УХВАЛА

02 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 908/768/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "БУСКІНГ"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.10.2020

та рішення Господарського суду Запорізької області від 04.08.2020

у справі № 908/768/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУСКІНГ"

до Бердянської міської ради Запорізької області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1

про визнання недійсним договору оренди землі та припинення права оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

26.02.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "БУСКІНГ" повторно надіслало на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.10.2020 (повний текст складено 26.10.2020) та рішення Господарського суду Запорізької області від 04.08.2020 у справі № 908/768/20, після повернення вперше поданої касаційної скарги на зазначене судове рішення ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.02.2021 на підставі ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 03.03.2021 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Суховий В.Г. - головуючий (доповідач), Берднік І.С., Міщенко І.С.

У зв`язку з обранням судді Сухового В.Г. членом Вищої ради правосуддя (рішення XVIII чергового з`їзду суддів України від 09.03.2021) 16.03.2021 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 908/768/20.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду від 16.03.2021 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Могил С.К.- головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам ст.ст. 287 - 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Суд дійшов висновку, що подана скарга їм не відповідає з огляду на таке.

Колегія суддів зазначає, що скаржник подав касаційну скаргу з порушенням вимог, установлених ст. 288 ГПК України.

До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 15.10.2020 та рішення Господарського суду Запорізької області від 04.08.2020 у справі № 908/768/20, яке обґрунтоване наступними обставинами:

1) скаржник посилається на те, що копію ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 про залишення касаційної скарги без руху не отримував. Також заявник вказує на те, що після подання первісної касаційної скарги систематично відвідував поштове відділення "Укрпошта", проте працівники відділення повідомляли йому про відсутність листів, відправником яких є Верховний Суд або інші судові органи, у зв`язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю "БУСКІНГ" не було можливості дізнатися про наявність ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 908/768/20. Також скаржник стверджує, що у зв`язку з тим, що Товариству з обмеженою відповідальністю "БУСКІНГ" ухвала про залишення касаційної скарги без руху належним чином не була вручена (через недбалість ПАТ "Укрпошта"), недоліки скарги не були усунуті у визначені законом строки з причин, які не залежали від скаржника;

2) про наявність ухвал Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 та від 17.02.2021 скаржник дізнався лише 23.02.2021, отримавши у відділенні поштового зв`язку копію ухвали від 17.02.2021 про повернення касаційної скарги;

3) заявник посилається на те, що у Касаційного господарського суду у складі Верховного суду не було правових підстав для повернення касаційної скарги, оскільки скаржником не була отримана ухвала про залишення касаційної скарги без руху, а тому скаржник не може вважатися належним чином повідомленим про відповідне судове рішення.

Розглянувши клопотання про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження, колегія суддів зазначає таке.

Статтею 288 ГПК України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 поновлено строк на касаційне оскарження у справі № 908/768/20 та залишено касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БУСКІНГ" без руху з підстав недодержання заявником вимог п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.02.2021 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БУСКІНГ" повернуто на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України, оскільки останнім вимоги ухвали суду від 24.12.2020 станом на дату винесення даної ухвали (17.02.2021) не виконані, недоліки касаційної скарги не усунуто.

Приймаючи відповідну ухвалу суд виходив з того, що ухвалу про залишення касаційної скарги без руху від 24.12.2020 судом надіслано Товариству з обмеженою відповідальністю "БУСКІНГ" на адресу, яку зазначено в касаційній скарзі та яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за кодом № 41201233, а саме - вул. Кабельників, буд. 23, місто Бердянськ, Запорізька область, 71101.

Водночас, як встановлено Судом, 12.02.2021 на адресу Верховного Суду органом поштового зв`язку повернуто лист з ухвалою Верховного Суду від 24.12.2020 про залишення касаційної скарги без руху, який був надісланий на адресу - Товариства з обмеженою відповідальністю "БУСКІНГ", з відміткою поштового відділення на довідці ф.20 про причини повернення/досилання: "За закінченням терміну зберігання".

Також Судом встановлено, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвала Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 908/768/20 оприлюднена 28.12.2020.

Врахувавши зазначені обставини та положення ч. 2 ст. 2, ч. 1 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень", Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю "БУСКІНГ".

За змістом ч. 1 ст. 288 ГПК України початок перебігу строку на касаційне оскарження пов`язується з днем складення повного судового рішення.

Як встановлено судом, заявник оскаржує постанову апеляційного господарського суду, яка ухвалена 15.10.2020 (повний текст складено 26.10.2020), а тому останній день оскарження за приписами ч. 1 ст. 288 ГПК України закінчився - 16.11.2020, тоді як дану касаційну скаргу подано 26.02.2021 (отримано Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду 03.03.2021), тобто зі значним пропуском строку на касаційне оскарження.

Посилання скаржника на неотримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху через недбалість працівників ПАТ "Укрпошта", колегією суддів не приймаються, оскільки нормами ГПК України не передбачається автоматичного та безумовного поновлення строку на касаційне оскарження, у зв`язку з самим лише посиланням на відповідні обставини. Дійсно, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку, проте для цього необхідно заявити відповідне клопотання, обґрунтувати поважність причин пропуску такого строку та надати суду відповідні докази.

Отже, саме лише посилання скаржника на недбалість працівників ПАТ "Укрпошта", за відсутності відповідних та належних доказів на підтвердження вказаних обставин, не дає підстав Суду для визнання причин пропуску строку на касаційне оскарження поважними, а тому підстави пропущення строку на касаційне оскарження в цій частині визнаються Судом неповажними.

Щодо посилань скаржника на те, що про наявність ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 скаржник дізнався лише 23.02.2021, отримавши у відділенні поштового зв`язку копію ухвали від 17.02.2021 про повернення касаційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Як передбачено положеннями ст.ст. 42, 43 ГПК України учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; а також повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень.

Інформація про стан судових справ є відкритою і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення за допомогою контакт-центру суду та/або за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень.

Ухвала Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 про залишення касаційної скарги без руху у справі № 908/768/20 оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 28.12.2020.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже можливість поновлення пропущеного строку судом касаційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку, обов`язок з доведення яких покладено на скаржника.

Дану касаційну скаргу скаржник надіслав до суду касаційної інстанції лише 26.02.2021, тобто зі значним порушенням встановленого Законом строку на касаційне оскарження без належного обґрунтування причини пропуску процесуального строку.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом ( ч. 3 ст. 13 ГПК України).

ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Отже, саме лише посилання на неотримання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху, за відсутності відповідних доказів на підтвердження таких обставин, не дає підстав Суду для визнання причин пропуску строку на касаційне оскарження поважними.

Таким чином, скаржником не надано належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови та не наведено існування обставин, що унеможливили її оскарження.

Оскільки наведені обставини не обґрунтовані належними доказами, вони не можуть вважатися причиною, яка дійсно б перешкоджала звернутися в передбачений законом строк до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, у зв`язку з чим наведені підстави для поновлення процесуального строку визнаються неповажними.

Також визнаються необґрунтованими посилання скаржника на те, що у Касаційного господарського суду у складі Верховного суду не було правових підстав для повернення касаційної скарги, з огляду на таке.

Колегія суддів зауважує, що скаржником не наведено переконливих аргументів стосовно того, що саме позбавило скаржника можливості звернутися із касаційною скаргою раніше, ніж 26.02.2021. Саме лише посилання на те, що Товариству з обмеженою відповідальністю "БУСКІНГ" стало відомо про винесення ухвали про залишення його касаційної скарги без руху 23.02.2021 (дата отримання ухвали про повернення касаційної скарги) - поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження не є, а його поновлення за таких підстав може свідчити про порушення принципу правової визначеності.

Самі лише факти щодо незаконного повернення первісно поданої касаційної скарги та ознайомлення з ухвалою про залишення касаційної скарги без руху 23.02.2021 без надання належних доказів на підтвердження вказаних обставин не можуть вважатися поважними причинами пропуску строків на касаційне оскарження, оскільки носять суб`єктивний характер і є такими, що залежали виключно від свідомого волевиявлення скаржника.

Колегія суддів Касаційного господарського суду враховує наявність у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, від 12.02.2019 у справі № 906/142/18 правової позиції про те, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення "за закінченням терміну зберігання" або "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення" не є доказом належного інформування сторони про час і місце розгляду справи. Проте, така правова позиція не може бути застосована у даній справі, оскільки у вказаних справах мали місце інші фактичні обставини, відмінні від обставин у цій справі. У справах №№ 752/11896/17, 906/142/18 були відсутні докази отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження у справі та судових повісток, тобто відповідач не був повідомлений про існування судового провадження щодо нього, про час та місце розгляду справи.

На відміну від обставин справ №№ 752/11896/17, 906/142/18, у цій справі Товариство з обмеженою відповідальністю "БУСКІНГ" безумовно було обізнане про існування судового провадження, тому що подавало касаційну скаргу на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.10.2020 та рішення Господарського суду Запорізької області від 04.08.2020 у справі № 908/768/20.

Повідомивши суду як засіб зв`язку поштову адресу, яка також міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за кодом №41201233, а саме - вул. Кабельників, буд. 23, місто Бердянськ, Запорізька область, 71101, Товариство з обмеженою відповідальністю "БУСКІНГ мало вживати заходів, щоб дізнатися про стан провадження за його касаційною скаргою, стан надходження поштових відправлень.

Оскільки копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху було надіслано на адресу скаржника, що ним же повідомлена, Суд вважає датою з якою закон пов`язує факт отримання копії судового рішення саме ту, що зазначена у довідці поштового відділення зв`язку - день закінчення встановленого строку зберігання.

Таким чином, скаржник мав цікавитися станом відомого йому судового провадження, оскільки саме він зацікавлений в оперативному вирішення питання про відкриття провадження у справі та саме він не погоджується з рішеннями судів попередніх інстанцій і ставить під сумнів їх законність.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже доводи скаржника щодо пропущення строку на касаційне оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 15.10.2020 та рішення Господарського суду Запорізької області від 04.08.2020 у справі № 908/768/20, викладені в клопотанні, не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки носять суб`єктивний характер і є такими, що залежали виключно від свідомого волевиявлення скаржника.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Відповідно до ч. 3 ст. 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вважає за необхідне надати скаржнику строк для усунення недоліків, поданої ним касаційної скарги, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме - заявнику касаційної скарги необхідно навести інші підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження та надати відповідні докази на підтвердження цих підстав.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 119, 174, 234, 288, 290-292 ГПК України, Суд,-

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БУСКІНГ" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.10.2020 та рішення Господарського суду Запорізької області від 04.08.2020 у справі №908/768/20 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Волковицька Н.О.

Случ О.В.