ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29 березня 2021 року м. ТернопільСправа № 921/74/21

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Охотницької Н.В.

за участі секретаря судового засідання Ранецької Л.А.

розглянув заяву Державного підприємства "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" № 01-10/346 від 26.03.2021 (вх. № 2617 від 29.03.2021) про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі № 921/74/21

за позовом Державного підприємства "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", 46002, м. Тернопіль, вул. Лисенка, 20-А

до відповідача Державного підприємства "Бучацьке лісове господарство" 48400, Тернопільська область, Бучацький район, м. Бучач, вул. Бандери, 12

про стягнення заборгованості в сумі 58 745,73 грн

за участі представників від:

позивача: Слободян Ф.Ю., довіреність № 01-10/307 від 19.03.2021;

відповідача: не прибув.

В порядку ст. ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Суть справи:

Державне підприємство "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" звернулося до Господарського суду Тернопільської області із позовною заявою до Державного підприємства "Бучацьке лісове господарство" про стягнення заборгованості в сумі 109 116,66 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно умов договорів, а саме: договору на виконання топографо-геодезичних робіт №0501 від 01.06.2018 та договору на виготовлення технічної документації із землеустрою по відновленню меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) № 0502 від 01.06.2018, а також договору на виконання топографо-геодезичних робіт № 0758 від 29.05.2018 та договору на виготовлення технічної документації із землеустрою по відновленню меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) № 0759 від 29.05.2018, в частині розрахунків із позивачем, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 109 116,66 грн.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 19 лютого 2021 року позовну заяву Державного підприємства "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 921/74/21 за правилами спрощеного позовного провадженнями та роз`єднано позовні вимоги Державного підприємства "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" про стягнення заборгованості з Державного підприємства "Бучацьке лісове господарство" за неналежне виконання умов чотирьох договорів у загальній сумі 109 116, 66 грн, виділивши їх у самостійні провадження про стягнення заборгованості за договорами на виконання топографо-геодезичних робіт №0501 від 01.06.2018 в сумі 13 582,35 грн та на виготовлення технічної документації із землеустрою по відновленню меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) № 0502 від 01.06.2018 в сумі 45 163,38 грн; та про стягнення заборгованості за договорами на виконання топографо-геодезичних робіт № 0758 від 29.05.2018 в сумі 13 096,35 грн та на виготовлення технічної документації із землеустрою по відновленню меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) № 0759 від 29.05.2018 в сумі 37 274,58 грн.

Судове засідання у даній справі призначено на 22 березня 2021 року.

В судовому засіданні 22 березня 2021 року для надання можливості позивачу подати на затвердження суду мирову угоду, укладену між сторонами, суд відклав розгляд справи до 29 березня 2021 року, про що постановив протокольну ухвалу та повідомив відповідача в порядку ст. ст. 120, 121 ГПК України.

22 березня 2021 року через канцелярію суду представник позивача подав заяву № 01-10/308 від 22.03.2021 (вх. № 2419 від 22.03.2021) про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі № 921/74/21 разом із мировою угодою від 22 березня 2021 року.

В призначене на 29 березня 2021 року судове засідання прибув представник позивача та в повному обсязі підтримав заяву про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі № 921/74/21.

Відповідач не забезпечив явку свого представника у судове засідання, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, у відповідності до ст. ст. 120, 176, 242 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заяву Державного підприємства "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" про затвердження мирової угоди та закриття провадження у даній справі, суд відзначає наступне.

Частиною 7 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначено, що сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Як передбачено в ч. 3 ст. 192 ГПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

За своїм змістом мирова угода це договір, який укладається між сторонами з метою припинення спору та вирішення всіх спірних питань, за для яких і було подано позов, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті. Сторони не вирішують спору, не здійснюють правосуддя, що є прерогативою судової влади, а досягнувши угоди між собою, припиняють спір. Така угода призводить до врегулювання спору шляхом визначення її сторонами певних дій, які та чи інша сторона угоди має вчинити. У зв`язку з цим, укладення мирової угоди, як способу реалізації процесуальних прав, закріплених у вказаних вище процесуальних нормах, є правом сторони, яке, відповідно до процесуального Закону, неможливо реалізувати тільки за наявності умов якщо такі дії суперечать законодавству, або це призводить до порушення чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів. Таким чином, умови мирової угоди мають бути викладені чітко та недвозначно з тим, щоб не виникало неясності і спорів з приводу її змісту під час виконання.

Господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини твердо врегульовано законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Дослідивши мирову угоду, судом встановлено, що її умови стосуються прав та обов`язків сторін щодо предмету позову. Мирова угода укладена в інтересах сторін, не зачіпає інтересів третіх осіб і не суперечить вимогам чинного законодавства. Мирову угоду підписано повноважними особами, а саме: від ДП "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" директором Шмігель А.Б., від ДП "Бучацьке лісове господарство" директором В.М. Чапран.

Відповідно до ч. 4 ст. 192 ГПК України укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно приписів ст. 193 ГПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

За таких обставин, оскільки за результатами дослідження укладеної між сторонами справи мирової угоди від 22.03.2021 суд дійшов висновку про те, що дана мирова угода не суперечить діючому законодавству, не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб та підлягає затвердженню, а провадження у справі № 921/74/21 належить закрити на підставі ч. 4 ст. 192 та п. 7 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Згідно приписів ст. 193 ГПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Згідно із ч. 4 ст. 231 ГПК України, про закриття провадження в справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Частиною 1 ст. 130 ГПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Так, частиною 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а також у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Окрім того, частиною 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру визначена ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та за подання позовної заяви немайнового характеру визначена ставка судового збору у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, позивачем у даній справі, із урахуванням роз`єднаних позовних вимог, заявлено позовну вимогу майнового характеру стягнення заборгованості в сумі 58 745,73 грн.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлений Законом України "Про державний бюджет України на 2021 рік" і згідно зі статтею 7 цього Закону становить 2270,00 грн.

Отже, позивачем, за позовну вимогу майнового характеру стягнення заборгованості в сумі 58 745,73 грн, необхідно сплатити судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Однак, як вбачається з матеріалів справи Державним підприємством "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" за подання позовної заяви згідно платіжних доручень № 2061, 2062 та 2063 від 15.02.2021 сплачено судовий збір у розмірі 6 810,00 грн.

Таким чином, з Державного бюджету України позивачу - Державному підприємству "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", за умови звернення до суду із відповідним клопотанням, підлягає поверненню зайво сплачений судовий збір в розмірі 4 540,00 грн, а також у зв`язку із укладенням між сторонами мирової угоди підлягає поверненню судовий збір у розмірі 1 135,00 грн.

Керуючись ст. ст. 46, 130, 192-193, 231-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Тернопільської області, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державного підприємства "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" № 01-10/346 від 26.03.2021 (вх. № 2617 від 29.03.2021) про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі № 921/74/21 - задовольнити.

2. Мирову угоду від 22 березня 2021 року, укладену між Державним підприємствомо "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", 46002, м. Тернопіль, вул. Лисенка, 20-А, , що є позивачем, з однієї сторони, та Державним підприємством "Бучацьке лісове господарство", 48400, вул. Бандери, 12, м. Бучач, Бучацький р-н., Тернопільська область, , що є відповідачем, які є сторонами у справі №921/74/21 затвердити наступного змісту:

МИРОВА УГОДА

м. Тернопіль "22" березня 2021 року

Державне підприємство "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", юридична адреса: 46002, м. Тернопіль, вул. Лисенка, 20-А, (Позивач),

Державне підприємство "Бучацьке лісове господарство", юридична адреса: 48400, вул. Бандери, 12, м. Бучач, Бучацький р-н., Тернопільська область, (Відповідач), (надалі за текстом Сторони),

обговоривши між собою предмет позову, що перебуває на розгляді в господарському суді Тернопільської області, і виходячи з того, що Відповідач почав погашати наявну заборгованість, сплатив частину боргу у розмірі та погодився добровільно сплатити її в повному обсязі,

сторони прийшли до висновку про можливість закінчення розгляду даного спору миром і укладення між Сторонами мирової угоди на наступних умовах:

- сторони домовляються між собою, що по даній мировій угоді Відповідач відшкодовує Позивачеві кошти у розмірі 43 010, 15 (Сорок три тисячі десять гривень 15 коп.) грн;

- у свою чергу, Позивач відмовляється від сплаченого ним судового збору у розмірі 4540,00 (Чотири тисячі п`ятсот сорок гривень 00 коп.) грн. та погоджується на розстрочення суми боргу у розмірі 43 010, 15 (Сорок три тисячі десять гривень 15 коп.) грн строком на 6 місяців з дати затвердження мирової угоди ухвалою Господарського суду Тернопільської області (з 22 березня 2021 року по 22 вересня 2021 року), рівними платежами, а саме:

№ п/пПеріод оплатиСума платежу
1.22 березня 22 квітня 2021 року 7500,00 (Сім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.) грн.
2.23 квітня 22 травня 2021 року7500,00 (Сім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.) грн.
3.23 травня 22 червня 2021 року7500,00 (Сім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.) грн.
4.23 червня 22 липня 2021 року7500,00 (Сім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.) грн.
5.23 липня 22 серпня 2021 року7500,00 (Сім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.) грн.
6.23 серпня 22 вересня 2021 року 5510,15 (П`ять тисяч п`ятсот десять гривень 15 коп.) грн.
Всього разом 43 010, 15 (Сорок три тисячі десять гривень 15 коп.) грн.

Дана мирова угода складена у трьох примірниках, по одному для кожної із Сторін і для Господарського суду Тернопільської області. Мирова угода набуває законної сили після її затвердження Господарським судом Тернопільської області.

Наслідки закриття провадження по справі, передбачені п.3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, сторонам відомі.

Cторони підтверджують, що у разі невиконання ними умов даної мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду Тернопільської області, така ухвала може бути подана для примусового виконання, відповідно до ч.3 ст. 193 ГПК України.

ПІДПИСИ СТОРІН:

ПОЗИВАЧ: ВІДПОВІДАЧ:

Директор ДП "Тернопільський Директор ДП "Бучацький лісгосп"

інститут землеустрою"

___________________ ОСОБА_1 ________________ В.М. ЧАПРАН

3. Провадження у справі № 921/74/21 закрити.

4. Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст. 235 ГПК України з моменту її проголошення суддею, відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання у строк до 29 березня 2024 року.

5. Стягувачем за даною ухвалою є Державне підприємство "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", юридична адреса: 46002, м. Тернопіль, вул. Лисенка, 20-А,

6. Боржником за даною ухвалою є Державне підприємство „Бучацьке лісове господарство, юридична адреса: 48400, вул. Бандери, 12, м. Бучач, Бучацький р-н., Тернопільська область, .

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

7. Ухвалу надіслати рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення:

- Державному підприємству „Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою, 46002, м. Тернопіль, вул. Лисенка, 20-А, .

- Державному підприємству „Бучацьке лісове господарство, юридична адреса: 48400, вул. Бандери, 12, м. Бучач, Бучацький р-н., Тернопільська область, .

Ухвалу підписано 01.04.2021.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб- адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя Н.В. Охотницька