ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Черкаси справа № 925/1671/20

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників сторін:

від позивача: Поліщук В.О. адвокат (бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції),

від відповідача: Беленкова В.В. адвокат,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИГАЗЗБУТ», м. Черкаси

про стягнення 68 543 613,22 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області звернулось з позовом Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01601, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИГАЗЗБУТ» (вул. Громова, 142, м. Черкаси, 18000, ) про стягнення 103 895 732,21 грн заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу № 18-556-Н від 07.11.2018 та понесених судових витрат 735 700,00 грн сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач частково здійснив оплату за переданий газ та не виконав зобов`язання у строк визначений договором, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема вимоги пункту 6.1 договору від 07.11.2018. Станом на дату подання позову, розмір основного боргу становив 103 895 732,21 грн.

Ухвалою від 06 січня 2021 року Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішив розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 09 лютого 2021 року; сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

25 січня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позов, у якому він визнав, що за період з 01 листопада 2018 року по 17 грудня 2020 року позивач передав, а відповідач прийняв природній газ загальною вартістю 3 082 855 490,73 грн, зазначив, що за вказаний період сплатив 3 014 311 877,51 грн за поставлений природний газ по договору № 18-556-Н від 07.11.2018, в безготівковій формі на рахунок позивача. Станом на 17.12.2020 заборгованість становить 68 543 613, 22 грн. У відзиві в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України (також по тексту ГПК України) відповідач запропонував позивачу надати відповідь на наступне питання:

«яка сума коштів надійшла протягом періоду з 07.11.2018 по 17.12.2020 на рахунки АТ «НАК «Нафтогаз України», відкриті у фінансових установах, від ТОВ «Черкасигаз Збут» чи інших осіб в рахунок оплати за природний газ, поставлений згідно договору купівлі-продажу природного газу № 18-556-Н?».

Позивач відповідь на відзив не надавав.

Ухвалою від 09 лютого 2021 року Господарський суд Черкаської області задовольнив клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання на іншу дату; розгляд справи у підготовчому засіданні відклав на 25 лютого 2021 року.

09 лютого 2021 року від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, у якій він просить стягнути 68 543 613, 22 грн заборгованості та понесених судових витрат.

Ухвалою від 19 лютого 2021 року Господарський суд Черкаської області відмовив у задоволенні заяви представника Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про розгляд справи у судовому засіданні в режимі відеоконференці через відсутність технічної можливості.

25 лютого 2021 року від позивача надійшла заява про закриття підготовчого провадження, у якій позивач також зазначив, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти призначення розгляду справи по суті.

Ухвалою від 25 лютого 2021 року Господарський суд Черкаської області прийняв заяву Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про зменшення розміру позовних вимог до розгляду та задовольнив; закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 18 березня 2021 року.

Ухвалою від 05 березня 2021 року Господарський суд Черкаської області задовольнив заяву представника Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» від 02.03.2021 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У судовому засіданні, що відбулося 18.03.2021, за участю представників сторін, позивач просив задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача судові витрати, відповідач не заперечила проти вимог, просила суд не розцінювати це як визнання позову, визнала факт укладення договору між сторонами, просила відмовити у задоволені позовних вимог повністю.

У судовому засіданні 18.03.2021 згідно з ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 3 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив таке.

07 листопада 2018 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (продавець за договором, позивач у справі) (згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 року № 226 «Деякі питання акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» перейменовано в Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»), в особі начальника Департаменту реалізації газу Журавльової І.Л., який діє на підставі довіреності від 26.10.2018 № 14-205, та ТОВ «Черкасигаз Збут» (покупець за договором, відповідач у справі), в особі директора Коханюка В.М., що діє на підставі Статуту, було укладено договір купівлі-продажу природного газу № 18-556-Н (далі договір, том 1 арк. с. 23-27).

В преамбулі договору зазначено, що сторони керуються Законом України «Про ринок природного газу», постановою КМУ від 19.10.2018 № 867 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу», іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до умов договору сторони взяли на себе такі зобов`язання:

- продавець зобов`язався передати покупцеві у 2018 році природний газ, покупець зобов`язався прийняти та оплатити його на умовах цього договору. (п. 1.1, редакція якого змінювалася додатковими угодами);

- природний газ, що передається за цим договором, використовується покупцем виключно для постачання побутовим споживачам (п. 1.2 договору);

- продавець передає покупцеві з 01 листопада 2018 року по 30 листопада 2018 року (включно) природний газ обсягом 45 000,00 тис куб метрів (п. 2.1 договору, редакція якого змінювалася додатковими угодами);

- приймання-передача природного газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці купівлі-продажу, оформляється актом приймання-передачі (п. 3.2 договору);

- ціна за 1000 куб м газу становить 6 235, 51 грн, крім того податок на додану вартість 20%, всього до сплати 7 482,61 грн; ціна за 1000 куб м газу з 01.05.2019 становить 7 184,80 грн, крім того податок на додану вартість 20% (разом 8 621,76 грн з ПДВ); з 01.05.2019 по 31.05.2019 (включно) 5 990,00 грн, крім того податок на додану вартість 20% (разом 7 188,00 грн з ПДВ), з 01.06.2019 по 30.06.2019 (включно) 6 299,00 грн, крім того податок на додану вартість 20% (разом 7 558,80 грн з ПДВ); з 01.06.2019 по 30.06.2019 (включно) 5 553,89 грн, крім того податок на додану вартість 20% (разом 6 664,67 грн з ПДВ); з 01.07.2019 по 31.07.2019 (включно) 4 905,675 грн, крім того податок на додану вартість 20% (разом 5 886,81 грн з ПДВ); з 01.08.2019 по 31.08.2019 (включно) 4 653,544 грн, крім того податок на додану вартість 20%; з 01.09.2019 по 30.09.2019 (включно) 4 493,6363 грн, крім того податок на додану вартість 20%; з 01.10.2019 по 30.09.2019 (включно) 4 272,7604 грн, крім того податок на додану вартість 20%; з 01.11.2019 по 30.11.2019 (включно) 4 899,00 грн, крім того податок на додану вартість 20%; з 01.01.2019 по 31.12.2019 (включно) 4 276,6958 грн, крім того податок на додану вартість 20%; з 01.01.2020 по 30.04.2020 (включно) 5 500,00 грн, крім того податок на додану вартість 20%; з 01.01.2020 по 31.01.2020 (включно) 4 650,00 грн, крім того податок на додану вартість 20% (разом 5 580,00 грн з ПДВ); з 01.02.2020 по 29.02.2020 (включно) 3 948,00 грн, крім того податок на додану вартість 20% (разом 4 737,60 грн з ПДВ); з 01.03.2020 по 31.01.2020 (включно) 3 396,00 грн, крім того податок на додану вартість 20% (разом 4 075,20 грн з ПДВ); з 01.04.2020 по 30.04.2020 (включно) 2 897,00 грн, крім того податок на додану вартість 20% (разом 3 476,40 грн з ПДВ); з 01.05.2020 по 31.05.2020 (включно) 2 275,72 грн, крім того податок на додану вартість 20% (разом 2 730,86 грн з ПДВ); з 01.06.2020 по 30.06.2020 (включно) 2 142,280 грн, крім того податок на додану вартість 20% (разом 2 570,736 грн з ПДВ); з 01.07.2020 по 31.07.2020 (включно) 2 297,530 грн, крім того податок на додану вартість 20% (разом 2 757,036 грн з ПДВ) (п. 5.2 договору з врахуванням додаткових угод);

- оплата за природний газ здійснюється покупцем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ, крім фактично переданого природного газу, визначеного абзацом третім цього пункту, здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу. Остаточний розрахунок з оплати вартості придбаного природного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій проводиться за процедурою, визначеною Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року № 256 і має бути здійснений протягом 90 днів з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу (п. 6.1 договору);

- строк у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років (п. 9.3 договору);

- договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності), поширює свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 листопада 2018 року, і діє в частині продажу природного газу до 30 листопада 2018 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п. 11.1 договору, редакція якого змінювалася додатковими угодами).

Додатковими угодами до Договору сторони погоджували обсяг природного газу, який має бути переданий за кожен місяць окремо, а також його ціну (том 1 арк. с. 28-55).

На виконання умов Договору, позивач передав у власність відповідача, за період з листопада 2018 року по липень 2020 року, природний газ на загальну суму 3 082 855 490,73 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, які підписані уповноваженими представниками та скріплено печатками сторін, без зауважень щодо обсягу поставленого газу, вартості за одиницю товару та загальної його вартості за відповідний місяць (том 1 арк. с. 56-76):

від 30.11.2018 на суму 311 921 091,67 грн,

від 31.12.2018 на суму 355 863 363,04 грн,

від 31.01.2019 на суму 449 780 809,99 грн,

від 28.02.2019 на суму 296 493 068,12 грн,

від 31.03.2019 на суму 268 209 954,56 грн,

від 30.04.2019 на суму 122 571 739,33 грн,

від 31.05.2019 на суму 41 120571,30 грн,

від 30.06.2019 на суму 23 528 937,24 грн,

від 31.07.2019 на суму 20 753 117,80 грн,

від 31.08.2019 на суму 24 380 080,00 грн,

від 30.08.2029 на суму 35 063 254,13 грн,

від 31.10.2019 на суму 75 038 272,19 грн,

від 30.11.2019 на суму 186 638 215, 09 грн,

від 31.12.2019 на суму 208 867 928,47 грн,

від 31.01.2020 на суму 255 865 548,17 грн,

від 29.02.2020 на суму 176 236 348,74 грн,

від 31.03.2020 на суму 114 054 483,13 грн,

від 30.04.2020 на суму 70 671 856,64 грн,

від 31.05.2020 на суму 26 040 720,38 грн,

від 30.06.2020 на суму 9 506 198,56 грн,

від 31.07.2020 на суму 10 249 659,18 грн.

Позивач зазначив, що плату за переданий газ відповідач здійснив лише частково, що підтверджується виписками по рахунку (том 1, арк. с. 99-263, том 2, арк. с. 1-256, том 3, арк. с. 1-245, том 4, арк. с. 1-257, том 5, арк. с. 1-271) та не виконав зобов`язання у строк визначений Договором, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема вимоги пункту 6.1 Договору.

Відповідач на підтвердження оплати за природний газ надав платіжні доручення (том 6 арк. с. 48-74).

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором стало підставою для звернення позивача до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення заборгованості в розмірі 68 543 613,22 грн (у зв`язку із задоволенням судом заяви про зменшення розміру позовних вимог), що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості відповідача (том 1, арк. с. 10-22, том 6, арк. с. 98-110).

Отже, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору купівлі-продажу природного газу № 18-556-Н від 07.11.2018.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога про стягнення основного боргу за договором.

Відповідно до положень ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України (також по тексту ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною 5 вказаної статті визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відносини купівлі-продажу врегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно ст. 655 Цивільного Кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Якщо продавець зобов`язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства (п. 1 та п. 5 ст. 692 Цивільного Кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 599, 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, в силу ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 202 ГК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Матеріалами справи (договором, додатковими угодами до договору, актами приймання-передачі природного газу, виписками про часткову оплату та платіжними дорученнями) підтверджується, що позивачем на виконання вимог Договору у період з листопада 2018 року - липень 2020 року було передано відповідачу природний газ на загальну суму 3 082 855 490,73 грн Відповідач, в порушення прийнятих на себе зобов`язань за Договором, оплатив отриманий природний газ лише частково в сумі 3 014 311 877,51 грн і заборгованість останнього складає 68 543 613,22 грн.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи наведеного вище законодавства, суд дійшов висновку, що належними та допустимими доказами відповідно до норм ст. 74, 76-79, 86 ГПК України доведено, що сторони уклали договір купівлі-продажу, позивач на виконання умов договору поставив відповідачу природний газ, відповідач не здійснив повну оплату, отже позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 68 543 613,22 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача суд до уваги не приймає, оскільки ті не обґрунтовані та спростовуються матеріалами справи.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про судовий збір» сплачена позивачем за подання позову сума судового збору в максимально можливому розмірі підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИГАЗЗБУТ» (вул. Громова, 142, м. Черкаси, 18000, ) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код 20077720) 68 543 613,22 грн основного боргу та 735 700,00 грн витрат на сплату судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 02 квітня 2021 року.

Суддя О.В. Чевгуз