АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

29 березня 2021 року м. ОдесаСправа № 915/2403/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Лавриненко Л.В., Мишкіної М.А.

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Білоус Миколи Сергійовича

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.09.2020

по справі №915/2403/19

за позовом заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті

до фізичної особи-підприємця Білоус Миколи Сергійовича

про стягнення 52407,57 грн

ВСТАНОВИВ

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 14.09.2020 позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь держави плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у сумі 52407,57 гривень, що еквівалентно сумі 1680,76 євро.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга фізичної особи-підприємця Білоус Миколи Сергійовича на вищевказане рішення.

Разом з апеляційною скаргою апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.09.2020, в обґрунтування якого апелянт зазначає, що він та його представник про наявність справи та проведення судових засідань повідомлені не були, так як матеріали справи містять інформацію, що всі поштові відправлення поверталися за закінченням терміну зберігання, без вручення відповідальній особі. Апелянт зазначає, що про наявність оскаржуваного рішення дізнався від державного виконавця, після чого невідкладно звернувся до суду першої інстанції із заявою про ознайомлення з матеріалами справи та лише 05.02.2021 представника відповідача було ознайомлено з матеріалами справи та оскаржуваним рішенням.

Ознайомившись з поданими матеріалами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції 14.09.2020. Повний текст складено та підписано 18.09.2020.

Отже, останнім днем строку подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.09.2020 є 08.10.2020.

Разом з цим з апеляційною скаргою відповідач звернулось до суду 25.02.2021 про що свідчить штамп на поштовому конверті в якому скаргу направлено до суду.

Скаржник зазначає, що не отримував копію оскаржуваного рішення та дізнався про його наявність від державного виконавця.

Однак, у наявних матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 21.09.2020 (а.с. 118) на якому мітиться відмітка із зазначенням прізвища Білоус, дата отримання 23.09.2020 та підпис. Дана інформація збігається із відомостями, що містяться на офіційному веб-сайті «Укрпошта» за пошуковим ідентифікатором за номером 817, у відповідності до яких відправлення було вручено 23.09.2020.

Відповідно до ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку.

Оскаржуване рішення було направлено судом першої інстанції відповідачеві за адресою Україна, 56602, Миколаївська обл., Новоодеський р-н, місто Нова Одеса, вул. Центральна, будинок 320, квартира 16, ця ж адреса вказана відповідачем й в апеляційній скарзі.

Отже суд першої інстанції виконав свій процесуальний обов`язок щодо належного повідомлення відповідача про результати розгляду справи та прийняття оскаржуваного рішення по даній справі.

З огляду на наведене судова колегія вважає, що апелянтом не наведено обставин щодо неможливості вчасного звернення з апеляційною скаргою, а наведені обставини щодо неотримання оскаржуваного рішення спростовуються вищевказаними матеріалами наявними у справі, зокрема повідомленням про вручення апелянту оскаржуваного рішення 23.09.2020.

Зазначаючи про те, що про наявність оскаржуваного рішення дізнався від державного виконавця, апелянт не вказує, із посиланням на відповідні докази, коли саме йому стало відомо про наявність оскаржуваного рішення, із посиланням на відповідну дату.

Відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Пономарьов проти України Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Мушта проти України зазначено: право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Отже причини пропуску строку, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не можуть бути визнані судом апеляційної інстанції поважними для поновлення цього строку (ч.3 ст.256 ГПК України).

Згідно із ч.2 ст.260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно із ч.ч.3,4 ст.260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

З врахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням 10-денного строку з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків, а саме апелянту необхідно вказати інші причини для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.09.2020.

Керуючись ст. ст. 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Білоус Миколи Сергійовича на рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.09.2020 по справі №915/2403/19 залишити без руху.

Фізичній особі-підприємцю Білоусу Миколі Сергійовичу усунути встановлені судом при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме надати заяву про поновлення строку апеляційне оскарження з зазначенням інших підстав протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Роз`яснити Фізичній особі-підприємцю Білоусу Миколі Сергійовичу, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Лавриненко Л.В.

Суддя Мишкіна М.А.