Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/90/21

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Торчинюк В.Г., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово - промислова компанія "Анико" (65009, м. Одеса, вул. Тополева, буд. 14/1, кв. 81, )

до відповідача: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (промзона, м. Вараш, Рівненська область, 34400, )

про стягнення 549 277 грн. 72 коп.

В судовому засіданні приймали участь:

від позивача: Комаха В. В. (згідно довіреності);

від відповідача: Бондаренко О. В. (згідно довіреності).

Описова частина:

У лютому 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово - промислова компанія "Анико" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція", про стягнення 549 277 грн. 72 коп., з яких: 387 471 грн. 90 коп. - основного боргу, 96 244 грн. 72 коп. - пеня, 10 853 грн. 17 коп. - 3% річних, 17 857 грн. 00 коп. - інфляційні та 36 850 грн. 93 коп. - штраф за договором поставки № 53-122-01-20-09182 від 06 лютого 2020 року.

Ухвалою суду від 11 лютого 2021 року прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 918/90/21, визначено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 02 березня 2021 року.

25 лютого 2021 року через відділ канцелярії представник позивача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив про часткову сплату боргу, а також вказує на безпідставність нарахування штрафних санкцій.

Ухвалою суду від 02 березня 2021 року відкладено розгляд справи по суті на 16 березня 2021 року.

15 березня 2021 року на електронну адресу суду від Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово - промислова компанія "Анико".

15 березня 2021 року на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово - промислова компанія "Анико" надійшла відповідь на відзив, в якому останнє просить задоволити позов в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив.

У судовому засіданні 16 березня 2021 року оголошено перерву по справі до 23 березня 2021 року.

22 березня 2021 року через відділ канцелярії позивачем подано письмові пояснення згідно яких останній зазначає про те, що відповідачем сплачена основна сума боргу в повному обсязі, однак позивач докази які б підтверджували зазначене надати не може.

У судовому засіданні 23 березня 2021 року були присутні представники позивача та відповідача в режимі відеоконференції. Представник позивача наполягав на ґрунтовності позову та просив суд стягнути нараховані штрафні санкції в повному обсязі, в свою чергу представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову в частині штрафних санкцій також просив врахувати сплату основної суми боргу в повному обсязі.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Мотивувальна частина:

Між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (надалі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово - промислова компанія "Анико" (надалі - Постачальник) укладено договір поставки №53-122-01-20-09182 від 06.02.2020 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору поставки, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується поставити для потреб Замовника продукцію, а Замовник здійснити оплату поставленої продукції за кількістю та цінами, що передбачені специфікацією (додаток №1 до даного договору).

Пунктом 3.1. Договору поставки встановлено, що строк поставки продукції: позиції специфікації 1- 50 - у 2020 році до 06.03.2020 р,. позиції специфікації 51-121- у 2020 році до 10.05.2020 р. Продукція поставляється на умовах DDP згідно "Інкотермс - 2010". Місце поставки та вантажоодержувач - 34400, м. Вараш, склад Рівненського відділення ВП "Складське господарство" ДП "НАЕК "Енергоатом".

Згідно п. 6.1. Договору оплата за поставлену якісну продукцію здійснюється Замовником за умови реєстрації Постачальником податкової накладної у ЄРПН, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника на протязі 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2017 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС".

Пункт 6.2. Договору: про дату оформлення ярлика на придатну продукцію Замовник письмово повідомляє Постачальника не пізніше 5 робочих днів з дати оформлення ярлика.

Датою поставки продукції вважається дата підписання видаткової накладної або накладної Вантажоодержувачем (п. 8.4 Договору).

На виконання умов Договору, Постачальником 04.03.2020 р. було здійснено поставку першої партії продукції, що підтверджується накладною № 200304/01 від 04.03.2020р. (ярлик на придатну продукцію від 12.03.2020р.) та 05.05.2020р. було здійснено поставку другої партії продукції, що підтверджується накладною № 200505/01 від 05.05.2020р. (ярлик на придатну продукцію від 15.05.2020 р.).

Враховуючи умови договору та фактичні обставини справи, вбачається, строк оплати за першу партію продукції настав 26.04.2020 року, строк оплати за другу партію продукції настав 29.06.2020 року.

Як свідчать матеріали справи, на момент звернення до суду з даним позовом, відповідач, здійснив часткову оплату поставленої продукції на суму 138 969,90 грн., з яких: за першу партію поставленої продукції 123 003,18 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 610 від 21.01.2021 року та № 878 від 27.01.2021 року за другу партію поставленої продукції 15 966,72 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 10982, № 10984, №10987, № 10989, №10990, № 10992 від 02.12.2020 року.

Отже, станом на 28.01.2021 року ВП "Рівненська АЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом" не оплатило в повному обсязі кошти за Договором перед ТОВ "ТПК" АНИКО" у розмірі 387 471, 90 грн.

Згідно з ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України закріплена заборона односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Статтею 610 Цивільного Кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, після порушення провадження у справі, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" оплатила для ТОВ "ТПК "АНИКО" заборгованості 09 лютого 2021 року згідно платіжного доручення №1248 на суму 44 881, 14 грн., 19 лютого 2021 року згідно платіжного доручення №1811 на суму 169 089, 24 грн., 19 лютого 2021 року згідно платіжного доручення №1888 на суму 57 121, 20 грн., 19 лютого 2021 року згідно платіжного доручення №1915 на суму 77 406, 00 грн., 19 лютого 2021 року згідно платіжного доручення №1932 на суму 38 974, 32 грн.

Судом встановлено, після порушення провадження у справі №918/90/21, відповідач повністю оплатив суму основного боргу для позивача в розмірі 387 471,90 грн.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд зазначає, припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі можливе в разі, коли предмет спору існував на момент відкриття провадження по справі та припинив існування в процесі розгляду справи.

Отже, як свідчать матеріали справи, після відкриття провадження у справі, предмет спору в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 387 471,90 грн припинив своє існування у зв`язку із сплатою відповідачем.

За вказаних обставин, суд закриває провадження у справі в частині стягнення з відповідача основної суми боргу в розмірі 387 471,90 грн.

Також, через неналежне виконання умов договору, позивач нарахував для відповідача 96 244,72 грн пені та 36850,93 грн штрафу.

Згідно пункту 9.1 договору у випадку порушення строків поставки Постачальник зобов`язується сплатити Замовнику пеню в розмірі 0,1 % від суми непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочки, при цьому, у випадку прострочки поставки (недопоставки) продукції понад тридцять діб. Постачальник додатково сплачує Замовнику штраф у розмірі 7 % від суми непоставленої (недопоставленої) продукції.

Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата штрафних санкцій.

Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Перевіривши нарахування вказаної суми, суд дійшов висновку, що розрахунок виконаний вірно, у відповідності з умовами договору та нормами чинного законодавства, а заявлена до стягнення сума штрафу 36 850,93 грн є обґрунтованою.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та частиною шостою статті 232 ГК України.

Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У відповідності до частин 1-4 статті 231 Господарського кодексу України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості (частина 2).

Законом може бути визначений розмір штрафних санкцій також за інші порушення окремих видів господарських зобов`язань, зазначених у частині другій цієї статті (частина 3).

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (частина 4).

Враховуючи усе зазначене вище, вбачається що передбачений розмір штрафної санкції, пені у розмірі 0,1 відсотка застосовується до не грошових зобов`язань, в той час як до грошових, максимальний розмір ставки пені визначений Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", на рівні подвійної облікової ставки Національного банку України.

Перевіривши правомірність нарахування позивачем пені, суд встановив, що дане нарахування не відповідає вимогам чинного законодавства та умовам договору, оскільки нараховано арифметично невірно, у зв`язку з чим, сума пені, що підлягає задоволенню, становить 33 306,11 грн, а тому в частині позову, щодо стягнення 62 938,12 грн пені суд відмовляє у зв`язку з невірним нарахуванням.

Крім того, через неналежне виконання умов договору, позивач нарахував для відповідача 10 853,17 грн три відсотка річних та 17 857,00 грн інфляційні втрати.

У відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи зазначену норму права, позивач правомірно нарахував для відповідача три відсотка річних та інфляційні втрати, однак при здійсненні перерахунку, судом встановлено, що позивачем здійснено арифметичну помилку в частині нарахування 3 відсотка річних.

При здійсненні перерахунку, судом з`ясовано, арифметично вірним розміром нарахованих три відсотка річних є 10 853,17 грн.

Отже, до задоволення підлягає 17 857,00 грн інфляційних втрат та 10 853,17 грн три відсотка річних, як обґрунтовані та доведені.

Суд відмовляє в задоволенні позову в частині стягнення трьох відсотків річних, в розмірі 46,53 грн.

Враховуючи усе зазначене вище, позов підлягає до часткового задоволення, зокрема доведеним та обґрунтованим позов є в частині стягнення, з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово - Промислова компанія" "АНИКО" 33 306,60 грн пені, 10 806,61 грн 3% річних, 17 857,00 інфляційні втрати, 36 850,93 грн - штрафу.

Щодо заявлених судових витрат в розмірі 8 239,17 грн суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до статті 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, в процесі розгляду справи, відповідачем було сплачено основну суму боргу в розмірі 387 471,90 грн.

Також, суд враховує норми частини 9 статті 129 ГПК України, згідно якої, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

На переконання суду, через неправомірні дії відповідача, які полягали у неналежному виконанні умов договору виник даний спір, відтак, в даному випадку необхідно застосувати положення статті 129 частини 9, а тому справедливим та правильним розподілом судового збору, є покладенням на відповідача 7 294,40 грн, ставки судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, за виключенням суми вимог, в якій судом було відмовлено.

Отже, на відповідача покладається судовий збір в розмірі 7 294,40 грн.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (34403, Рівненська область, місто Вараш, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово - промислова компанія "Анико" (65009, місто Одеса, вулиця Тополева, будинок 14/1, квартира 81, ) 33 306,60 грн (тридцять три тисячі триста шість гривень 60 копійок) пені, 10 806,61 грн (десять тисяч вісімсот шість гривень 61 копійка) 3% річних, 17 857, 00 (сімнадцять тисяч всімсот п`ятдесят сім гривень) інфляційних втрат, 36 850, 93 (тридцять шість тисяч вісімсот п`ятдесят гривень 93 копійок) штрафу та 7 294, 40 (сім тисяч двісті дев`яносто чотири гривні 40 копійок) судового збору.

3. Відмовити в задоволенні позову для Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово - промислова компанія "Анико" в частині стягнення 62 938 грн. 12 коп. пені та 46 грн. 53 коп. 3 процента річних.

4. Закрити провадження у справі в частині стягнення 387 471,90 грн основної суми боргу.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 30 березня 2021 року.

Суддя В. Г. Торчинюк

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим ( АДРЕСА_1 );

3- відповідачу рекомендованим (промзона, м. Вараш, Рівненська область, 34400).