.

Судом першої інстанцїі правильно встановлено, що балансова належність мереж вже неодноразово були предметом розгляду в суді про визнання укладеними договорів в редакції Ковельського УВКГ "Ковельводоканал" (постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 14.08.2018р. по справі № 903/109/18; рішення Господарського суду Волинської області від 22.05.2017р. по справі № 903/213/17 та від 20.06.2017р. по справі № 903/312/17, які набрали законної сили).

Так, рішенням Господарського суду Волинської області від 22.05.2017р. у справі №903/213/17, яке набрало законної сили, в позові Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" до Комунального підприємства теплових мереж "Ковельтепло", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Ковельська міська рада про визнання договору укладеним, було відмовлено. При цьому, судом не було взято до уваги доводи позивача, що 01.01.2015р. проектування котелень та теплових пунктів здійснювалось відповідно до вимог СНиП П-35-76 "Котельні установки" проектування зовнішніх та внутрішніх мереж водопроводу і каналізації в даному СНиП виділено в окремий Розділ 17 ("Водопровод и канализация"), відповідно до якого проект будівництва котельні включає в себе розділи ВК, та ЗВК (внутрішні та зовнішні мережі водопроводу каналізації), який може не входити до складу проекту лише у випадку реконструкції окремих елементів котелень (бойлерних) та входить до загальної вартості будівництва об`єкту, а отже вартість об`єкта будівництва (котельня, тепловий пункт) включає в себе вартість всіх інженер мереж, які є частиною проекту будівництва, включаючи зовнішні і внутрішні мережі водопостачання та водовідведення, а відтак про те, що при передачі на баланс ПТМ "Ковельтепло" котелень та теплопунктів (Бойлерних) дані об`єкти включали в себе вартість зовнішніх мереж водопостачання та каналізації, а тому дані мережі повинні знаходитися на балансі ПТМ "Ковельтепло" як частини прийнятих на баланс об`єктів (котелень). Таким чином, витрати на обслуговування і ремонт водопровідних вводів до котелень та зовнішніх мереж каналізації від них включені до тарифів ПТМ "Ковельтепло". Разом з тим, судом не взято до уваги твердження позивача щодо відсутності дій зі сторони Ковельської міської ради, а саме не визнання безгосподарними теплових мереж, відсутність рішення Ковельської міської ради про прийняття їх у комунальну власність міста та про передачу даних мереж на баланс Ковельського УВКГ "Ковельводоканал" з комунальної власності міста, як на підставу до задоволення позову, оскільки підставою для укладення даного договору в редакції позивача, є докази знаходження на балансі ПТМ "Ковельтепло" зовнішніх водопровідних мереж і споруд холодного водопостачання та каналізації.

Крім того, постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.08.2018р. у справі №903/109/18 за позовом Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" до підприємства теплових мереж "Ковельтепло", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Ковельська міська рада Волинської області про визнання укладеними договорів в редакції позивача, також було визначено, що оскільки позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про перебування мереж холодного водопостачання на балансі ПТМ "Ковельтепло", місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову щодо визнання укладеним договорів №2В ПТМ від 22 січня 2018 року на подачу холодної води з комунального водопроводу та №2КС ПТМ від 22 січня 2018 року на приймання стічних вод до комунальної каналізації в редакції Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал".

Поруч з цим, як вбачається з рішення господарського суду по справі №903/109/18 від 22.05.2017р. судами встановлено, що "... Ковельською міською радою унормовано порядок обслуговування водопровідних та теплових мереж на підставі рішень № 65/2 від 29.01.2015р. та № 74/43 від 23.07.2015р. та укладеними між сторонами Договором на прийняття стічних вод до комунальної каналізації №2-КС ПТМ від 02.03.2015р. на період з 01.02.2015р. по 31.12.2015р. та Договором № 2 КС - ПТМ на приймання стічних вод до комунальної каналізації від 28.12.2015р. на період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р., які є чинними. Крім того, між сторонами було укладено Договір про співпрацю від 18.05.2015р., який є діючим".

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За приписами ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від у 03.07.2018р. у справі №917/1345/17: "преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом; преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення".

Як вбачається з Довідки про наявність матеріально - технічної бази на котельнях підприємства станом на 01.10.2020р., зокрема, трубопровід холодного водопостачання, до якого підключені котельня Володимирська, 85 та адмінприміщення по вул. Володимирській, 97а в м. Ковелі на балансі ПТМ "Ковельтепло" не перебуває.

Згідно схем, наданих відповідачем УВКГ "Ковельводоканал", до укладеного договору між сторонами на подачу холодної води, останнім визначено точки розподілу надання послуг з централізованого постачання холодної води, відповідно до яких аварійна ділянка трубопроводу в районі будинку но вул. 40 років Перемоги, 13 в м. Ковелі належить саме відповідачу, адже на схемі чітко вказано точку підключення адмінприміщення ПТМ "Ковельтепло" по вул. Володимирська, 97А в м. Ковелі.

Також, зі схеми підключення адмінприміщення по вул. Володимирська,97А та котельні по вул. Володимирська, 85 в м. Ковелі до мереж централізованого водопостачання вбачається, що адмінприміщенняне може використовувати воду із іншого водопроводу окрім того, який пошкоджено.

Доказів знаходження на балансі позивача підприємства теплових мереж "Ковельтепло" мереж холодного водопостачання та каналізаційних мереж, які є предметом даного спору відповідач також не надав.

Отже, підлягає до задоволення вимога позивача про зобов`язання Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" за власний рахунок відновити водопровід в районі будинку по вул. 40 років Перемоги, 13 в м. Ковелі та забезпечити постачання питної води до об`єктів Підприємства теплових мереж "Ковельтепло" по вул. Володимирській, 97а (адмінприміщення) та по вул. Володимирській, 85 (резервний ввід котельні) в м. Ковелі з дотриманням відповідної потужності та кількості.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" щодо відмови у проведенні ремонтних робіт водопроводу в районі будинку по вул. 40 років Перемоги, 13 в м. Ковелі та забезпеченні питною водою об`єктів Підприємства теплових мереж "Ковельтепло" по вул. Володимирській, 97а (адмінприміщення) та по вул. Володимирській, 85 (резервний ввід котельні) в м. Ковелі, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (частина перша статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду сформованої у постанові від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16 суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Статтею 14 Господарського процесуального кодексу України передбачено засади диспозитивності господарського судочинства, зокрема те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Отже, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законом або договором в межах визначених статтею 14 Господарського процесуального кодексу України.

Право суду щодо захисту цивільного права або інтересу іншим способом, який не суперечить закону, можливо лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо суд дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної у позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів.

Подібна правова позиція сформована у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що формальний підхід відповідача до виконання умов договору №2 В ПТМ на подачу холодної води з комунального водопроводу від 26.12.2018р. та рішення Ковельської міської ради від 29.01.2015р. №65/2 "Про обслуговування водопровідних та теплових мереж" став наслідком порушення прав позивача.

Обраний позивачем спосіб захисту, а саме: визнання протиправною бездіяльності Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" щодо відмови у проведенні ремонтних робіт водопроводу, є неефективним в розумінні Конвенції та фактично не призводить до відновлення порушеного права, що виключає можливість задоволення заявлених позовних вимог. В цій частині в позові слід відмовити.

Таким чином, доводи апелянта, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Місцевим господарським судом повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для зміни, скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" на рішення господарського суду Волинської області від 08.02.2021р. у справі №903/800/20 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Волинської області від 08.02.2021р. у справі №903/800/20 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

4.Справу №903/800/20 повернути до господарського суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "31" березня 2021 р.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Крейбух О.Г.