ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23 березня 2021 року Справа № 903/860/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Костюк С. В., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Стар Інвестмент Ван

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Свемон-Маркет

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна

про визнання незаконними дій та скасування записів приватного нотаріуса та визнання іпотекодержателем за договором іпотеки,

за участю представників-учасників справи:

від позивача: н/з;

від відповідача: н/з;

від 3-ї особи: н/з.

У зв`язку з неявкою сторін, запис розгляду судової справи не здійснювався, відповідно до ч.3 ст. 222 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Встановив:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Стар Інвестмент Ван звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Свемон-Маркет в якому просить визнати незаконними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Змисловської Т. В., скасувати записи, якими припинено обтяження та визнати товариство іпотекодержателем за договором іпотеки від 27.12.2013.

Обґрунтовуючи заявлену вимогу вказує, що ТзОВ «Стар Інвестмент Ван» набуло статусу нового кредитора, на підставі Договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки/застави від 26.02.2019, який посвідчений державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Кароєвою-ЯремчукТ.М. за реєстровим номером № 15-122, тому відповідно є належним іпотекодержателем нерухомого майна - окремо розташованого комплексу нежитлових приміщень, а саме: приміщення контори, літера А-і, загальною площею 88,6 кв.м; будівлі складу тари, літера Б-1, загальною площею 258,5 кв.м; будівлі механічної майстерні, літера Г-і, загальною площею 479,4 кв.м; будівля, літера В-1, загальною площею 2 845,1 кв.м; земельної ділянки, на якій вони розташовані, загальною площею 0,6191 га, кадастровий номер :31:119:0009, з цільовим призначенням земельної ділянки - для обслуговування виробничих приміщень, що знаходяться за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Володимирська, 63. Зазначає, що з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які містяться в одержаній позивачем довідці з ДРРП стало відомо, що на іпотечне майно, на підставі підроблених документів, припинено обтяження № 4110665 від 27.12.2013, припинено запис про іпотеку № 4109831 від 27.12.2013, припинено обтяження № 4111768 від 27.12.2013, припинено запис про іпотеку № 4111318 від 27.12.2013; тому вважає, що право іпотекодержателя є порушеним, а тому вважає, що його право порушено та просить його захистити в судовому порядку шляхом скасування записів приватного нотаріуса про припинення обтяження та визнати товариство іпотекодержателем предмета іпотеки за договором іпотеки від 27.12.2013.

Ухвалою суду від 24.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.12.2020, запропоновано відповідачу надати суду відзив, позивачу відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 22.12.2020 відкладено підготовче засідання на 18.01.2020; ухвалою суду від 18.01.2021 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 16.02.2021.

Ухвалою суду від 16.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.02.2021; ухвалою суду від 24.02.2021 відкладено розгляд справи по суті на 23.03.2021.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю Свемон-Маркет відзиву на позов не подав, його представник в судове засідання жодного разу не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, ухвали суду направлені за адресою зазначеною у позовній заяві, яка відповідає адресі згідно витягу з ЄДРПОУ, повернуто на адресу суду з відміткою пошти про причини невручення «за закінченням терміну зберігання».

Згідно висновку викладеному в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.03.2021 у справі № 911/3142/19 направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Відповідно до ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна пояснень щодо позову не надала, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча вчасно та належно була повідомлена про час та місце судового засідання, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту «Укрпошта».

З огляду на викладене суд розглядає справу за відсутності відзиву відповідача та пояснення 3-ї особи за наявними в ній матеріалами.

Судове засідання 23.03.2021 було призначене в режимі відеоконференції, однак представник позивача не з`явився до Господарського суду Київської області для участі в судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомив, будь яких клопотань на адресу Господарського суду Волинської області не направив.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи вищенаведене та те, що сторони в судовому процесі належно повідомлені про розгляд справи, суд розглядає справу за наявними в ній доказами із-за відсутності представників сторін.

З матеріалів справи вбачається наступне.

27.12.2013 між ПАТ «Банк «Київська Русь» (Банк) та ТзОВ «Свемон-Маркет» в особі директора Єфімчуком О.Л. (Позичальник) було укладено Кредитний договір № 115827-44.3 на відкриття відновлювальної кредитної лінії, згідно з яким, Банк відкрив Позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію та надав кредитні кошти, а Позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та інші платежі.

З метою забезпечення виконання Позичальником зобов`язання за кредитним договором між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТзОВ «Свемон-Маркет» укладено Договір іпотеки від 27.12.2013, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ариванюк Т.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1689, відповідно до якого ТзОВ «Свемон-Маркет» передало ПАТ «Банк «Київська Русь» в іпотеку нерухоме майно - окремо розташований комплекс нежитлових приміщень, а саме: приміщення контори, літера А-і, загальною площею 88,6 кв.м; будівлю складу тари, літера Б-1, загальною площею 258,5 кв.м; будівлю механічної майстерні, літера Г-1, загальною площею 479,4 кв.м; будівлю, літера В-1, загальною площею 2 845,1 кв.м; земельну ділянку, на якій вони розташовані, загальною площею 0,6191 га, кадастровий номер :31:119:0009, з цільовим призначенням земельної ділянки - для обслуговування виробничих приміщень, що знаходяться за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Володимирська, 63; в Єдиний державний реєстр речових прав на нерухомого майна внесено записи про заборону відчуження нерухомого майна (№ 4111768 та № 4110665), яке є предметом іпотеки (№ 4111318 та № 4109831).

У зв`язку з невиконанням ТзОВ «Свемон-Маркет» умов Кредитного договору, 07.11.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Г.В. вчинено виконавчий напис, яким звернено стягнення на майно ТОВ «Свемон-Маркет», що перебувало в іпотеці, а саме: окремо розташований комплекс нежитлових приміщень: приміщення контори, літера А-і, загальною площею 88,6 кв.м; будівлю складу тари, літера Б-і, загальною площею 258,5 кв.м; будівлю механічної майстерні, літера Г-1, загальною площею 479,4 кв.м; будівлю, літера В-і, загальною площею 2 845,1 кв.м; та земельну ділянку, на якій вони розташовані, загальною площею 0,6191 га, кадастровий номер :31:119:0009, з цільовим призначенням земельної ділянки - для обслуговування виробничих приміщень, що знаходяться за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Володимирська, 63.

Як слідує з електронної торгової системи ProZorro 24.01.2019 відбувся аукціон № UA-EA-20i8-i2-2i-000021-by, у складі лоту № F170GL38061, містилися активи ПАТ «Банк «Київська Русь», зокрема і право вимоги за Кредитним договором від 27.12.2013 року №115827-44.3, укладеним з ТзОВ «Свемон- Маркет» (а.с.31-32).

Переможцем аукціону (покупцем Лоту № 170GL38061) стало ТзОВ «ЕйПіЕс Україна» (перейменовано на ТзОВ «Стар Інвестмент Ван»), яке 19.02.2019 згідно платіжного доручення № 9 перерахувало первісному кредитору 1 482 274,53 грн.

22.02.2019 між ПАТ «Банк «Київська Русь» (Продавець) та ТзОВ «ЕйПіЕс Україна» (Покупець) укладено договір № UA-EA-2018-12-21-000021-b/42 купівлі-продажу майнових прав, у відповідності до положень якого Продавець передав у власність Покупця майнові права, зазначені у додатку № 1 Договору (пунктом 39 цього додатку передбачено перехід права вимоги за Кредитним договором від 27.12.2013 №115827-44.3, укладеним з ТзОВ «Свемон-Маркет», підпунктами 39.1 та 39.2 визначено перехід прав вимоги за Договором застави товарів в обороті від 24.01.2014 № 8533-44-3, Договором поруки № 115827-44.3 від 27.12.2013 з ОСОБА_1 ) (а.с.48-49).

26.02.2019 між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТзОВ «ЕйПіЕс Україна» укладено договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави, у відповідності до положень якого Банк відступив, шляхом продажу Новому Іпотекодержателю/Заставодержателю, права вимоги Банку до Іпотекодавців, Заставодавців, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору (пунктом 35 цього додатку передбачено перехід права вимоги за укладеним ПАТ «Банк «Київська Русь» з ТзОВ «Свемон-Маркет» Договором іпотеки від 27.12.2013, з усіма додатками, який був посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ариванюк Т.О. за реєстровим номером № 1689) (а.с.60-63).

Банк листом від 27.02.2019 № 440/42 повідомив ТзОВ «Свемон-Маркет» про заміну Первісного кредитора по кредитному договору та договору іпотеки (а.с.105).

Зазначає, що в ході опрацювання придбаного ТзОВ «Стар Інвестмент Ван» права вимоги до ТзОВ «Свемон- Маркет», зокрема виходячи з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які містяться в одержаній товариством довідці з ДРРП стало відомо, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В., на підставі підроблених офіційних документів Банку 01.08.2015 припинено обтяження № 4110665 від 27.12.2013, про що внесено відомості до реєстру за індексним номером рішення -23337979; припинено запис про іпотеку № 4109831 від 27.12.2013, про що внесено відомості до реєстру за індексним номером рішення 233337902; припинено обтяження № 4111768 від 27.12.2013, про що внесено відомості до реєстру за індексним номером рішення 23337784; припинено запис про іпотеку № 4111318 від 27.12.2013, про що внесено відомості до реєстру за індексним номером рішення 23337658.

За твердженням позивача факт підробки документів підтверджується листом ПАТ «Банк «Київська Русь» від 20.03.2020 № 2729/267/42 на адресу ТзОВ «Стар Інвест Ван» в якому зазначено про підробку від імені банку офіційних документів на адресу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Змисловської Т. В. Підробленими вважає листи Банку «Київська Русь» від 31.07.2015 № 21244/2/3/2015 про повне погашення ТзОВ «Свемон-Маркет» кредиту по договору від 27.12.2013 № 115827-44.3 у зв`язку з чим кредитне зобов`язання вважається припиненим, від 31.07.2015 № 21244/2/3/2015 про відсутність в матеріалах кредитної справи оригіналу договору іпотеки № 1689 від 27.12.2013; довіреність № 41-8 від 31.07.2015 на ім`я гр. Лукашенко Сергія Вікторовича, якою надавалось право представляти інтереси банку; вказує, що дані документи були виготовлені на підроблених бланках ПАТ «Банк «Київська Русь» з підробленими підписами Уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію у Банку Волкова О. Ю. та відбитки печатки Банку; зазначає, що саме вищезазначені підроблені офіційні документи Банку надали право приватному нотаріусу Змисловській Т. В., 01.08.2015 здійснити нотаріальну дію зняти заборону на відчуження нерухомого майна згідно договору іпотеки від 27.12.2012, в зв`язку з зазначеними обставинами за зверненням Банку було відкрито кримінальне провадження (а.с.76-98).

Як слідує з листа старшого слідчого Подільського управління поліції від 31.08.2018 № 12228/125/53-2018 на запит Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь», прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 було прийнято рішення про виділення з матеріалів кримінального провадження № 0002103 матеріалів щодо підробки документів, на підставі яких знято арешт з земельної ділянки за адресою м.Луцьк, вул.Волордимирська,63 та виділеному кримінальному провадженню присвоєно № 0000357, а 31.03.2018 дане кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с.104).

Ухвалою Печерського районного суду від 06.08.2020 було задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на майно зазначене в договорі іпотеки від 27.12.2013 (а.с.109-110).

Згідно заявленої вимоги позивач просить:

- визнати незаконними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Змисловської Т.В. щодо внесення 01.08.2015 відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення обтяження (записи про обтяження NQ 4110665, №4111768 від 27.12.2013) та про припинення обтяження та іпотеки;

- визнати ТзОВ «Стар Інвестмент Ван» іпотекодержателем на предмет іпотеки за договором від 27.12.2013.

При цьому вказує, що даний спосіб захисту є найбільш ефективним та дієвим для захисту його порушених прав і законних інтересів та направлений на їх найшвидше і повне поновлення.

За змістом положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами якого можуть бути, зокрема, визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Аналогічні положення щодо способів (шляхів) захисту прав і законних інтересів суб`єкта господарювання містить ст. 20 Господарського кодекси України. До таких шляхів захисту зазначена норма ГК України відносить, зокрема, визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання.

Водночас, вказані норми ЦК України і ГК України передбачають захист прав або інтересів особи, яка звернулася до суду, іншим способом, встановленим договором або законом чи судом.

Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень визначені Законом України від 1 липня 2004 роки № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюється Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінети Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127.

Постановою Кабінету Міністрів від 26 жовтня 2011 року № 1141 затверджено Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме, який визначає процедуру функціонування Державного реєстру речових прав на нерухоме маймо, його невід`ємної архівної складової частини та наповнення Державного реєстру прав відомостями про речові права па нерухоме майно та їх обтяження, про суб`єктів та об`єкти таких прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону №1952-ІV права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, вимикають з моменту такої реєстрації.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 26 Закони №1952-ІV записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 Закону №1952-ІV при проведенні реєстраційних дій державний реєстратор, зокрема: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, шо містяться у поданих/отриманих документах: наявність обтяжень прав на нерухоме майно: наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, шо підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником; а також має інші повноваження.

Приписами п. 14 ч. 1 ст. 27 Закону №1952-ІV передбачено, що державна реєстрація прав проводиться, крім іншого, на підставі, інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

П.60 Порядок державної реєстрації прав встановлено, що для державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці або податковій заставі, також подається документ, шо підтверджує наявність факту згоди іпотекодержателя або контролюючого органу на відчуження або передачу на іншому речовому праві такого майна. Дія цього пункту не поширюється на випадки: державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, реєстрація яких проведена до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; державної реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право на спадщину; державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду; державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що набувається в результаті його примусової реалізації відповідно до закону.

Пунктом 42 Порядки ведення Державного реєстру прав унормовано, що до державного реєстру прав вносяться такі відомості про обтяження речового права та суб`єктів обтяження: 1) про суб`єкта обтяження: для фізичних осіб: - прізвище; - ім`я; - по батькові (за наявності); - унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності); - реєстраційний номер облікової картки платника податків. У разі відсутності у фізичної особи реєстраційного номера облікової картки платника податків через свої релігійні переконання, про що офіційно повідомлено відповідний контролюючий орган, додатково вносяться: реквізити паспорта фізичної особи: - назва; - серія (за наявності); - номер; - дата видачі; - уповноважений суб`єкт, що його видав; - строк дії (за наявності); - додаткові відомості (за наявності); для юридичних осіб: - повне найменування юридичної особи; - ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ; для територіальних громад: - повне найменування територіальної громади села, селища, міста; - повне найменування органу місцевого самоврядування; - ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ; для держави: - повне найменування органу державної влади, що здійснює управління (розпоряджання) нерухомим майном; ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ; 2) вид обтяження; 3) зміст обтяження; 4) строк дії обтяження (за наявності); 5) підстава для державної реєстрації обтяження: назва документа: серія документа (за наявності): номер документа: дата видачі документа: уповноважений суб`єкт, шо видав документ: додаткові відомості про документ (за наявності).

Як зазначалось вище підставою для визнання незаконними дій приватного нотаріуса щодо внесення 01.08.2015 до Державного реєстру прав на нерухоме майно відомостей про припинення обтяження на предмет іпотеки стала подача від імені Банку «Київська Русь» підроблених документів.

Однак, суд вважає, що факт підробки не підтверджений належними та допустимими доказами, зокрема, судовими рішеннями, що набрали законної сили, долучені позивачем листи Банку «Київська Русь» на його звернення, повідомлення правоохоронних органів про відкриття кримінального провадження, ухвали суду про накладення арешту на майно, не є доказами, що підтверджують факт підробки документів.

А оскільки матеріали справи не містять жодних належних доказів про те, що документи, на підставі яких приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Т. В. 01.08.2015 вчинила нотаріальні дії по припиненню обтяжень, є підробленими, вимога в частині визнання незаконними дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Змисловської Т.В. щодо внесення 01.08.2015 відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення обтяження (записи про обтяження NQ 4110665, №4111768 від 27.12.2013) та про припинення обтяження та іпотеки задоволенню не підлягає.

Що стосується вимоги про визнання позивача іпотекодержателем предмета іпотеки за іпотечним договором від 27.12.2013, то товариство є іпотекодержателем за договором про відступлення прав вимоги від 26.02.2019, який в установленому порядку недійсним не визнавався.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виключно за умови відповідності доказів зазначеним критеріям, наведеним у ст. ст. 76, 79 ГПК України докази можуть бути покладені в обґрунтування судового рішення.

Частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи подані позивачем докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, враховуючи вищенаведені обставини справи, позовні вимоги позивача є безпідставними, а відтак не підлягають до задоволення, оскільки у встановленому законом порядку позивач не довів обставин, на які посилається як на підставу своїх вимог.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог витрати, пов`язані з оплатою судового збору, на підставі ст.129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 74, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд України,-

вирішив:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного

судового рішення

02.04.2021.

Суддя С. В. Костюк