ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2021 р. м. Київ Справа № 911/3141/20

Розглянувши матеріали справи за позовом Державного спеціалізованого підприємства Чорнобильська АЕС

до Товариства з обмеженою відповідальністю МОНТАЖ-ЕНЕРГОБУД

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна по Київській, Черкаській та Чернігівській областях

про стягнення 23 585,60 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Державного спеціалізованого підприємства Чорнобильська АЕС до Товариства з обмеженою відповідальністю МОНТАЖ-ЕНЕРГОБУД про стягнення 16 601,53 грн. з яких 15 821,58 грн. боргу за період лютий - вересень 2020 року, 609,24 грн. пені, 139,59 грн. 3% річних та 31,12 грн. інфляційних за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності № 2297/268 тіт від 15.10.2019 року.

Ухвалою суду від 05.11.2020 року у справі № 911/3141/20 позовну заяву Державного спеціалізованого підприємства Чорнобильська АЕС залишено без руху.

Через канцелярію Господарського суду Київської області позивачем у встановлений судом строк подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відтак, позовна заява Державного спеціалізованого підприємства Чорнобильська АЕС підлягає прийняттю до розгляду судом.

Одночасно в позовній заяві позивачем заявлено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Частиною 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розглянувши клопотання позивача про розгляд зазначеної справи в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, ціну позову, яка не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлений на 01 січня року, в якому подано відповідну позовну заяву, суд дійшов висновку про задоволення зазначеної заяви позивача та розгляд справи № 911/3141/20 за правилами спрощеного позовного провадження.

Крім того, позивач просив залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна по Київській, Черкаській та Чернігівській областях.

В обгрунтування позивач зазначав про те, що останній є орендодавцем за Договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності № 2297/268 тіт від 15.10.2019 року, а отже рішення по справі вплине на інтереси, права й обов`язки Регіонального відділення Фонду державного майна по Київській, Черкаскій та Чернігівській областях.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.01.2021 року відкрито провадження у справі № 911/3141/20, задоволено клопотання Державного спеціалізованого підприємства Чорнобильська АЕС про розгляд справи № 911/3141/20 в порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна по Київській, Черкаській та Чернігівській областях.

05.02.2021 року позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій останній просить суд стягнути з відповідача 16 581,40 грн. з яких 15 821,58 грн. заборгованості за період лютий - вересень 2020 року, 589,42 грн. пені, 139,28 грн. 3% річних та 31,12 грн. інфляційних.

08.02.2021 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій останній просить суд стягнути з відповідача 23 585,60 грн. з яких 21 909,61 грн. заборгованості за період лютий - грудень 2020 року, 928,32 грн. пені, 224,29 грн. 3% річних та 523,38 грн. інфляційних, до якої додано новий розрахунок позову.

Таким чином, предметом розгляду даного спору є стягнення з відповідача 23 585,60 грн. з яких 21 909,61 грн. заборгованості за період лютий - грудень 2020 року, 928,32 грн. пені, 224,29 грн. 3% річних та 523,38 грн. інфляційних.

02.03.2021 року третьою особою подано письмові пояснення по суті спору, в яких остання підтримує позовні вимоги позивача та вважає їх обґрунтованими.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, у встановлений судом строк відзиву на позов та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надіслав, доказів повної або часткової сплати ним заборгованості, яка є предметом даного спору, не надав, клопотань про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу для подання відзиву від відповідача не надходило, суд вважає, що, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для винесення рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

15.10.2019 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (за договором - Орендодавець, далі третя особа) та Товариством з обмеженою відповідальністю МОНТАЖ-ЕНЕРГОБУД (за договором - Орендар, далі - відповідач) було укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності № 2297/268 тіт (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору 1.1 Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно: будівля насосної станції № 1 та № 2, загальною площею 1 255,8 кв. м (далі - Майно), яке розміщене за адресою: Київська обл., Іванківський р-н, м. Прип`ять, проммайданчик ЧАЕС, 5 (за ГП), та перебуває на балансі ДСП «Чорнобильська АЕС», вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 30 квітня 2019 року і становить за незалежною оцінкою 2 070 700,00 грн. без ПДВ.

Майно передається в оренду з метою проведення дезактивації (п. 1.2 Договору).

Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання Сторонами цього Договору та акта приймання-передавання Майна (2.1 Договору).

Орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 року N 786 (із змінами) (далі - Методика розрахунку), і становить без ПДВ за базовий місяць оренди квітень 2019 року - 25 883,75 грн. (Додаток № 1 до Договору) (п. 3.1 Договору).

Керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2016 року № 912 «Деякі питання стимулювання розвитку зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення» (далі - Постанова), Сторони домовились, що на період чинності Постанови орендна плата перераховується Орендарем до державного бюджету та Балансоутримувачу із застосовуванням орендної ставки за використання державного майна, розташованого в зоні відчуження та зоні безумовного (обов`язкового) відселення, з коефіцієнтом 0,15 (п. 3.2 Договору).

Розмір орендної плати, що підлягає перерахуванню до державного бюджету та Балансоутримувачу на період чинності Постанови, визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 року N 786 (із змінами) (далі - Методика розрахунку), і становить без ПДВ за базовий місяць оренди квітень 2019 року - 3 882,56 грн. Відповідні зміни відображені у розрахунку орендної плати, що є Додатком № 2 до цього Договору та його невід`ємною та складовою частиною (п. 3.3 Договору).

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розміщується на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики (п. 3.5 Договору).

Орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70 % до 30 % щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Методикою розрахунку і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж (п. 3.8 Договору).

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному п. 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати (п. 3.9 Договору).

Закінчення строку дії (розірвання) Договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та Балансоутримувачу (п. 3.12 Договору).

Орендар зобов`язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та Балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює Орендар, вказується «Призначення платежу» за зразком, наведеним у цьому Договорі) (п. 5.3 Договору).

Цей Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 15.10.2019 року до 11.09.2022 року включно (п. 10.1 Договору).

Одночасно з укладенням Договору, між позивачем та відповідачем було підписано Додатки № 1 та № 2 до нього - «Розрахунок плати за базовий місяць оренди державного нерухомого майна, що обліковується на балансі Державного спеціалізованого підприємства Чорнобильська АЕС».

На виконання умов Договору, 15.10.2019 року між Орендодавцем та Орендарем було підписано, а Балансоутримувачем - Державним спеціалізованим підприємством Чорнобильська АЕС (далі позивач) погоджено Акт прийому-передачі б/н, відповідно до п. 1 якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування окреме індивідуально визначене нерухоме майно: будівля насосної станції № 1 та № 2, загальною площею 1 255,8 кв. м (далі - Майно), яке розміщене за адресою: Київська обл., Іванківський р-н, м. Прип`ять, проммайданчик ЧАЕС, 5 (за ГП), та перебуває на балансі ДСП «Чорнобильська АЕС» (копія наявна в матеріалах справи).

Таким чином, Орендодавець належним чином та в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання згідно умов Договору, передавши спірне нерухоме майно відповідачу.

Як зазначає позивач - Балансоутримувач, ним було сформовано та надіслано відповідачу Рахунки-Акти надання послуг за період лютий грудень 2020 року для оплати:

· № 20-03-0068 від 29.02.2020 року на загальну суму 4 681,87 грн. з яких 30% орендної плати до ДСП ЧАЕС в сумі 1 950,78 грн.;

· № 20-03-0081 від 31.03.2020 року на загальну суму 5 056,42 грн. з яких 30% орендної плати до ДСП ЧАЕС в сумі 2 106,84 грн.;

· № 20-03-0118 від 30.04.2020 року на загальну суму 4 757,08 грн. з яких 30% орендної плати до ДСП ЧАЕС в сумі 1 982,12 грн. та Рахуном-Акт № 20-03-0081/1 за квітень 2020 року, яким проведено коригування суми оренди за квітень 2020 року, яку зменшено на загальну суму 337,09 грн. з вирахуванням 140,45 грн. орендної плати до ДСП ЧАЕС, у зв`язку з чим сума орендної плати за квітень 2020 року, що має бути сплачена Балансоутримувачу, становить 1 966,39 грн.;

· № 20-03-0118 від 30.04.2020 року на загальну суму 4 757,08 грн. з яких 30% орендної плати до ДСП ЧАЕС в сумі 1 982,12 грн.;

· № 20-03-0148 від 31.05.2020 року на загальну суму 4 771,34 грн. з яких 30% орендної плати до ДСП ЧАЕС в сумі 1 988,06 грн.;

· № 20-03-0200 від 30.06.2020 року на загальну суму 4 780,88 грн. з яких 30% орендної плати до ДСП ЧАЕС в сумі 1 992,03 грн.;

· № 20-03-0216 від 30.07.2020 року на загальну суму 4 752,20 грн. з яких 30% орендної плати до ДСП ЧАЕС в сумі 1 980,08 грн.;

· № 20-03-0250 від 31.08.2020 року на загальну суму 4 742,70 грн. з яких 30% орендної плати до ДСП ЧАЕС в сумі 1 976,12 грн.;

· № 20-03-0305 від 30.09.2020 року на загальну суму 4 766,41 грн. з яких 30% орендної плати до ДСП ЧАЕС в сумі 1 986,00 грн.;

· № 20-03-0314 від 30.10.2020 року на загальну суму 4 814,08 грн. з яких 30% орендної плати до ДСП ЧАЕС в сумі 2 005,87 грн.;

· № 20-03-0347 від 30.11.2020 року на загальну суму 4 876,66 грн. з яких 30% орендної плати до ДСП ЧАЕС в сумі 2 031,94 грн.;

· № 20-03-0409 від 31.12 року на загальну суму 4 920,54 грн. з яких 30% орендної плати до ДСП ЧАЕС в сумі 2 050,22 грн.

Рахунки-Акти за період лютий-травень 2020 року, липень 2020 року, отримані відповідачем, проте, не підписані і не повернуті відповідачем, Рахунки-Акти за червень 2020 року, серпень 2020 року грудень 2020 року повернуті за закінченням терміну зберігання (докази наявні в матеріалах справи).

Таким чином, загальна сума орендної плати, яку відповідач зобов`язаний перерахувати Балансоутримувачу за спірний період становить 21 909,61 грн.

Однак, як стверджує позивач, відповідач в порушення умов Договору (п. 3.8 Договору) та вимог чинного законодавства, орендну плата за користування об`єктом оренди за період лютий грудень 2020 року своєчасно та в повному обсязі не сплачував, у зв`язку з чим за ним перед Балансоутримувачем рахується заборгованість в розмірі 21 909,61 грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивач надіслав відповідачу претензію № 3178/20 від 05.08.2020 року з вимогою перерахувати Балансоутримувачу належну йому суму орендної плати та нараховані пеню, 3% річних та інфляційних, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення (докази надіслання наявні в матеріалах справи).

У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача 21 909,61 грн. заборгованості з орендної плати за період лютий грудень 2020 року згідно спірного Договору.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами Договір за правовою природою є договором найму (оренди), за яким, згідно ст. 759 Цивільного кодексу України, наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, за наслідками розгляду спору судом встановлено заборгованість відповідача з орендної плати за період лютий-грудень 2020 року в сумі 21 909,61 грн., що відповідачем не заперечено і не спростовано, доказів оплати боргу станом на момент прийняття рішення не надано.

У зв`язку з простроченням відповідачем строку оплати орендних платежів, позивач просить також стягнути з відповідача 928,32 грн. пені за загальний період з 16.02.2020 року по 15.01.2021 року, нарахованих по Рахунках-Актах за період січень-листопад 2020 року, на підставі п. 3.9 Договору, 224,29 грн. 3% річних за загальний період з 16.02.2020 року по 15.01.2021 року, нарахованих по Рахунках-Актах за період січень-листопад 2020 року, та 523,38 грн. інфляційних за загальний період з 16.03.2020 року по 15.01.2021 року, нарахованих по Рахунках-Актах за період лютий-жовтень 2020 року, в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Положеннями ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Перевіривши розрахунок пені, 3% річних та інфляційних, судом встановлено наступне.

Пеня в розмірі 918,91 грн. та 3% річних в розмірі 223,01 грн., нараховані позивачем по Рахунках-Актах за період лютий листопад 2020 року по кожному Акту окремо, за фактичні періоди існування заборгованості на фактичні суми заборгованості, пеня нарахована в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, в межами шестимісячного строку нарахування пені, передбаченого п. 6 ст. 232 Господарського кодексу, у зв`язку з чим правомірним та арифметично вірним є нарахування пені та 3% річних за означений період в заявлених розмірах.

Щодо стягнення 9,41 грн. пені та 1,28 грн. 3% річних, нарахованих по Рахунку-Акту за січень 2020 року, то дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки Рахунок-Акт за січень 2020 року не був предметом розгляду даного спору, а, відтак, під час розгляду даного спору не досліджувався, обставини щодо його своєчасної/несвоєчасної оплати не встановлювались. Окрім того, даний Рахунок-Акт в матеріалах справи відсутній.

Щодо нарахованих інфляційних за період лютий-жовтень 2020 року, то вказані нарахування проведені за фактичний період існування заборгованості на фактичні суми заборгованості, наданий розрахунок є арифметично вірним, у зв`язку з чим інфляційні підлягають задоволенню в заявленому розмірі в сумі 523,38 грн.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 23 574,91 грн. з яких 21 909,61 грн. боргу, 918,91 грн. пені, 223,01 грн. 3% річних, 523,38 грн. інфляційних. В решті 10,69 грн. позов задоволенню не підлягає.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 101,05 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 123, 126, 129, 233, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного спеціалізованого підприємства Чорнобильська АЕС до Товариства з обмеженою відповідальністю МОНТАЖ-ЕНЕРГОБУД за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про стягнення 23 585,60 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю МОНТАЖ-ЕНЕРГОБУД (07101, Київська обл., м. Славутич, вул. Військових Будівельників, буд. 1, код 35511429) на користь Державного спеціалізованого підприємства Чорнобильська АЕС (07100, Київська обл., м. Славутич, вул. 77-Ї Гвардійської Дивізії, буд. 7/1, код 14310862) 21 909 (двадцять одна тисяча дев`ятсот дев`ять) 61 коп. боргу, 918 (дев`ятсот вісімнадцять) грн. 91 коп. пені, 223 (двісті двадцять три) грн. 01 коп. 3% річних, 523 (п`ятсот двадцять три) грн. 38 коп. інфляційних та 2 101 (дві тисячі сто один) грн. 05 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

4. В решті позову Державного спеціалізованого підприємства Чорнобильська АЕС до Товариства з обмеженою відповідальністю МОНТАЖ-ЕНЕРГОБУД за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про стягнення 10,69 грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 18.03.2021 р.

Суддя Т.П. Карпечкін