УХВАЛА

м. Київ

05.04.2021Справа № 910/1552/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕП ТРАНС" (18002, м. Черкаси, б-р Шевченка буд. 222, оф.1)

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Є. Ґедройця, буд. 5)

про стягнення 58 172,16 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СТЕП ТРАНС" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 58 172,16 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем в порушення п. 4.3 розд. 4 договору про перевезення вантажів на умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів в редакції № 1 від 08.11.2019, при розрахунку плати за надання послуги з перевезення вантажу на особливих умовах за РРМП, безпідставно нараховано по Накопичувальній картці від 11.11.2019 № 11110627 збір за зберігання вантажу під час накопичення маршрутного поїзда та в односторонньому порядку списано з особового рахунку позивача грошові кошти у розмірі 58 172,16 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/1552/21 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні 03.03.2021.

16.02.2021 через загальний відділ діловодства господарського суду надійшло клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2021 суд відмовив Акціонерному товариству "Українська залізниця" в задоволенні клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

01.03.2021 через загальний відділ діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечуючи проти позову зазначає, що позивачу було правомірно, на підставі п.9 розділу 7 Правил перевезення вантажів залізничним транспортом України та пп.2.1 п.2 розділу III Збірника тарифів, нараховано збір за зберігання вантажу на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони, які простоюють в очікуванні оформлення перевезення. Крім того відповідач зауважує, що оскільки накопичувальна картка №11110627 від 11.11.2019 не була підписана платником в узгоджений час, 12.11.2019 року залізницею було складено акт загальної форми №1617, в якому вказано, що ТОВ «СТЕП ТРАНС» відмовився від підпису ЕД накладенням ЕЦП накопичувальних карток №11110626, 11110627 (статус прострочена), відтак, залізницею не порушено встановленого порядку списання коштів із особового рахунку платника.

02.03.2021 до канцелярії суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та про долучення до матеріалів справи судової практики.

У судовому засіданні 03.03.2021 суд відклав розгляд справи на 07.04.2021.

09.03.2021 через загальний відділ діловодства суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що розмір плати за надані послуги за договором РРМП в редакції №1 та №2 не передбачає збору за зберігання саме під час накопичення маршрутного поїзду за РРМП. Також, за доводами позивача, посилання відповідача на п. 3.1 Основного договору є безпідставним, оскільки вказаний пункт стосується перевезення «у вагонах Замовника та вагонах залізниць інших держав», натомість в даному випадку перевезення здійснювалося у вагонах Перевізника, що підтверджується Відомістю вагонів до залізничної накладної № 36662039, а тому при визначенні плати за надані послуги підлягає застосуванню п. 3.2 Основного договору. Позивач також стверджує, що навіть у разі здійснення перевезення не на особливих умовах за РРМП, а в загальному порядку, у відповідача відсутні були б правові підстави для нарахування збору за зберігання, тим більше збору за зберігання під час накопичення маршрутного поїзду за РРМП.

31.03.2021 через загальний відділ діловодства господарського суду надійшло клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Розглянувши вищевказане клопотання, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на наступне.

За змістом ч.7 ст.11 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Згідно із ч. 1 статті 197 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

З огляду на зазначені положення чинного законодавства, винесення ухвали про розгляд справи в режимі відеоконференції є правом суду, яке реалізується за наявності технічної можливості для проведення судового засідання в режимі відеоконференції у справі, в якій дана сторона бере участь.

Суд зазначає, що відповідно до п.17.6 Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в межах приміщення суду здійснюється за допомогою технічних засобів, що функціонують у судах на день набрання чинності цією редакцією Кодексу, за правилами, встановленими цією редакцією Кодексу.

Отже, судом враховано обмежені технічні можливості Господарського суду міста Києва щодо забезпечення проведення судових засідань в режимі відеоконференції, оскільки на даний час в суді наявні лише три зали судового засідання, обладнані технічними засобами для проведення судового засідання в режимі відеоконференції, зі щільним графіком проведення судових засідань, оскільки ухвали про проведення судових засідань в режимі відеоконференції, надходять з усіх регіонів України.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє Акціонерному товариству "Українська залізниця" в задоволені клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

При цьому суд звертає увагу відповідача, що він має право звернутись з клопотанням про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника або ж направити клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програми "EasyCon", із зазначенням його облікового запису (логіну).

На підставі викладеного, керуючись ст. 197, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Л.Г. Пукшин