ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2021 р. Справа№ 910/7299/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Разіної Т.І.

секретар судового засідання: Горда В.В.

за участі представників: згідно з протоколом судового засідання від 03.03.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бімекс-Плюс»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 01.10.2020 (повний текст складено 16.11.2020)

у справі №910/7299/20 (суддя - Селівон А.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бімекс-Плюс»

до Київської міської ради

про розірвання договору оренди землі

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бімекс-Плюс» 26.05.2020 року звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради про розірвання договору оренди, а саме укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бімекс-Плюс» та Київською міською радою договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), відповідно до запису від 06.09.2005 року за № 91-6-00481 у книзі записів державної реєстрації договорів, предметом оренди за яким є земельна ділянка загальною площею 1073 кв.м по АДРЕСА_2 у Шевченківському районі міста Києва за кадастровим номером :91:165:0034.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на факт припинення ним як забудовником використання земельної ділянки згідно спірного Договору для будівництва житлового будинку внаслідок визначення балансоутримувача новозбудованого та прийнятого в експлуатацію житлово-офісного комплексу, у зв`язку з чим дія вказаного договору має бути припинена відповідно до ст. 19 Закону України «Про оренду землі».

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі № 910/7299/20 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд вказав, що враховуючи встановлені обставини, а також предмет та підстави позову про розірвання Договору, якими є завершення будівництва житлово - офісного комплексу, введення об`єкту будівництва в експлуатацію та передача його на баланс ТОВ «Будмаш - Сервіс», за результатами аналізу наявних матеріалів справи встановлені фактичні обставини не надають суду можливості дійти беззаперечних висновків про приймання об`єкту будівництва на баланс балансоутримувачем у встановленому законом порядку, відповідно, позовні вимоги про розірвання спірного Договору оренди з підстав, наведених позивачем, тобто припинення використання земельної ділянки, задоволенню не підлягають.

Отже, оскільки позивач не довів в розумінні ст. 74 Господарського процесуального кодексу України ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, а також у зв`язку з відсутністю фактичних обставин, з якими закон пов`язує розірвання договору і настання відповідних юридичних наслідків, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову позивача повністю з огляду на його необґрунтованість та недоведеність.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бімекс-Плюс» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі №910/7299/20 повністю та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2020 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №910/7299/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бімекс-Плюс» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020; розгляд апеляційної скарги призначено на 27.01.2021; встановлено строк для подачі заяв, пояснень, клопотань, заперечень.

09.12.2020 до канцелярії Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

22.01.2021 до канцелярії Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про приєднання письмових доказів до матеріалів справи.

Судове засідання 27.01.2021 не відбулось у зв`язку з перебуванням суддів Тарасенко К.В. та Разіної Т.І. у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2021 розгляд апеляційної скарги призначено на 17.02.2021.

17.02.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 03.03.2021.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована наступним:

- судом першої інстанції неповно встановлено обставини справи, а саме - не враховано, що позивач припинив фактичне користування земельною ділянкою внаслідок виникнення у співвласників багатоквартирного будинку права спільної сумісної власності на спільне майно багатоквартирного будинку, до складу якого входять і права на земельну ділянку під ним;

- на думку скаржника, судом не застосовано норми матеріального права, які підлягають застосуванню, а саме - ст. 382 Цивільного кодексу України, ст.ст. 32, 42, 89 Земельного кодексу України, ст. 19 Закону України «Про оренду землі», ст. 1,4,5 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»;

- позивач переконаний, що висновки суду про те, що Розпорядження Шевченківської районної в місті Києва державної адміністрації від 12.05.2015 №260 не є належним та допустимим доказом переходу багатоквартирного будинку на баланс ТОВ «Будмаш-Сервіс» - не відповідають встановленим обставинам справи.

Крім того, позивач звертає увагу, що оскаржуване рішення було винесено за відсутності в судовому засіданні представника позивача, чим на думку апелянта, суд порушив норми процесуального права.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У своєму відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує проти задоволення апеляційної скарги та вважає, що підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Відповідач вказує, що в матеріалах справи відсутні та позивачем не надані акти передачі об`єкту будівництва на баланс ТОВ «Будмаш-Сервіс», на факті якого наголошує позивач, та які достеменно свідчать про припинення орендарем використання орендованої земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово - офісного комплексу та неможливість використання її позивачем.

Також Київська міська рада заперечує проти доводів скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що на думку позивача полягала у необґрунтованій відмові у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю у невідкладних слідчих діях.

Відповідач наголошує, що суд вмотивовано відмовив у задоволенні такого клопотання з підстав недоведеності причин неприбуття представника позивача до судового засідання.

2.4. інші процесуальні дії у справі:

03.03.2021 у судове засідання з`явились представники позивача та відповідача.

Представник позивача підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти доводів апеляційної скарги з урахуванням відзиву на апеляційну скаргу, наданого до суду, та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Київської міської ради від 25.09.2003 року № 31-11/905 «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею» вирішено передати ТОВ «Бімекс-Плюс», зокрема, у довгострокову оренду на 25 років земельну ділянку площею 0,11 га для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово - офісного комплексу житлових на АДРЕСА_2 в Шевченківському районі м. Києва за рахунок земель міської забудови (0,09 га) та земель запасу житлової та громадської забудови (0,02 га), а також площею 0,11 га - у короткострокову оренду на 1,5 року (період будівництва) за рахунок земель міської забудови (0,10 га, в тому числі площею 0,08 га в межах червоних ліній) та за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови (0,01 га).

На підставі рішення Київської міської ради від 25.09.2003 року за № 31-11/905 між Київською міською радою (орендодавець за договором, відповідач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Бімекс-Плюс» (орендар з договором, позивач у справі) 13 серпня 2004 року був укладений Договір оренди земельної ділянки (далі - Договір), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З. 13 серпня 2004 року за реєстровим №840.

Згідно п.1.1 Договору орендодавець за Актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку (далі - об`єкт оренди або земельна ділянка), визначену цим Договором.

Об`єктом оренди відповідно до цього Договору є земельна ділянка із наступними характеристиками:

- місце розташування - на АДРЕСА_2 (сорок три) у Шевченківському районі м. Києва;

- розмір - 1073 (одна тисяча сімдесят три) кв.м;

- цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-офісного комплексу;

- кадастровий номер - :91:165:0034 (п.2.1 Договору).

Відповідно до витягу з технічної документації №-1028874/2004 про нормативну грошову оцінку Земельної ділянки Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) від 23.07.2004 року за № 702 нормативна грошова оцінка Земельної ділянки становить 626706 (шістсот двадцять шість тисяч сімсот шість) грн. 92 коп. (п.2.2 Договору).

Згідно п.3.1 Договору договір укладено на 25 (двадцять п`ять) років.

Відповідно до п. 11.1 Договору всі зміни та/або доповнення до вказаного договору вносяться за згодою сторін. Згодою або запереченням орендодавця на зміни та/або доповнення до вказаного договору, є його рішення, прийняте в установленому законодавством порядку.

Умовами розділів 4 - 13 Договору сторони узгодили оренду плату, умови використання та обмеження щодо використання земельної ділянки, умови і строки передачі земельної ділянки в оренду, умови її повернення, права та обов`язки сторін, зміну умов договору, його припинення і поновлення, відповідальність сторін тощо.

Договір підписаний представниками орендаря, орендодавця та засвідчений печатками сторін.

Укладений Договір був зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в книзі записів державної реєстрації договорів 06.09.2005 року за №91-6-00481.

Будь-які заперечення щодо порядку укладення та досягнення згоди по всіх істотних умовах Договору на час його підписання з боку сторін відсутні.

Відповідно до умов Договору сторонами підписано Акт приймання - передачі земельної ділянки від 06.09.2005 року, копія якого наявна в матеріалах справи, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв у своє володіння та користування вказану земельну ділянку.

Судом встановлено, що відповідачем виконано прийняті на себе зобов`язання по наданню в оренду земельної ділянки, обумовленої Договором, а позивачем, у свою чергу, прийнято вказану земельну ділянку площею 1073 кв.м без будь - яких зауважень.

Тобто, уклавши відповідний Договір оренди земельної ділянки Товариство з обмеженою відповідальністю „Бімекс-Плюс» набуло право здійснювати свою господарську діяльність на орендованій земельній ділянці згідно її цільового призначення, вказаного в Договорі, а саме для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово - офісного комплексу.

Будівництво об`єкту на спірній земельній ділянці завершилося, що підтверджується сертифікатом серії ІV №93 Державної архітектурно-будівельної інспекції України 18.12.2014 року, виданим на підставі акту готовності об`єкту до експлуатації від 10.12.2014 року, та яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта (черги, окремого пускового комплексу) «Будівництво житлово-офісного комплексу по АДРЕСА_2 у Шевченківському районі м. Києва (1-й та 2-й пусковий комплекс)» проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил та підтверджено його готовність до експлуатації. Копія зазначеного сертифікату наявна в матеріалах справи.

Також сертифікатом Департаменту з питань державного архітектурно - будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) серії КВ № 01 від 05.12.2019 року, виданим на підставі акту готовності об`єкта до експлуатації від 07.11.2019 року, засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта (черги, окремого пускового комплексу) «Будівництво житлово-офісного комплексу по АДРЕСА_2 у Шевченківському районі м. Києва (3-й пусковий комплекс)» проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації.

Тобто, станом на дату звернення позивача до суду з даним позовом завершено забудову земельної ділянки площею 1073 кв.м за кадастровим номером :91:165:0034 та завершено її використання в частині будівництва житлово - офісного комплексу.

30.06.2000 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бімекс-Плюс» (замовник за договором, позивач у справі) та Приватним підприємством «Будмаш» (після зміни найменування та організаційно-правової форми - Товариство з обмеженою відповідальністю «Будмаш-Сервіс») (підприємство за договором) було укладено Договір №1 про дольову участь в будівництві житлового будинку по АДРЕСА_2-А (далі - Договір № 1), відповідно до умов якого сторони здійснюють в порядку дольової участі проектування та будівництво цегляного житлово-офісного комплексу з підземною автостоянкою та офісними приміщеннями по АДРЕСА_2-а в Шевченківському районі м. Києва і після закінчення будівництва об`єкту, отримують обумовлені цим договором площі.

Площа об`єкту між сторонами розподіляється наступним чином: замовник отримує 800 кв.м. загальної площі квартир об`єкту; 3 машино-місця підземної автостоянки. Підприємство отримує 3685 кв.м загальної площі квартир об`єкту; всі офісні та нежилі приміщення об`єкту та 18 машино-місць підземної автостоянки (п. 4.1 Договору в редакції додаткової угоди від 08.09.2005 року).

Пунктом 4.2 Договору № 1 передбачено, що при збільшенні чи зменшенні загальної площі об`єкту, відповідно пропорційно змінюється тільки площа підприємства, зазначена у п. 4.1.2 Договору.

Договір набуває чинності з дня його підписання і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань (п. 9.1 Договору № 1).

Додатковою угодою від 04.07.2000 року сторонами погоджено доповнити розділ 5 Договору № 1 пунктом 5.2.3.1 такого змісту «Відшкодувати замовнику витрати за резервування земельної ділянки на період будівництва».

Додатковою угодою від 15.05.2002 року сторонами погоджено п. 5.2.3.1 Договору № 1 викласти в наступній редакції: «Оплатити вартість замовнику витрат за оформлення та резервування земельної ділянки на період будівництва, продовження терміну дії АПЗ, проходження містобудівної ради, отримання та подовження технічних умов. Дозволів, довідок, експертиз та погодження проекту».

Відповідно до Додаткової угоди від 18.02.2015 року про внесення змін та доповнень до Договору №1 від 30 червня 2000 року та протоколу розподілу квартир, нежитлових приміщень та машино-місць в житлово-офісному комплексі по АДРЕСА_2 у Шевченківському районі міста Києва від 18.02.2015 року: ТОВ «Бімекс-плюс» отримувало квартиру №2 загальною площею 89,9 кв.м; ПП «Будмаш» отримувало 57 квартир №№1 та 3-58, загальною площею 6563,4 кв.м; нежитлові приміщення №№59-63, загальною площею 503,7 кв.м; приміщення підземного паркінгу №64; машино-місця в паркінгу у кількості 46.

Відповідно до змісту протоколу від 18.02.2015 року розподілу квартир, нежитлових та машино-місць в житлово-офісному комплексі по АДРЕСА_2 у Шевченківському районі м. Києва, складеного на виконання Договору №1 від 30.06.2020 року про дольову участь в будівництві будинку, Товариству з обмеженою відповідальністю «Бімекс-Плюс» передано квартиру №2 загальною площею 89,9 кв.м, а решту 57 квартир, загальною площею 6563,4 кв.м, 5 нежитлових приміщень, загальною площею 503,7 кв.м та 46 машино-місць в паркінгу було передано Приватному підприємству «Будмаш».

Факт передачі позивачеві квартири № 2 у житловому будинку № 43 по АДРЕСА_2 у м. Києві та реєстрації ним відповідного права власності підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 17.07.2015 року № 40818190 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.07.2015 року № 40818375.

При цьому передача квартири № 18 у будинку № АДРЕСА_2, нежитлових приміщень № 59-63 у власність ПП «Будмаш», а також перебування решти 56 квартир у власності юридичної особи та фізичних осіб підтверджується наданими позивачем інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо квартир та приміщень, розташованих в житлово - офісному комплексі по АДРЕСА_2.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин, а також доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 12.05.2015 року № 260 «Про визначення балансоутримувача житлового будинку АДРЕСА_2 у Шевченківському районі міста Києва» визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Будмаш-Сервіс» балансоутримувачем новозбудованого житлового будинку АДРЕСА_2 загальною площею 6 653,3 кв.м, разом з інженерними мережами, технічним обладнанням, конструктивними елементами, що забезпечують належне функціонування цього будинку та зобов`язано ТОВ «Будмаш-Сервіс» прийняти на баланс житловий будинок в установленому порядку.

Позивач стверджує, що внаслідок фактичного завершення будівництва, визначення ТОВ «Будмаш-Сервіс» як балансоутримувача спірного новозбудованого та прийнятого в експлуатацію житлово - офісного комплексу по АДРЕСА_2 у Шевченківському районі м. Києва, передачі приміщень у власність юридичних та фізичних осіб, позивач фактично припинив користування спірною земельною ділянкою під вказаним будинком.

Тобто, оскільки починаючи з 05.12.2019 року, тобто з моменту засвідчення Департаментом з питань архітектурно - будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відповідності проектній документації закінченого будівництвом об`єкту та підтвердження його готовності до експлуатації сертифікатом серії КВ № 01 від 05.12.2019 року, позивач не проводить забудову земельної ділянки 1073 кв.м за кадастровим номером :91:65:0034 та не використовує її для будівництва об`єкту, не обслуговує та не володіє збудованими на ньому об`єктами, ТОВ «Бімекс-Плюс» 21.04.2020 року звернулося до відповідача листом із пропозицією про дострокове припинення Договору на підставі ч. 2 ст. 19 Закону України «Про оренду землі», долучивши до вказаного листа відповідні докази введення будинку в експлуатацію, передачу його на обслуговування іншій організації - балансоутримувачу та проект відповідної додаткової угоди про розірвання Договору оренди земельної ділянки від 13.08.2004 року.

Факт надсилання вказаного листа на адресу Київської міської ради 21.04.2020 року підтверджується наявною в матеріалах справи копіями фіскального чеку від 21.04.2020 року, опису вкладення в цінний лист від 21.04.2020 року та накладної № 290.

За результатами розгляду звернення позивача Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) листом № 05716-8930 від 19.05.2020 року повідомив ТОВ «Бімекс-Плюс», що дострокове розірвання спірного Договору за згодою сторін можливе при виникненні відповідного права на земельну ділянку у нових власників (балансоутримувачів) розташованої на земельній ділянці нерухомості.

Таким чином, спір у справі виник у зв`язку з тим, що за твердженням позивача після завершення будівництва на спірній земельній ділянці та отримання сертифікату від 05.12.2019 року, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації, а також передачі збудованих об`єктів на баланс для обслуговування балансоутримувачу ТОВ «Будмаш-Сервіс», позивач припинив використання орендованої земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації житлово-офісного комплексу, що свідчить про наявність правових підстав для припинення спірного Договору оренди в судовому порядку у зв`язку з закінченням будівництва на підставі ч. 2 ст. 19 Закону України «Про оренду землі».

Доказів визнання недійсним Договору оренди земельної ділянки від 13.08.2004 року та/або його окремих положень суду не надано.

Будь-які заперечення щодо порядку та умов Договору на час його підписання та під час виконання з боку сторін також відсутні.

Строк дії спірного Договору оренди - до 06.09.2030 року.

У грудні 2019 року позивач як замовник будівництва, яке проводилось за дольової участі ТОВ «Будмаш», завершив будівництво на спірній земельній ділянці відповідно до містобудівної та проектної документації, що підтверджується сертифікатами відповідності закінченого будівництвом об`єкту проектній документації та його готовності до експлуатації.

Таким чином, Державна архітектурно-будівельна інспекція України засвідчила відповідність закінчених будівництвом об`єктів проектній документації та підтвердила їх готовність до експлуатації.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на передачу збудованих об`єктів житлово - офісного комплексу на баланс для обслуговування Товариству з обмеженою відповідальністю «Будмаш-Сервіс» відповідно до розпорядження № 260 від 12.05.2015 року Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації.

Судом встановлено, що на підтвердження факту передачі збудованих об`єктів на обслуговування балансоутримувачу позивачем надані, зокрема, укладені між ТОВ «Будмаш-Сервіс» як балансоутримувачем будинку та ТОВ «Бімекс-плюс» договори про надання житлово-комунальних послуг: Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 19.10.2015 року, Договір про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території від 19.10.2015 року, Договір на компенсацію витрат за користування електроенергією та спільне використання електромереж від 05.11.2015 року, а також складені на їх виконання акти надання послуг за період травень - серпень 2020 року.

Додатково на підтвердження перебування збудованого житлово - офісного комплексу на балансі та утриманні ТОВ «Будмаш-Сервіс» позивач посилається на складений Шевченківським РУ ГУ ДСНС України у м. Києві за результатами перевірки житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 у Шевченківському районі м. Києва, щодо додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки Акт № 432 від 23.11.2018 року, а також рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2017 року у справі № 761/41677/16-ц, від 18.02.2020 року у справі № 761/2682/19 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги, рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 року у справі № 910/9920/20 про стягнення з балансоутримувача збитків у розмірі сплаченої позивачем орендної плати.

Умовами пункту 11.4 Договору передбачена можливість припинення договору шляхом розірвання цього договору за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Право позивача (як добросовісного орендаря) на припинення дії договору оренди землі у зв`язку із завершенням будівництва на підставі частини 2 статті 19 Закону України «Про оренду землі» способом його розірвання диспозитивно унормовано законом.

Як зазначено Верховним Судом в постановах від 27.03.2019 року у справі № 925/315/18 та від 04.03.2020 року у справі № 910/7294/19, сам факт завершення будівництва не свідчить про факт припинення користування орендарем наданою йому для будівництва земельною ділянкою, що є підставою для розірвання договору оренди землі на підставі закону та ці події, як правило, не співпадають в часі. Факт припинення користування земельною ділянкою може бути підтверджений, зокрема, доказами передачі права власності на новозбудований об`єкт нерухомості іншій особі, передачі новозбудованого багатоквартирного будинку на баланс ОСББ чи іншої експлуатуючої організації, оформлення права власності, оренди чи постійного користування на земельну ділянку в порядку, встановленому статтями 41, 42 Земельного Кодексу України.

Рішенням Київської міської ради від 15.12.2011 року № 844/7080 «Про впорядкування прийняття до комунальної власності житлового фонду, гуртожитків, інженерних мереж та об`єктів соціальної інфраструктури» делеговано районним в місті Києві державним адміністраціям право визначати балансоутримувачів прийнятих в експлуатацію новозбудованих та реконструйованих житлових будинків та відомчих житлових будинків (у яких житлові приміщення квартир приватизовані) разом з інженерними комунікаціями, технічним обладнанням, конструктивними елементами та інше, що забезпечують належне функціонування цих будинків, в яких не створені об`єднання співвласників багатоквартирних будинків.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, пунктом 2 розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 12.05.2015року № 260 «Про визначення балансоутримувача житлового будинку АДРЕСА_2 у Шевченківському районі міста Києва» ТОВ «Будмаш - Сервіс» визначено балансоутримувачем новозбудованого житлово - офісного комплексу та зобов`язано останнього прийняти на баланс житловий будинок в установленому порядку.

Таким чином, на виконання зазначеного розпорядження органу виконавчої влади № 260 від 12.05.2015 року балансоутримувач - ТОВ «Будмаш - Сервіс» зобов`язаний був прийняти на баланс житловий будинок разом з інженерними мережами, технічним обладнанням та конструктивними елементами, що забезпечують належне його функціонування, документально засвідчивши факт прийняття об`єкту на баланс відповідним актом приймання - передачі, складеним та підписаним належним чином.

Суд першої інстанції, дослідивши наведені обставини, вказав, що в матеріалах справи відсутні та позивачем не надані суду акти передачі об`єкту будівництва на баланс ТОВ «Будмаш-Сервіс», на факті якого наголошує позивач, та які б свідчили про припинення орендарем використання орендованої земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово - офісного комплексу та неможливість використання її позивачем.

Перевіривши вищеописані обставини справи та врахувавши доводи сторін, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо того, що надані позивачем копії укладених ТОВ «Будмаш - Сервіс» договорів про надання житлово-комунальних послуг не можуть бути розцінені судом в якості належних та допустимих доказів перебування об`єкту будівництва - житлово - офісного комплексу за адресою АДРЕСА_2 у Шевченківському районі м. Києва, позаяк правочини передбачають надання послуг тільки за квартирою № 2 , яка належить на праві власності позивачеві.

Разом з цим, 22.01.2021 позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з клопотанням про приєднання письмових доказів до матеріалів справи, а саме:

- договору купівлі - продажу квартири від 09.12.2020, посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Саваріною О.С., зареєстрованого в реєстрі за №2530, відповідно до якого ТОВ «Бімек-Плюс» передало у власність громадянину України ОСОБА_1 нерухоме майно - квартиру 2 (два), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (том 2, а.с. 201-205);

- акту приймання-передачі від 09.12.2020 квартири 2 (два), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (том 2, а.с. 206), яким ТОВ «Бімек-Плюс» передало ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі - продажу квартири від 09.12.2020, посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Саваріною О.С., зареєстрованого в реєстрі за №2530 об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_2 ;

- інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підтвердження вказаних вище обставин.

При цьому, підставами даного позову про розірвання Договору є завершення будівництва житлово - офісного комплексу, введення об`єкту будівництва в експлуатацію та передача його на баланс ТОВ «Будмаш - Сервіс».

Натомість, навіть з урахуванням поданих скаржником документів до суду апеляційної інстанції, колегія суддів встановила, що позивачу станом на момент звернення до суду з даним позовом про розірвання договору з підстав припинення фактичного користування земельною ділянкою належало майно, розміщене на цій ділянці, а саме - квартира, яку лише відповідно до доказів, які надано самим апелянтом до суду апеляційної інстанції, продано за договором купівлі продажу від 09.12.2020 року, у той час як позивач звернувся з позовом до Господарського суду міста Києва 26.05.2020.

Колегія суддів, врахувавши додатково подані документи, вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.

З системного аналізу досліджених обставин вбачається відсутність фактичних обставин, з якими закон пов`язує розірвання договору і настання відповідних юридичних наслідків.

Доводи скаржника про не застосовування судом норм матеріального права, що на його думку підлягають застосуванню, не знайшли свого підтвердження в процесі апеляційного перегляду оскаржуваного рішення.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про порушення судом норм процесуального права, оскільки оскаржуване рішення було винесено за відсутності в судовому засіданні представника позивача.

Судовою колегією перевірено такі аргументи та встановлено, що 01.10.2020 представник позивача о 13:48 (згідно відмітки канцелярії) звернувся з клопотанням про відкладення розгляду справи, призначеної на 01.10.2020 о 16:30 з підстав неможливості прибути у зв`язку з участю в невідкладних слідчих (розшукових) діях та просив відкласти розгляд справи на іншу дату (том 2, а.с. 136).

За результатами розгляду вказаного клопотання позивача в судовому засіданні 01.10.2020 року судом першої інстанції протокольно відмовлено в його задоволенні у зв`язку з відсутністю будь-яких доказів на підтвердження обставин, зазначених в клопотанні як підстави для відкладення судового засідання.

З матеріалів справи вбачається, що в судових засіданнях 27.08.2020 року та 09.09.2020 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, також сторони висловили свою позицію письмово, надавши відзив, відповідь на відзив та письмові пояснення.

Підсумовуючи наведене, апеляційний господарський суд не вбачає порушень процесуального права судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення, а відтак доводи апелянта в цій частині відхиляються.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

З огляду на встановлені судом обставини справи, позивачем не доведено, що відмовляючи у розірванні договору оренди, відповідачем порушено права чи охоронювані законом інтереси позивача.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Зважаючи на вищевикладене, всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення даного позову.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами статтей 78, 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно положень частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Як визначено частиною 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендною землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатом аукціону.

Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Статтями 125, 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди землі, зареєстрованого відповідно до закону.

Відповідно до п. 12 перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Згідно зі статтею 9 Земельного кодексу України до повноважень Київської міської ради належить, зокрема, розпорядження землями територіальної громади міста, передача земельних ділянок у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування, а також здійснення контролю за використанням і охороною земель.

Аналіз норм Земельного кодексу України, а саме ст. ст. 93, 122-123, та ст. 16 Закону України «Про оренду землі» свідчить, що обов`язковою передумовою укладання, зміни або розірвання договору оренди землі є волевиявлення органу місцевого самоврядування, представлене у формі відповідного рішення.

Укладений між сторонами Договір за своїм змістом та правовою природою є договором найму (оренди), який підпадає під правове регулювання норм § 3 глави 58 Цивільного кодексу України та §5 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). В силу частини 6 названої статті до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки визначено як засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації права.

Як визначено ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

При цьому, згідно з частиною третьою статті 653 Цивільного кодексу України якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов`язання змінюється або розривається з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. У зв`язку з цим Договір підлягає розірванню з моменту набрання рішенням законної сили.

Згідно статті 291 Господарського кодексу України одностороння відмова від договору оренди не допускається.

Частинами 1, 2 статті 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, іншою особою, а також в інших випадках, передбачених законом.

Положеннями частини 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Закону України «Про оренду землі» після завершення будівництва та прийняття об`єкта в експлуатацію добросовісний орендар земельної ділянки, наданої для потреб будівництва та обслуговування відповідного об`єкта, має право на першочергове укладення договору оренди землі на строк до 50 років або припинення дії договору оренди землі.

Відповідно до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (Заява № 4909/04) від 10.02.2010 р. у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Позивач, звертаючись до суду з вимогою розірвати договір оренди земельної ділянки, посилається на факт припинення ним як забудовником використання земельної ділянки згідно спірного Договору для будівництва житлового будинку внаслідок визначення балансоутримувача новозбудованого та прийнятого в експлуатацію житлово-офісного комплексу.

Однак, як встановлено судом, у позивача станом на момент звернення до суду з даним позовом на земельній ділянці знаходилось майно, а саме - квартира, крім того недоведеним є факт передачі будівлі для обслуговування іншій особі.

Відтак, враховуючи підстави позову про розірвання Договору, якими є завершення будівництва житлово - офісного комплексу, введення об`єкту будівництва в експлуатацію та передача його на баланс ТОВ «Будмаш - Сервіс», обставини справи та докази, надані позивачем в їх обгрунтування, колегія суддів приходить до висновку, що позивач не довів в розумінні ст. 74 Господарського процесуального кодексу України ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Разом з цим, апеляційний господарський суд не вбачає порушень процесуального права судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення, що на думку позивача полягають у відмові у задоволенні клопотання його представника про відкладення розгляду справи, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, зазначених в клопотанні як підстави для відкладення судового засідання, у той же час як у попередніх судових засіданнях представник брав участь та висловив свою позицію усно, а також письмово, надавши суду відповідь на відзив та письмові пояснення.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі № 910/7299/20 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Бімекс-Плюс» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі № 910/7299/20 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бімекс-Плюс» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі № 910/7299/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі № 910/7299/20 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю «Бімекс-Плюс».

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 30.03.2021.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

Т.І. Разіна