Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"30" березня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/320/21

Господарський суд Житомирської області у складі судді Прядко О.В.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія "Полісся-Продукт"

про видачу судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Житомирської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія "Полісся-Продукт" про видачу судового наказу за вимогою до боржника Фізичної особи - підприємця Островської Людмили Броніславівни про стягнення 25506,69грн боргу за договором суборенди №26 від 01.01.2019.

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також суд зазначає, що згідно з п.п. 4 та 5 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги; відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Наявність спору про право вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Відтак, безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідними доказами.

Як встановлено судом, заява ТОВ ТК "Полісся-Продукт" про видачу судового наказу обґрунтована наявністю заборгованості боржника за договором суборенди №26 від 01.01.2019.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Разом з тим, зазначаючи у заяві про видачу судового наказу суму заборгованості в розмірі 25506,69грн за договором суборенди від 01.01.2019, заявник не вказав її складових, не надав усіх документів, що підтверджують виникнення права вимоги та відповідно порушення суб`єктивного права, зокрема, не надано доказів зміни суборендної плати у зв`язку з інфляцією відповідно до п. 3.1. договору, рахунків, які виставлялись суборендарю відповідно до п. 3.5. договору на відшкодування комунальних та інших витрат, про які ТОВ ТК "Полісся-Продукт" вказує у заяві про видачу судового наказу. Також заява не міститься суми неустойки, яку включено до суми стягнення; у претензії №3 від 11.01.2021 зазначено штраф у розмірі 2318,79 грн.

Крім того, суд звертає увагу, що в матеріалах заяви містяться акти звірки розрахунків, які підписано лише з боку заявника. Акт звірки розрахунків може підтверджувати обставини визнання боржником наявності заборгованості в певному розмірі станом на конкретну дату за умови підписання його в двосторонньому порядку. Однак, акт звірки не може замінити первинні бухгалтерські документи, тому відображена в акті інформація має бути підтверджена первинними документами.

Отже, надані заявником акти звірки взаємних розрахунків не можуть вважатися доказами, що підтверджують безспірність вимоги про стягнення заборгованості за договором суборенди №26 від 01.01.2019.

Таким чином, за висновками суду заявлена до стягнення сума у розмірі 25506,69грн заборгованості за договором суборенди №26 від 01.01.2019 є непідтвердженою, оскільки виходячи зі змісту наданих доказів суд позбавлений можливості визначити підстави та документальне обґрунтування нарахування та виникнення заборгованості за договором суборенди №26 від 01.01.2019 у заявленому розмірі.

Пунктом 1 ч.1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заяву подано з порушеннями вимог ст.150 цього Кодексу.

За змістом п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказ.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог, передбачених ст.150 ГПК України, до заяви не додано відповідних доказів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а також вимоги за заявою про видачу наказу не мають ознак безспірності, суд доходить висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою Торгівельної компанії "Поліся-Продукт" у видачі судового наказу за вимогою до боржника - Фізичної особи - підприємця Островської Людмили Броніславівни, на підставі п.п.1,8 ч.1 ст.152 ГПК України.

Суд звертає увагу, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст.ст. 147, 148, 150, 152-155, 233- 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія "Поліся-Продукт" у видачі судового наказу за вимогою до боржника - Фізичної особи - підприємця Островської Людмили Броніславівни про стягнення 25506,69 грн боргу за договором суборенди № 26 від 01.01.2019 року та 227,00 грн судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Дата підписання: 30.03.2021

Суддя Прядко О.В.
1 - в справу

2 - заявнику - рек. з повід