УХВАЛА

про заміну сторони правонаступником

м. Київ

04.02.2021Справа № 910/26879/14

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., за участю секретаря судового засідання Стеренчук М.О., розглянувши матеріали

заяви заінтересованої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Фінанс" 01004, місто Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 2, офіс 2

про заміну сторони виконавчого провадження

у справі № 910/26879/14

за заявою Публічного акціонерного товариства "Укргазпромбанк"

про видачу виконавчого документа

на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у справі № 1619/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазпромбанк" 02098, місто Київ, ДНІПРОВСЬКА НАБЕРЕЖНА , будинок 13

до Публічного акціонерного товариства "Топаз" 69071, Запорізька область, місто Запоріжжя, ВУЛИЦЯ МАГІСТРАЛЬНА, будинок 84

про стягнення заборгованості,

заінтересована особа Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 01001, м. Київ, вул. Городецького, 13

Представники сторін:

Від заявника (заінтересована особа) не з`явилися;

Від позивача не з`явилися

Від відповідача не з`явилися

Від заінтересованої особи не з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Укргазпромбанк" 02.12.2014 року звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 03.10.2014 року у справі №1619/14.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2014 року у справі № 910/26879/14 заяву Публічного акціонерного товариства "Укргазпромбанк" про видачу виконавчих документів на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 03.10.2014р. у справі №1619/14, що розглядалася третейським судом у складі третейського судді Оберемко Р.А., задоволено; на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 03.10.2014 року у справі №1619/14 видано накази від 16.12.2014 року.

До Господарського суду міста Києва 19.12.2020 року звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Брайт Фінанс" із заявою про заміну сторони виконавчого провадження № 47658673 (стягувача) її правонаступником на підставі ст. 334 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2020 року у зв`язку з лікарняним судді Морозова С.М. вищевказана заява була передана на розгляд судді Селівону А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2020 року заяву призначено до розгляду на 21.01.2021 року.

Проте судове засідання, призначене на 21.01.2021 року не відбулось.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2021 року судове засідання призначено на 04.02.2021 року.

У судове засідання 04.02.2021 року уповноважені представники заявника, позивача та відповідача не з`явилися.

Про дату, час і місце розгляду даної справи заявник та боржник повідомлені належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №№ 795 та № 817.

Копія ухвали суду від 22.01.2021, яка направлялась стягувачу на вказані в заяві адреси: 01601, м. Київ, вул. Прорізна, 8 та 02098, м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 13 та яка співпадає з місцезнаходженням відповідача за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повернулись на адресу суду не врученими.

Інші дані (адреси), за якими можна встановити місцезнаходження позивача, відповідача та третьої особи, в матеріалах справи відсутні та суду невідомі.

Суд зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Беручи до уваги конкретні обставини справи, вимоги процесуального законодавства та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на адресу, що відповідає місцезнаходженню відповідача згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18), провадження №11-268заі18), суд дійшов висновку про належне повідомлення позивача, відповідача та третьої особи про призначення до розгляду заяви про заміну сторони (стягувача) правонаступником у справі № 910/659/15-г.

Про поважні причини неявки сторін суд не повідомлено.

При цьому судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення та підписання.

Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведе господарський суд зазначає, що позивач (стягувач) не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалами суду у справі № 910/26879/14 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Так, до початку судового засідання через канцелярію суду 01.02.2021 року від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби надійшла довідка № 20.1/В-7/47658673, якою на виконання вимог ухвали суду від 08.12.2020 та 22.01.2021 року надано копію матеріалів виконавчого провадження ВП № 47658673, яка долучена судом до матеріалів справи.

Будь-яких інших заяв та клопотань процесуального характеру від сторін та заявника, окрім зазначених вище, станом на час проведення судового засідання 04.02.2021 року не надходило.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 334 ГПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви в судовому засіданні 04.02.2021 року за відсутності вказаних осіб.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника заявника, суд

ВСТАНОВИВ:

16.12.2014 року ухвалою Господарського суду міста Києва задоволено заяву Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» про видачу виконавчих документів на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 03.010.2014 року у справі № 1619/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» до Публічного акціонерного товариства «Топаз» про стягнення заборгованості у сумі 2 656 495,78 євро, що еквівалентно 48 667 002,68 грн., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту в сумі 2 398 000,00 євро, що еквівалентно 43 931 360,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом за період з листопада 2013 року по червень, серпень 2014р. та 14 днів вересня 2014 року в сумі 233 716,45 євро, що еквівалентно 4 281 685,36 грн., прострочена заборгованість по процентам за липень 2014 року в сумі 24 779,33 євро, що еквівалентно 453 957,32 грн.; витрати пов`язані з вирішення спору Третейським судом в сумі 25 500,00 грн. на підставі третейської угоди, що є частиною Договору банківського кредиту № 171-КЛ/09 від 17.11.2009 року.

Так, за заявою Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» Відділом примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції було відкрито виконавче провадження № 47658673.

Відповідно до протоколу електронних торгів № UA-EA-2019-05-15-000013-b від 13.06.2019 року відбулись електронні торги, за результатами яких ТОВ «Профріелтінг» набуло прав вимоги до ПАТ «Топаз» у загальному розмірі 224 422 696, 98 грн., а саме:

1. За договором банківського кредиту (кредитна лінія) № 170-КЛ/09 від 17.11.2009 року на суму 31 259 518,06 грн., що забезпечений Договором застави № 01-З/15 від 31.08.2015року;

2. За договором банківського кредиту (кредитна лінія) № 171-КЛ/09 від 17.11.2009 року на суму 109 447 412, 22 грн., що забезпечений Договором застави № 150-З/09 від 17.11.2009 року;

3. За Кредитним договором № 01-КЛ/11 від 14.01.2011 на суму 2 755 177,91 грн., що забезпечений Договором застави № 3-3/11 від 14.01.2011 року;

4. За Кредитним договором № 238-КЛ/10 від 27.12.2010 на суму 80 960 648, 79 грн., що забезпечений Договором застави № 197-З/10 від 27.12.2010 року.

В подальшому, між ТОВ «Профріелтінг» та ТОВ «Брайт Фінанс» 20.06.2019 року було укладено Договір факторингу, відповідно до п.1.1. якого в порядку та на умовах, визначених Договором, клієнт передає Фактору, а Фактор приймає і зобов`язується оплатити Клієнтові усі права вимоги до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у п. 1.2. цього Договору, надалі за текстом - Боржник, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами кредиту, договорами про надання кредиту (овердрафту)), договорами застави, договорами поруки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно переліку, зазначеному у п. 1.2. цього Договору.

Права вимоги до Боржника Клієнт набув відповідно до Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 13 червня 2019 року № 66, укладеного між ПАТ «Укргазпромбанк» та ТОВ «Профріелтінг».

Пунктом 1.2 Договору факторингу визначений перелік договорів, права за якими передаються Клієнтом Фактору, зокрема Договір банківського кредиту (кредитна лінія) № 170-КЛ/09 від 17.11.2009 року.

Відповідно до п. 2.1 Договору про відступлення в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває у обсязі ат на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами кредиту, договорами про надання кредиту (овердрафту)), договорами застави, договорами поруки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги , а також Права вимоги, які віднесені Банко мдо 4 черни вимог кредиторів у сумі 600 000, 00 грн, які були б акцептовані Банком на підставі заяви ОСОБА_1 від 06.10.2015 року про включення до реєстру вкладників Банку та на які було звернено стягнення на підставі п. 8 Договору застави право грошової вимоги № 16-З/14-Д від 14.10.2014 року, згідно якого Банку були передані майнові права на депозитні кошти, що розміщені на банківському вкладному рахунку фізичної особи ОСОБА_1 згідно Договору банківського вкладу «Максимальний прибуток № F-UAH-648/6 від 14.10.2014 року в розмірі 600 000, 00 грн (Рішення Комітету Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з управління майном (Активами) банків, що виводяться з ринку або ліквідуються фондом гарантування вкладів фізичних осіб № 478/18 від 13.12.2018).

Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

Так, згідно п. 4.1 Договору сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Оосновним договором Новий Кредитора сплачує Банку грошові кошти у сумі 4 481 459, 81 грн (ціна договору). Ціна договору сплачується Новим кредитором Банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим Договором, відповідно до п. 6.5 цього Договору, на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став Новий кредитор.

Суд зазначає, що відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч. 1 ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Статтею 512 Цивільного кодексу України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні.

Так, за приписами ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно з статтею 514 Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказано, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Суд зазначає, що виконання судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню.

Так, наказом Господарського суду міста Києва від 16.12.2014 у справі №910/26879/14 визначено строк для пред`явлення до виконання протягом року.

Водночас, відповідно до п. 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" (від 02.06.2016 № 14041-VIII, набрав чинності 05.10.2016) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

За змістом ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" (від 02.06.2016 № 14041-VIII, набрав чинності 05.10.2016) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Таким чином, беручи до уваги вищезазначене вбачається, що наказом Господарського суду міста Києва від 16.12.2014 у справі №910/26899/14 визначено строк пред`явлення його до виконання до 16.12.2015.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє добровільно або під примусом дії на виконання рішення суду.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі.

Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження").

Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість "штучно" збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, яке є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №910/10031/13.

При цьому судом враховано, що матеріали справи №910/26879/14 містять докази переривання строку пред`явлення наказу до виконання, що підтверджується Постановою про відкриття виконавчого провадження № ВП 47658673 від 25.05.2015 року.

В подальшому постановою головного державного виконавця Артемчук Т.В. від 19.06.2017 року зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу від 16.12.2014 року у справі № 910/26879/14 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України « Про виконавче провадження», а саме у зв`язку з повідомленням про порушення справи про банкрутство боржника у справі № 908/981/17.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Запорізької області у справі № 908/981/17 від 27.10.2020 року закрито провадження у справі відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 90 Кодексу України з питань банкрутства, а саме неможливість подальшого провадження у справі про банкрутство згідно з ч. 2 Розділу III Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації"

Так, згідно з вимогами статті 23 Закону № 606-ХIV строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Частинами 1, 2 статті 334 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Частиною 1 статті 52 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Тобто, у кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Наразі, згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 11.07.2018 року у справі № 908/1490/17, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Отже, виходячи зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 334 ГПК України та ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора, в тому числі, поза межами виконавчого провадження. Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, переходить і право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт фінанс» набуло прав вимоги до Публічного акціонерного товариства «Топаз» у загальному розмірі 224 422 696, 98 грн і є правонаступником ПАТ «Укргазпромбанк», в тому числі за Договором банківського кредиту (кредитна лінія) № 171-КЛ/09 від 17.11.2009 на суму 109 447 412, 22 грн., що забезпечений Договором застави № 150-З/09 від 17.11.2009 року та відповідно у виконавчому провадженні № 48768673.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт фінанс» та здійснення заміни стягувача у справі № 910/26879/14 з Публічного акціонерного товариства "Укргазпромбанк" на Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт фінанс».

Керуючись ст.ст. 233-235,334,357,358 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження № 47658673 у справі № 910/26879/14 задовольнити.

2. Здійснити заміну сторони (стягувача) - Публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк» (02098, м. Київ, Дніпровська набережна, будинок 13, ) на його процесуального правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Фінанс» (01003, м. Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 2, офіс 2, ) у виконавчому провадженні № 47658673 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 16.12.2014 року на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 03.10.2014 року у справі № 1619/14.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання 30.03.2021 року та може бути оскаржена в порядку і строк, встановлені ст.ст. 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Селівон