ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3692/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Антимонопольного комітету України, м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківрегіонгаз", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 6000000,00 грн.
за участю представників:

позивача - Литвин А.Д., за довіреністю;

відповідача - Беркута Н.М., адвокат.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Антимонопольний комітет України, м. Київ, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківрегіонгаз", м. Харків, в якому просить суд:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківрегіонгаз" (вул. Безлюдівська, 1, м. Харків, 61109, ідентифікаційний код 36224035) штраф у розмірі 3000000 (три мільйони) гривень та пеню у розмірі 3000000 (три мільйони) гривень і зарахувати зазначені суми в дохід загального фонду Державного бюджету України, отримувач: УК у Солом`янському районі міста Києва, , банк: Казначейство України (ЕАП), рахунок: ПА0026010, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Харківрегіонгаз (вул. Безлюдівська, 1, м. Харків, 61109, ідентифікаційний код 36224035) припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, наведене в пункті 2 резолютивної частини рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 19.07.2019 № 51-р/тк.

3. Покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати.

Ухвалою господарського суду від 23.11.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу № 922/3692/20 до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 16.12.2020 об 11:30 год.

14.12.2020 відповідачем, через канцелярію суду, надано відзив на позов (вх. № 29206), в якому не погоджується з рішенням Антимонопольного комітету України від 19.07.2019 № 51-р/тк, яким на відповідача накладено штраф в розмірі 3000000,00 грн., в порядку п. 2 ст. 50 ЗУ "Про захист економічної конкуренції". А, отже, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

14.01.2021 позивачем надано до суду відповідь на відзив (вх. № 718), в якій зазначив, що рішення Антимонопольного комітету України від 19.07.2019 № 51-р/тк, є чинним, а, тому, є обов`язковим для виконання.

Ухвалою господарського суду від 20.01.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, до 23 лютого 2021 року. Відкладено підготовче засідання на 10.02.2021 об 11:30 год.

Ухвалою господарського суду від 10.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу № 922/3692/20 до судового розгляду по суті на 24.02.2021 о 12:30 год.

Протокольною ухвалою від 24.02.2021, у судовому засіданні оголошувалась перерва, в порядку ст. 216 ГПК України.

У судовому засіданні 22.03.2021 представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні 22.03.2021 проти позову заперечував, з підстав, викладених у відзиві на позов.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Присутні в судовому засіданні представники сторін погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано сторонами у відповідності до ст. 74 ГПК України.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

Відповідно до ст. 219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 22.03.2021, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх представників, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Рішенням Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України 19.07.2019 № 51-р/тк (Рішення) у справі № 1/02-99-16 визнано, що дії ТОВ «Харківрегіонгаз», які полягають у включенні завищених експлуатаційних витрат до ціни реалізації скрапленого газу для побутових потреб населення (у балонах), що реалізувався населенню Харківської області, протягом грудня 2015 року, 2016 - 2018 років, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 1 ч. 2 ст. 13, п. 2 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку шляхом встановлення таких цін реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку послуг із реалізації скрапленого газу для побутових потреб населення (у балонах) у межах негазифікованих населених пунктів Харківської області.

За вищевказане порушення, згідно з п. 3 вказаного Рішення на ТОВ «Харківрегіонгаз» накладено штраф у розмірі 3000000,00 грн.

Також, відповідно до п. 2 вище означеного Рішення зобов`язано ТОВ «Харківрегіонгаз» припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, наведене в п. 2 резолютивної частини рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 19.07.2019 № 51-р/тк.

Копія Рішення № 51-р/тк отримана відповідачем 01.08.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 882.

Отже, строк сплати штрафу, накладеного Рішенням № 51-р/тк, закінчився 01.10.2019.

Так, з обставин справи вбачається, що відповідач не погодився із Рішенням № 51-р/тк позивача та оскаржив його до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 відкрито провадження у справі № 910/13225/19 за позовом ТОВ «Харківрегіонгаз» до Комітету про визнання недійсним Рішення № 51-р/тк.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.01.2020 по справі №910/13225/19 в задоволенні позову ТОВ «Харківрегіонгаз» відмовлено повністю.

Так, із обставин справи слідує, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2020 по справі №910/13225/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Харківрегіонгаз» на зазначене рішення Господарського суду міста Києва.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2020 по справі № 910/13225/19 апеляційну скаргу ТОВ «Харківрегіонгаз» залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2020 по справі № 910/13225/19 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 21.09.2020 у справі 910/13225/19 касаційну скаргу ТОВ «Харківрегіонгаз» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2020 повернуто скаржнику без розгляду.

Отже, Рішення № 51-р/тк є чинним та, відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», є обов`язковим до виконання.

Станом на день подання позовної заяви, ТОВ «Харківрегіонгаз» не сплатило штраф у добровільному порядку, доказів протилежного суду не подано.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, а також нарахування пені, у відповідності до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з приписами ст. 25 ЗУ "Про Антимонопольний комітет України" з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі, про зобов`язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

Правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності визначено Законом України "Про захист економічної конкуренції".

Означений нормативно - правовий акт спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

У відповідності до змісту ст. 50 ЗУ "Про захист економічної конкуренції" порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, антиконкурентні узгоджені дії.

Ч. 1 ст. 48 ЗУ "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі, про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об`єднання, суб`єктів господарювання: юридичних осіб; фізичних осіб; групу суб`єктів господарювання - юридичних та/або фізичних осіб, що відповідно до статті 1 цього Закону визнається суб`єктом господарювання, у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч.1 ст.52 ЗУ "Про захист економічної конкуренції").

За приписами ст. 56 вказаного нормативно-правового акту рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЗУ "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Згідно з ч.7 ст. 56 ЗУ "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

При цьому, відповідно до положень абз. 2 ч.1 ст.42 ЗУ "Про захист економічної конкуренції" строк давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції становить п`ять років з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення.

Судом встановлено, що строк давності притягнення відповідача до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції в розумінні ст. 42 зазначеного Закону не сплинув, оскільки прийняття рішення відбулось в межах п`ятирічного строку з моменту вчинення товариством порушення конкурентного законодавства.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення з відповідача 3000000,00 грн. пені, позивачем враховано, що нарахування пені за прострочення сплати штрафу, накладеного Рішенням № 51-р/тк, зупинялось з 30.09.2019 до 17.01.2020 (розгляд справи №910/13225/19 Господарським судом міста Києва), з 12.02.2020 до 30.06.2020 (розгляд справи № 910/13225/19 Північним апеляційним господарським судом) та з 14.08.2020 по 21.09.2020 (розгляд справи № 910/13225/19 Верховним Судом).

Кількість днів прострочення сплати штрафу становить 108 днів.

Розмір пені за один день прострочення сплати штрафу становить:

3000000,00 грн. х 1,5 % = 45000,00 грн.

За 108 днів прострочення сплати штрафу сума пені становить: 45000,00 грн. х 108 = 48600000,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Комітету. Отже, розмір пені становить 3000000,00 грн.

Ч. 9 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Доводи відповідача, які викладено у відзиві на позовну заяву судом відхиляються, оскільки відповідач висловив незгоду з прийнятим Комітетом рішенням № 51-р/тк, яке є чинним на час розгляду даного спору, а, отже, є обов`язковим до виконання.

Отже, викладені обставини у їх сукупності свідчать про законність і обґрунтованість позовних вимог Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківрегіонгаз" про стягнення пені в розмірі 3000000,00 грн.

Щодо вимог про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківрегіонгаз" припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, наведене в п. 2 резолютивної частини рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 19.07.2019 №51-р/тк, суд виходить з наступного.

Правовідносини, пов`язані з обмеженням монополізму та захистом суб`єктів господарювання від недобросовісної конкуренції, є предметом регулювання господарського законодавства, у тому числі й Господарського кодексу України, і відтак - господарськими, а тому справи, що виникають з відповідних правовідносин, розглядаються господарськими судами.

П. 7 ч. 1 ст. 20 ГПК України встановлено, що справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, підвідомчі господарським судам.

Отже, спір у даній справі відноситься до підвідомчості господарських судів і підлягає вирішенню за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ст. 1 ЗУ "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Приписами ст. 4 ЗУ "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 цього Закону розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність (ч. 2 ст. 22 ЗУ "Про Антимонопольний комітет України").

Згідно ст. 25 ЗУ "Про Антимонопольний комітет України", з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про зобов`язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

Ч. 1 ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; визнання суб`єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; накладення штрафу.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 ЗУ "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Як вже встановлено судом, Рішенням Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 19.07.2019 № 51-р/тк у справі № 1/02-99-16 визнано, що дії ТОВ «Харківрегіонгаз», які полягають у включенні завищених експлуатаційних витрат до ціни реалізації скрапленого газу для побутових потреб населення (у балонах), що реалізувався населенню Харківської області, протягом грудня 2015 року, 2016 - 2018 років, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 1 ч. 2 ст. 13, п. 2 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку шляхом встановлення таких цін реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку послуг із реалізації скрапленого газу для побутових потреб населення (у балонах) у межах негазифікованих населених пунктів Харківської області (п. 2 резолютивної частини рішення).

Предметом розгляду даної справи є стягнення пені та зобов`язання відповідача виконати рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 19.07.2019 № 51-р/тк в частині припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, наведене в пункті 2 резолютивної частини рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 19.07.2019 № 51-р/тк.

Як вже було встановлено судом, Рішення № 51-р/тк від 19.07.2019 є чинним та відповідно до ч.2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» є обов`язковим до виконання, зокрема, в частині зобов`язання ТОВ "Харківрегіонгаз", припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, наведене в п. 2 резолютивної частини цього рішення.

При цьому, відповідач не звертався до позивача з вимогами щодо наступного продовження строку виконання Рішення, у зв`язку з наявними на це підставами, у зв`язку з чим, враховуючи, що як станом на дату звернення з позовом до суду, так і станом на дату розгляду справи по суті Рішення не виконане, доказів його виконання відповідачем суду не надано та в матеріалах справи такі докази відсутні, з урахуванням чого, суд доходить висновку про наявність підстав для звернення позивачем з даним позовом до суду для зобов`язання відповідача виконати Рішення.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Одночасно, надаючи оцінку доводам учасників судового процесу судом враховано, що згідно ч.4 ст.11 Господарського процесуального України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положення означеної статті повністю узгоджуються з приписами ст.17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Згідно ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року.

Враховуючи викладене, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, надавши оцінку всім обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам та повідомленим Антимонопольним комітетом України господарському суду обставинам, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про зобов`язання відповідача виконати Рішення є обґрунтованими, такими, що підтверджуються матеріалами справи, та відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню.

Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги ст. 129 ГПК України, а також висновки суду про повне задоволення позову, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, в розмірі 92102,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмежено відповідальністю "Харківрегіонгаз" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1, ) штраф у розмірі 3000000,00 грн. та пеню в розмірі 3000000,00 грн. і зарахувати зазначені суми в дохід загального фонду Державного бюджету України, отримувач: УК у Солом`янському районі міста Києва, , банк: Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Зобов`язати Товариство з обмежено відповідальністю "Харківрегіонгаз" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1, ) припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, наведене в п. 2 резолютивної частини рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 19.07.2019 № 51-р/тк.

Стягнути з Товариства з обмежено відповідальністю "Харківрегіонгаз" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1, ) на користь Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, ідентифікаційний код 00032767) - 92102,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач - Антимонопольний комітет України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, ідентифікаційний код 00032767);

Відповідач - Товариство з обмежено відповідальністю "Харківрегіонгаз" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1, ).

Повне рішення складено 31.03.2021.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/3692/20