ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2021м. ДніпроСправа № 904/6040/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича комерційна фірма "Електропромремонт", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод", м. Дніпро

про стягнення заборгованості по Договору №2914/2018 від 22.10.2018 р. на суму 472000,00 грн. 00 коп.

Суддя Ярошенко В.І.

Секретар судового засідання Сергієнко М.О.

Представники:

від позивача: Заєць П.Л., ордер АЕ № 1050222 від 11.01.2021; адвокат;

від відповідача: Корсун С.О., довіреність № 100 від 21.12.2020, представник.

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю виробнича комерційна фірма "Електропромремонт" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" про стягнення заборгованості у розмірі 472 000 грн.

Ухвалою суду від 11.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 904/6040/20. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Через канцелярію суду 08.12.2020 відповідач подав відзив.

21.12.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 12.01.2021 вирішено розгляд справи № 904/6040/20 здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 08.02.2021.

08.02.2021 в судовому засіданні оголошено перерву до 22.02.2021.

22.02.2021 відповідач подав заяву про долучення доказів. Просить долучити до матеріалів справи посадову інструкцію № ДИ98.0.1/ начальника відділу головного енергетика - Головного енергетика, затверджену 31.05.2016.

Ухвалою суду від 22.02.2021 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 22.03.2021.

У судовому засіданні 22.03.2021 представник позивача підтримав вимоги, а представник відповідача заперечив проти задоволення позову.

В судовому засіданні 22.03.2021 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частини.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовна заява обґрунтована неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 2914/2018 від 22.10.2018 в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги.

Позивач зазначає, що після підписання акту прийому-передачі електрообладнання з ремонту № 2702/1 від 27.08.2019, відповідач не сплатив повну вартість виконаних робіт, в зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 472 000 грн.

Позиція відповідача

Відповідач проти позову заперечує, зазначає, що договором № 2914/2018 від 22.10.2018 не передбачено обов`язок позивача виконувати роботи передбачені в акті прийому-передачі електрообладнання з ремонту № 2702/1 від 27.08.2019, як наслідок відсутній обов`язок відповідача оплачувати ці роботи.

Перелік робіт відповідно до п.1.1. договору визначається в додаткових угодах, які є невід`ємними частинами договору.

Протягом дії договору сторонами підписано та повністю виконано зобов`язання за додатковими угодами № 1 від 12.11.2018 та № 2 від 28.11.2018. Додаткова угода від 14.08.2020 сторонами не укладалась. Строк дії договору скінчився 31.12.2019, а надана спірна додаткова угода № 2 від 14.08.2020, тобто після закінчення дії договору.

Крім того, у особи, яка підписала акт прийому-передачі електрообладнання з ремонту № 2702/1 від 27.08.2019, відсутні на це повноваження.

Акт прийому-передачі з ремонту електорообладнання на суму 400 000 грн позивачем не надавався, в звязку з чим у відповідача відсутній обов`язок оплатити вартість.

Позиція позивача, викладена у відповідача на відзив

Позивач зазначає, що акт прийому-передачі електрообладнання з ремонту № 2702/1 від 27.08.2019 було підписано сторонами після завершення ремонту електрообладнання. Відповідач не заперечує та не спростовує, що він отримав дане обладнання в своє користування.

Спірний акт прийому-передачі містить печатку підприємства відповідача, що спростовує твердження про нелегітимність підпису особи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

22.10.2018 між Приватним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний завод» (далі відповідач, замовник) та Товариством з обмежено відповідальністю виробничо комерційною фірмою «Електропромремонт» (далі позивач, виконавець) було укладено договір № 2914/2018.

Відповідно до п. 1.1. договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи капітальні ремонти, поточні ремонти обладнання, технічне обслуговування обладнання, монтаж інженерних мереж і систем (далі роботи), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи згідно з проектно кошторисною документацією, графіку виконання робіт, акту прийому-передачі виконаних робіт, інших документів, передбачених цим договором.

Перелік робіт, що виконуються за цим договором, визначається сторонами в додаткових угодах, які є невід`ємною частиною цього договору.

Роботи виконуються із матеріалів замовника чи виконавця оговорюється сторонами у додаткових угодах, які є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2. договору)

Додаткові роботи, що виникли при виконанні умов договору, оплачуються замовником окремо та виконуються за окремим договором або додатковою угодою до цього договору (п.1.3. договору).

Підпунктом 2.1.1. договору передбачено, що виконавець зобов`язується виконати роботи належної якості в обсязі і строки, обумовлені цим договором, до здати виконані роботи замовнику.

Відповідно до підпунктів 2.2.2. та 2.2.3. договору замовник зобов`язаний прийняти роботи у порядку та, передбаченому у договорі; оплатити виконані роботи в розмірі, строки та в порядку, передбачені цим договором.

Орієнтована вартість робіт за цим договором визначається вартістю додаткових угод до цього договору на дату їх підписання (п. 3.1 договору).

Остаточна вартість робіт за цим договором визначається на підставі акту прийому-передачі виконаних робіт на підставі даних СКУД (системи контролю й управління доступом) замовника (п. 3.2. договору).

Оплата за виконані роботи здійснюється замовником в наступному порядку: за фактом підписання виконаних робіт протягом 90 календарних днів після підписання замовником акту прийому-передачі виконаних робіт, надання оригіналу рахунку-фактурі та при умові складання і реєстрації виконавцем в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної у відповідності до вимог п.п. 2.1.7-2.1.8 договору, якщо інше не передбачено відповідною додатковою угодою до цього договору (п.3.3 договору).

Порядок приймання виконаних робі визначено у розділі 7 договору. Зокрема, після виконання робіт, зазначених у Додаткових угодах до цього договору, виконавець надає замовнику підписаний зі свого боку Акт прийому-передачі виконаних робіт і оригінал рахунку-фактури. Замовник зобов`язаний прийняти виконані роботі протягом 5 робочих днів після отримання від виконавця підписаного з його боку акт прийому-передачі виконаних робіт, підписати акт прийому-передачі виконаних робіт або у цей же строк надати мотивовану відмову з переліком недоробок (недоліків) допущених виконавцем. Всі недоробки (недоліки) виконавець зобов`язаний виправити за свій рахунок протягом строку, погодженого сторонами додатково у вигляді підписаного сторонами у дводенний строк графіку виправлення недоліків. При недосягненні згоди про строки виправлення недоліків вони повинні виправленні виконавцем у семиденній строкз моменту отримання виконавцем відмови з переліком недоробок (недоліків), допущених виконавцем (п.7.1. договору).

У разі невідповідності даних, зазначених в Акті прийому-передачі виконаних робіт, даним СКУД, замовник у строк, передбачений п. 7.1. договору, надає виконавцю мотивовану відмову з переліком невідповідностей, допущених виконавцем. Виконавець зобов`язаний усунути допущені невідповідності у семиденний строк з моменту отримання виконавцем відмови з переліком невідповідностей, допущених виконавцем (п. 7.2. договору).

Відповідно до п.10.1 договору він набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2019 року, але в будь-якому разі до виконання сторонами своїх зобов`язань.

Як зазначає позивач та не спростовує відповідач, він у серпні 2019 року за замовленням відповідача приступив до виконання робіт з ремонту електорообладнання, а саме електродвигуна № П2-23/85-71 УХЛ4 7100кВт 100/180 об/хв. ПЦ-1.

Дана обставина підтверджується рахунком позивача на оплату № 300 від 15.08.2019 на суму 400 000 грн, в якому зазначено послуги саме з ремонту прокатного електродвигуна типа П2-23/85-71 УХЛ4 (Р=7100кВт, U=930B, n=100/180 об/хв) прокатного цеху № 1, а також платіжним дорученням від 16.08.2019 № 16 про сплату відповідачем 200 000 грн передплати згідно цього рахунку.

До матеріалів справи залучено лист позивача вих. № 2208-1005 від 22.08.2019, відповідно до якого позивач просить узгодити збільшення вартості ремонтних робіт до 560 000 грн, без ПДВ, а також доплату по рахунку (додаток до листа № 1) з врахуванням раніш отриманого авансу та рахунок № 305 від 22.08.2019 за ремонт П2-23/85-71 УХЛ4 (Р=7100кВт, U=930B, n=100/180 об/хв) прокатного цеху № 1.

Відповідач заперечує отримання даного листа.

Також згідно акту прийому-передачі електрообладнання з ремонту від 27.08.2019 № 2708/1 вбачається, що позивач передав, а відповідач отримав після ремонту наступне електрообладнання: П2-23/85-71 УХЛ4 7100кВт 100/180 об/хв. ПЦ-1. В цьому акті також зазначено, що разом з електродвигуном передаються наступні документи: локальний кошторис на ремонт двигуна постійного току П2-23/85-71 УХЛ; рахунок-фактура № 305 від 22.08.2019; протоколи випробувань: 3043, 3043а; за43б; 3043в.

Даний акт підписано з боку відповідача начальником ВГЕ - Головним енергетиком В.І. Гетою та скріплено печатками обох підприємств.

Позивач звернувся до відповідача з супровідним листом від 10.06.2020 вих. № 1006-2001, в якому просив відповідача підписати, зокрема, додаткову угоду № 2 від 14.08.2020, з якої вбачається, що вона стосується виконання ремонтних робіт з ремонту двигуна постійного току П2-23/85-71 УХЛ; кошторис на ремонт двигуна постійного току П2-23/85-71 УХЛ 100/180 об/хв. ПЦ-1; акт виконаних робіт за серпень 2019 рік з ремонт двигуна постійного току П2-23/85-71 УХЛ 100/180 об/хв. ПЦ-1; КБ2; КБ3.

Цей лист було надіслано відповідачу 11.06.2020 відповідно до поштової накладної № 647 (арк.с. 55) та отримано відповідачем 03.07.2020 (арк.с. 56), однак залишено без відповіді.

16.09.2020 позивачем була надіслана на адресу відповідача претензія, вих. № 1609-201 від 16.09.2020, яка також залишена відповідачем без відповіді.

Отже, несплата залишкової частини коштів за виконання робіт електрообладнання в розмірі 472 000 грн і стало підставою звернення до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З огляду на наявний в справі договір, він є змішаним, що містить в собі елементи договору підряду та надання послуг.

Як зазначено судом вище, оспорюючи даний правочин відповідач зазначає, що відсутня його воля на виконання даного правочину з виконання ремонтних робіт двигуна постійного току П2-23/85-71 УХЛ 100/180 об/хв. ПЦ-1.

З урахуванням наведених заперечень відповідача, предметом доказування в даній справі, поміж іншим, є доведення обставини доручення відповідачем позивачу виконання робіт за договором, належне виконання позивачем робіт та прийняття їх відповідачем.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так наданими суду доказами, а саме рахунком позивача на оплату № 300 від 15.08.2019 на суму 400 000 грн, в якому зазначено послуги саме з ремонту прокатного електродвигуна типа П2-23/85-71 УХЛ4 (Р=7100кВт, U=930B, n=100/180 об/хв) прокатного цеху № 1, а також платіжним дорученням від 16.08.2019 № 16 про сплату відповідачем 200 000 грн передплати згідно цього рахунку доведено, що сторони погодили виконання спірного ремонту електродвигуна.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутня додаткова угода щодо переліку робіт ремонту спірного двигуна як то передбачено у п. 1.1. договору. Однак, докази наявні в матеріалах справи, зокрема, виставлення рахунку № 300 від 15.08.2021 на ремонт електрообладнання та сплата відповідачем авансу у розмірі 200 000 грн згідно платіжного доручення 132392 від 16.09.2019, містять посилання на укладений договір та свідчать про виконання робіт саме за договором.

В матеріалах справи відсутні будь-які інші докази передачі відповідачем позивачу електродвигуна типа П2-23/85-71 УХЛ4 (Р=7100кВт, U=930B, n=100/180 об/хв) прокатного цеху № 1для виконання ремонтних робіт.

Підписання акту прийому-передачі електрообладнання з ремонту від 27.08.2019 № 2708/1 свідчить про виконання позивачем і прийняття відповідачем відремонтованого електродвигуна типа П2-23/85-71 УХЛ4 (Р=7100кВт, U=930B, n=100/180 об/хв). Інших доказів повернення власність відповідача даного електрообладнання матеріали справи не містять. Факт повернення з ремонту електрообладнання також не заперечуються відповідачем. Будь - яких заперечень щодо якості ремонтних робіт відповідачем не надано, акт підписано без заперечень.

Повноваження особи, що підписала акту прийому-передачі електрообладнання з ремонту від 27.08.2019 № 2708/1 підтверджується посадовою інструкцією № ДИ98.0/1 начальника відділу головнего енергетика - Головного енергетика, затверджено 31.05.2016, зокрема, у пунктах 2.15 та 2. 16.

Крім того, вказаний акт, оригінал якого було оглянуто судом, містить оригінал печатки підприємства відповідача. Суд визнає цей доказ достовірним.

Також позивачем направлено на адресу відповідача 10.06.2020 вих. № 1006-2001кошторис на ремонт двигуна постійного току П2-23/85-71 УХЛ 100/180 об/хв. ПЦ-1; акт виконаних робіт за серпень 2019 рік з ремонт двигуна постійного току П2-23/85-71 УХЛ 100/180 об/хв. ПЦ-1; КБ2; КБ3.

Однак, відповідач не надав своїх заперечень та залишив дані документи без відповіді.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріалами справи доведено виконання позивачем ремонтних робіт двигуна постійного току П2-23/85-71 УХЛ 100/180 об/хв. ПЦ-1 та прийняття цього ремонту відповідачем.

Також матеріалами справи підтверджено отримання відповідачем рахунок-фактура № 305 від 22.08.2019 на суму 672 000 грн.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.3.3. договору строк плати за ремонт двигуна постійного току П2-23/85-71 УХЛ 100/180 об/хв. ПЦ-1 є таким, що настав.

Отже, вимога позивача про стягання з відповідача заборгованості у розмірі 472 000 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Суд відзначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, пункт 29).

У рішенні Суду у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини також зазначено, що вимога щодо обґрунтованості рішень не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Інші доводи та міркування учасників справи судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 7080 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський металургійний завод" (49064, м. Дніпро, вул. Маяковського, 3; ідентифікаційний код 05393056) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича комерціна фірма "ЕЛЕКТРОПРОМРЕМОНТ" (49038, м. Дніпро, вул. Академіна Белелюбського, 14; ідентифікаційний код 25021316) заборгованість у розмірі 472 00 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 7080 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 31.03.2021

Суддя В.І. Ярошенко