РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.03.2021Справа № 910/380/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ППМ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд"

про стягнення заборгованості у розмірі 762 237, 72 грн

Суддя: Шкурдова Л.М.

Секретар с/з Лисенко А.І.

Представники:

від позивача: Хілько А.С., за ордером

від відповідача: Дирул Ю.В., за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ППМ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" про стягнення заборгованості у розмірі 762 237, 72 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2021 відкрито провадження у справі №910/380/21 за правилами спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором поставки і монтажу обладнання №12/10-16 від 12.10.2016 по оплаті поставленого товару та надання послуг з монтажу, в зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 529 950,13 грн. В зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання за Договором позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 88 621,06 грн - пеню, 94 171,63 грн - інфляційні втрати, 49 494,90 грн - 3 % річних.

Відповідач щодо задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що зі сторони відповідача видаткові накладні та акти виконаних робіт (наданих послуг) не підписані, зазначені документи надані відповідачу для підписання через шість місяців, в той час як умовами п.4.5. Договору передбачено надання документів протягом 5 робочих днів після монтажу обладнання. Відповідачем надані позивачем акти та видаткові накладні підписані не були, зі сторони позивача акти, видаткові накладні, вимога про підписання вказаних документів підписані за допомогою факсимільного відтворення, в той час як сторонами Договору не укладались угоди про використання факсимільного відтворенні підписів сторін. Позивачем не направлялись акти, видаткові накладні, вимога про підписання вказаних документів після усунення відповідних недоліків. Відповідач вказує, що строк оплати не настав. Відповідач не замовляв у позивача товари та роботи, що вказані в наданих позивачем первинних документах, позивач не надав суду підписаних Специфікацій та Умов поставок до Договору, які б підтверджували факт погодження сторонами домовленості про здійснення поставки обладнання та його монтажу. Податкові накладні не підтверджують здійснення поставки товару та виконання робіт, податкові накладні складені позивачем без попереднього погодження з відповідачем.

Відповідачем подано заяву про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження, в задоволенні якої судом відмовлено, в зв`язку з відсутністю підстав для розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що акти та видаткові накладні не повинні містити відомості щодо строку виконання робіт та постачання товару, відомості щодо строку сплати грошових коштів. Сторонами Договору згідно укладеної Додаткової угоди від 12.10.2016 було погоджено використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису.

Відповідачем подані заперечення, в яких зазначено, що надані позивачем первинні документи складені в односторонньому порядку, не підписані зі сторони ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», не можуть бути доказами передачі/приймання товару та виконання робіт за договором. Позивачем не надано доказів здійснення ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» замовлення у ТОВ «ППМ» на поставку товару та виконання робіт/надання послуг. Долучений Позивачем відеозапис з системи бітрікс не є належним та допустимим доказом, адже не містить погодження сторонами істотних умов поставки товару та виконання робіт, не містить підписів уповноваженої особи відповідача здійснювати замовлення.

В судовому засіданні 23.03.2021 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.10.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ППМ" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" (покупець) укладено Договір поставки та монтажу обладнання №12/10-16 від 12.10.2016 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору постачальник поставляє, а покупець приймає і оплачує обладнання в комплекті і/або комплектуючі, іменоване в подальшому «товар» або «обладнання», на умовах і в порядку, передбаченому цим Договором.

Згідно з п.1.2. Договору поставка товару здійснюється партіями на умовах, передбачених відповідним додатком (далі - Умови поставки), яке сторони укладають за зразком, зазначеним у Додатку № 1 до цього Договору. Найменування, кількість товару, ціна одиниці товару, що входить в кожну партію товару, визначається у відповідній специфікації (далі - Специфікація), яка полягає Сторонами за зразком, зазначеним у Додатків № 2 до цього Договору. Всі додатки, оформлені Сторонами згідно зі зразками, зазначених у Додатках № 1 та № 2 є невід`ємною частиною Договору з моменту їх підписання уповноваженими представниками і скріплення печатками сторін.

Відповідно до п.1.4. Договору партією товару вважається товар, вказаний в одній специфікації.

Згідно з п.2.1. Договору ціна товару при поставці вказується в накладних до конкретної партії і вважається узгодженою між постачальником і покупцем при наявності печаток і підписів обох сторін Договору (для юридичних осіб). Якщо постачальником є ??фізична особа суб`єкт підприємницької діяльності, що не має печатки, накладні засвідчуються його підписом.

Відповідно до п.4.3. Договору датою поставки вважається дата приймання товару покупцем, зазначена в накладній на товар якщо інше не передбачено цим Договором. Відповідальність за якість навантаження, належне закріплення товару на транспортному засобі (в вагоні), їх маркування при будь-яких умовах поставки покладається на постачальника.

У відповідності до п.4.5., 4.6., 4.7. Договору при здійсненні збірки (монтажу) на об`єкті покупця, постачальник протягом 5 робочих днів після виконання збірки (монтажу) надає покупцеві Акт виконаних, робіт. У разі поставки деталей (комплектуючих) обладнання, з яких буде змонтований (зібраний) товар, постачальник на вимогу покупця надає Акт комплектації обладнання. У цьому випадку зобов`язання щодо поставки товару вважаються виконаними після надання Акту комплектації покупцеві. Якщо вартість збірки (монтажу) не входить у вартість товару згідно з Умовами поставки і оплачується окремо за цим Договором, зобов`язання з поставки вважаються виконаними після пред`явлення покупцеві Акта комплектації устаткування постачальником і підписання сторонами Акту виконаних робіт по збірці (монтажу).

Згідно з п.5.2. Договору приймання товару за кількістю та якістю здійснюється на складі покупця в присутності уповноважених представників покупця і постачальника. У накладних на товар, що оформляються постачальником, вказується прізвище та ініціали особи, уповноваженої передати товар покупцю і підписати приймально-здавальні документи (накладні, акти).

Відповідно до п.5.4. Договору приймання товару вважається завершеним після підписання накладної уповноваженим представником покупця, якщо інше не передбачено цим Договором.

Звертаючись з позовом до суду позивач вказує, що ним було поставлено відповідачу товар та надано послуги з монтажу обладнання за видатковою накладною №438 від 01.03.2018р. на суму 13 803,01 грн., за Актом виконаних робіт (надання послуг) №140 від 13.03.201 8р. на суму 6 929,00 грн.; за Видатковою накладною №446 від 13.03.2018р. на суму 41 542,14 грн.; за Актом виконаних робіт (надання послуг) №65 від 03.01.2019р. на суму 13 752,00 грн.; за Видатковою накладною №8 від 03.01.2019р. на суму 46 381,82 грн.; за Актом виконаних робіт (надання послуг) № 66 від 03.01.2019р. на суму 37 585,80 грн.; за Видатковою накладною №3 від 03.01.2019р. на суму 181 414,20 грн.

Судом встановлено, що вищезазначені акти та видаткові накладні не підписані відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи 23.07.2018 листом №23/07/Д від 23.07.2018 позивач звернувся до відповідача з вимогою підписати первинні документи за Договором, у відповідь на яку відповідач листом №УРБ10/14-4910 від 13.08.2018 повідомив, що вказана вимога та долучені до неї первинні документи підписані за допомогою факсимільного відтворення та направлені позивачем первинні документи відповідач не підписав.

Позивач стверджує, що факт направлення ним видаткових накладних та актів виконаних робіт, наявність електронного листування з приводу поставки обладнання підтверджують здійснення поставки товару та виконання робіт, наявність заборгованості за Договором у відповідача.

Суд вважає, що позивачем не доведено наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 529 950,13 грн., виходячи з наступного.

За приписом статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Ведення зазначених документів передбачено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом № 988 Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року, у п. 2.4 якого відтворено аналогічні до змісту статті 9 Закону вимоги до обов`язкових реквізитів первинних документів.

Акт приймання-передачі, фіксує закінчення будь-яких робіт та приймання їх замовником за кількістю та якістю. При цьому, накладна це документ, який фіксує факт передачі товарно-матеріальних цінностей від однієї особи іншій. Видаткова накладна фіксує факт отримання/передачі товарів або послуг і по суті завершує купівлю-продажу між продавцем і покупцем.

Момент переходу права власності на Товар до покупця є момент підписання покупцем видаткової накладної, яка підтверджує факт передачі Товару.

Видаткова накладна підписується матеріально відповідальною особою, що відпустила товар, а також матеріально відповідальною особою підприємства-отримувача, що прийняла товар.

Судом встановлено, що видаткові накладні №438 від 01.03.2018р. на суму 13 803,01 грн., №446 від 13.03.2018р. на суму 41 542,14 грн., №8 від 03.01.2019р. на суму 46 381,82 грн., №3 від 03.01.2019р. на суму 181 414,20 грн.; акти виконаних робіт (надання послуг) №140 від 13.03.2018р. на суму 6 929,00 грн.; №65 від 03.01.2019р. на суму 13 752,00 грн.; № 66 від 03.01.2019р. на суму 37 585,80 грн. не підписані уповноваженим представником відповідача, з вказаних видаткових накладних неможливо ідентифікувати особу, яка отримала товар та з актів виконаних робіт неможливо встановити особу, яка прийняла роботи, а відтак не можуть бути належними доказами на підтвердження поставки позивачем обладнання, виконання робіт за Договором та прийняття відповідачем відповідного обладнання та робіт.

Інших первинних документів на підтвердження поставки обладнання та виконання робіт за Договором матеріали справи не містять.

Посилання позивача на те, що ним були направлені видаткові накладні та акти виконаних робіт для підписання суд вважає необґрунтованими, з огляду на те, що сам факт направлення вказаних документів на адресу відповідача за відсутності доказів фактичного виконання робіт не є безумовною підставою для задоволення даного позову. Судом встановлено, що акти та накладні датовані - березень 2018, січень 2019 року, позивачем їх направлено для підписання лише в липні 2018 листом №23/07/Д від 23.07.2018, тобто через шість місяців, в той час як за умовами п.4.5. Договору постачальник протягом 5 робочих днів після виконання збірки (монтажу) повинен надати покупцеві Акт виконаних робіт.

Як вбачається з матеріалів справи вимога №23/07/Д від 23.07.2018 та додані до неї видаткові накладні та акти виконаних робіт підписані за допомогою факсимільного відтворення, що не передбачалося сторонами Договору. Посилання позивача на те, що сторонами Договору погоджено використання факсимільного відтворення підпису згідно з Угодою про використання факсимільного відтворення підпису від 12.10.2016 суд вважає необґрунтованим, з огляду на те, що згідно умов даної Угоди сторони погодили використання факсимільного відтворення підпису при вчиненні правочинів, а саме при укладенні додатків, додаткових угод до Договору, зміст Угоди про використання факсимільного відтворення підпису від 12.10.2016 не свідчить про те, що сторонами Договору погоджено використання факсимільного відтворення підпису для підписання первинних бухгалтерських документів.

Отже, матеріали справи не містять належних доказів направлення позивачем відповідачу підписаних уповноваженим представником позивача актів виконаних робіт та видаткових накладних за Договором.

Сторонами Договору у п.1.2. Договору визначено, що поставка товару здійснюється партіями на умовах, передбачених відповідним додатком (далі - Умови поставки), яке сторони укладають за зразком, зазначеним у Додатку № 1 до цього Договору. Найменування, кількість товару, ціна одиниці товару, що входить в кожну партію товару, визначається у відповідній специфікації (далі - Специфікація), яка полягає Сторонами за зразком, зазначеним у Додатків № 2 до цього Договору. Всі додатки, оформлені Сторонами згідно зі зразками, зазначених у Додатках № 1 та № 2 є невід`ємною частиною Договору з моменту їх підписання уповноваженими представниками і скріплення печатками сторін. Відповідно до п.1.4. Договору партією товару вважається товар, вказаний в одній специфікації.

Матеріали справи не містять підписаної сторонами Специфікації, в якій би сторонами було погоджено найменування, кількість товару, ціна товару. Враховуючи відсутність в матеріалах справи відповідної Специфікації суд позбавлений можливості встановити, що зазначене у видаткових накладних обладнання та роботи з його устаткування було замовлено відповідачем.

Посилання позивача на відеозапис електронного листування, яке, на думку позивача, підтверджує факт поставки та монтажу обладнання суд вважає необґрунтованим, оскільки саме лише електронним листуванням не може підтверджуватися факт поставки обладнання та виконання позивачем робіт на замовлення відповідача на виконання умов Договору. З наданого до суду відеозапису електронного листування не можливо встановити, що листування здійснювалось саме за офіційними електронними адресами сторін Договору.

Правовий аналіз положень ст.96 ГПК України свідчить, що оригінал електронного доказу - це первинна інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, та яка є основою для відтворення і копіювання.

Чинним законодавством визначено поняття оригіналу електронного документа.

Оригіналом електронного документа згідно зі ст.7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 2 - 5 ГПК України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до п.56 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі 922/788/19 від 28.12.2019 роздруківка електронного листування не може вважатись електронним документом (копіями електронних документів) в розумінні частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», відповідно до якої електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до положень ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд не може вважати відеозапис електронної переписки належним та допустим доказом, в розумінні ГПК України, який підтверджує здійснення поставки позивачем обладнання та виконання робіт за Договором поставки та монтажу обладнання №12/10-16 від 12.10.2016.

Посилання позивача на наявність складених податкових накладних не підтверджує здійснення відповідної господарської операції, оскільки податкова накладна не належить до первинних документів бухгалтерської звітності, а відтак не підтверджує факт здійснення господарської операції.

Відповідно до ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст.74 ГПК України, обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України, встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи, приймаючи до уваги недоведеність позивачем поставки обладнання та виконання робіт за Договором, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Шкурдова Л.М.

Дата складення тексту рішення: 01.04.2021