ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"25" березня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/166/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.,

секретар судового засідання Овчар А.С.

при розгляді справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями Трансінвестсервіс (вул. Чапаєва, 50, с. Визирка, Комінтернівський район, Одеська обл., 67543)

до відповідача: Приватного підприємства Симакс груп (вул. Велика Арнаутська, 76, офіс 1, м. Одеса, 65045)

про стягнення 168610,95 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями Трансінвестсервіс звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства Симакс груп, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 168610,95 грн, з яких: 153728,61 грн основного боргу; 9350,03 грн пені; 3074,56 грн інфляційних нарахувань та 2457,75 грн 3% річних.

Позиції учасників справи

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору про надання комплексу залізничних послуг по ст. Хімічна ТОВ ТІС від 01.01.2019 №ТИС0119-10 в частині здійснення повної та своєчасної оплати за надані позивачем послуги.

18.03.2021 від позивача надійшло клопотання, в якому останній просить суд розглянути справу у судовому засіданні, призначеному на 25.03.2021, за відсутності його представника (а.с.57-60, т.1).

Також, 18.03.2021 від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, яку судом не було прийнято до розгляду, враховуючи її подання з порушенням строків, визначених ст.46 ГПК України (а.с.61-66, т.1).

Відповідач під час розгляду справи у судові засідання не з`являвся, про поважність причин неявки суд не повідомляв, відзив на позов і жодних доказів суду не надав, при цьому про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, а тому справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішується судом за наявними матеріалами.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.02.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями Трансінвестсервіс було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №916/166/21; ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на "25" лютого 2021 р. о 14:30.

25.02.2021 судом було протокольно ухвалено оголосити перерву в судовому засіданні до « 11» березня о 17год.30хв.

11.03.2021 судом протокольною ухвалою було оголошено перерву у судовому засіданні до "25" березня 2021 о 10год.30хв.

Про оголошені судом протокольні перерви у судових засідань під час розгляду справи представник позивача повідомлявся під розписку, а відповідач шляхом направлення на його адресу відповідних ухвал в порядку ст. 120 ГПК України.

У судовому засіданні 25.03.2021 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи

01.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями Трансінвестсервіс (далі підприємство) та Приватним підприємством Симакс груп (далі замовник, клієнт) було укладено договір про надання комплексу залізничних послуг по ст. Хімічна ТОВ ТІС №ТИС0119-10 (а.с.8-14, т.1; далі договір), предметом якого є надання підприємством комплексу залізничних послуг клієнту.

Відповідно до п.п.2.1., 2.2. договору підприємство надає клієнту комплекс залізничних послуг, які виконуються залізничним управлінням ТОВ «ТІС» на станції Хімічна. Клієнт здійснює оплату підприємству за надання комплексу залізничних послуг відповідно до погоджених ставок.

Згідно з п/п 2.4.5. п.2.4. договору клієнт зобов`язується, серед іншого, своєчасно (потягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання рахунку) здійснювати оплату наданого комплексу залізничних послуг на підставі виставлених рахунків.

Пунктом 4.3. договору визначено, що плата за користування вагонами клієнта нараховується відповідно до Правил користування вагонами та контейнерами за час з моменту їх передачі підприємству від Одеської залізниці та до моменту приймання їх Одеською залізницею від підприємства. Облік часу користування вагонами здійснюється по пам`ятках, складених Одеською залізницею та підписаних представниками Одеської залізниці та підприємства.

Згідно з п.4.15. договору клієнт до 25 числа місяця, попереднього до розрахункового, здійснює авансовий платіж в розмірі 50% планової вартості комплексу залізничних послуг (планова вартість розраховується по фактичним показника попереднього місяця). Остаточний розрахунок за комплекс залізничних послуг клієнт здійснює протягом 5-ти робочих днів після отримання рахунку та акту виконаних робіт. За несвоєчасну оплату клієнт сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до п.5.3. договору він набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє до « 31» грудня 2019. Якщо одна зі сторін протягом 20 (двадцяти) днів до закінчення стоку дії цього договору не направить іншій стороні в письмовому вигляді повідомлення про розірвання договору, він автоматично продовжується на додаткові послідовні періоди в один рік.

На виконання умов вищевказаного договору позивач надав, а відповідач прийняв в червні послуги на загальну суму 153728,61 грн, що підтверджується наявними у справі актами здачі-прийняття робіт (надання послуг): від 21.06.2020 №1300 на суму 2618,68 грн (рахунок на оплату від 21.06.2020 №2293); від 30.06.2020 №1199 на суму 98571,92 грн (рахунок на оплату від 30.06.2020 №2478); від 30.06.2020 №1200 на суму 51729,50 грн (рахунок на оплату від 30.06.2020 №2479); від 30.06.2020 №1360 на суму 808,51 грн (рахунок на оплату від 30.06.2020 №2481).

В матеріалах справи наявна копія виписки по рахунку позивача за період 29.05.2020 по 20.01.2021 (а.с.24, т.1), з якої вбачається здійснення відповідачем 29.05.2020 оплати в розмірі 206584,84 грн за послуги перевантаження за допомогою плавкрана згідно з рахунком від 15.05.2020 №1802, разом з цим матеріали справи не містять доказів щодо здійснення відповідачем оплати наданих позивачем послуг відповідно до вищевказаних актів та зазначених в актах рахунків.

Отже, станом на час розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем за договором про надання комплексу залізничних послуг по ст. Хімічна ТОВ ТІС від 01.01.2019 №ТИС0119-10 по вказаним актам становить 153728,61 грн.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.19-23, т.1), 11.01.2021 позивач направив на адресу відповідача претензію за вих. №1101/01, в якій просив погасити наявну заборгованість, в тому числі в розмірі 153728,61 грн за договором від 01.01.2019 №ТИС0119-10. Відповідач на претензію позивача не відреагував, заборгованість за договором в розмірі 153728,61 грн не сплатив, що стало підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом, що розглядається в межах цієї справи.

Водночас, звертаючись до господарського суду з позовом до відповідача, позивач, окрім основного боргу в сумі 153728,61 грн, також нарахував та заявив до стягнення з відповідача 9350,03 грн пені; 3074,56 грн інфляційних нарахувань та 2457,75 грн 3% річних. Як вбачається з наведеного позивачем у позовній заяві розрахунку (а.с.3-4, т.1), пеня позивачем нарахована на всю суму боргу за період з 08.07.2020 по 08.01.2021; інфляційні рахування за період липень 2020 листопад 2020; 3% річних за період з 08.07.2020 по 18.01.2021.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Вказане цілком кореспондується з положеннями статті 193 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

У відповідності до ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Частиною 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених зазначеним Кодексом, іншими законами або договором.

За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч.6 ст.232 ГПК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч.ч.1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За умовами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.2 ст.237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Позиція суду

Під час розгляду справи судом встановлений факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за надані останнім послуги за договором про надання комплексу залізничних послуг по ст. Хімічна ТОВ ТІС від 01.01.2019 №ТИС0119-10 в розмірі 153728,61 грн, а отже позов позивача в цій частині позовних вимог належить задовольнити.

У зв`язку з тим, що бездіяльність відповідача у вигляді несплати коштів за фактично надані позивачем послуги суперечить вищевказаним нормам права та договору, позивачем правомірно нараховані до стягнення з відповідача інфляційні нарахування, пеня та 3% річних.

Як зазначалось судом, подана позивачем заява про зменшення розміру позовних вимог не була прийнята судом до розгляду, а тому суд здійснює розгляд справи та вирішує питання щодо обґрунтованості розрахунку позивача відповідно до позовної заяви в первісній редакції. Так, перевіривши розрахунок здійснених позивачем у позовній заяві сум інфляційних нарахувань та 3% річних, суд визнає його обґрунтованим та таким, що відповідає вищевказаним нормам права та договору. Водночас, при перевірці суми пені судом було встановлено його часткову невірність, а саме в частині визначення періоду нарахування, у зв`язку з чим суд на підставі договору та вищевказаних норм закону здійснив власний розрахунок пені в межах визначеного позивачем періоду, а саме: по акту від 21.06.2020 на суму 2618,68 грн в межах періоду з 08.07.2020 по 26.12.2020; по актам від 30.06.2020 на загальну суму 151109,93 грн в межах періоду з 08.07.2020 по 07.01.2021. За результатом здійсненого розрахунку судом встановлено, що вірною сумою пені є 9263,82 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями Трансінвестсервіс до Приватного підприємства Симакс груп слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 153728,61 грн основного боргу; 9263,82 грн пені; 3074,56 грн інфляційних нарахувань та 2457,75 грн 3% річних.

Розподіл судових витрат

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах: що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позову, судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог та з відповідача слід стягнути на користь позивача 2527,87 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства Симакс груп (вул. Велика Арнаутська, 76, офіс 1, м. Одеса, 65045, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями Трансінвестсервіс (вул. Чапаєва, 50, с. Визирка, Комінтернівський район, Одеська обл., 67543, ) основний борг в сумі 153728 /сто п`ятдесят три тисячі сімсот двадцять вісім/грн 61 коп, пеню в сумі 9263 /дев`ять тисяч двісті шістдесят три/грн 82 коп, інфляційні нарахування в сумі 3074 /три тисячі сімдесят чотири/грн 56 коп, 3% річних в сумі 2457 /дві тисячі чотириста п`ятдесят сім/грн 75 коп та судовий збір в сумі 2527 /дві тисячі п`ятсот двадцять сім/грн 87 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст складено 30 березня 2021 р.

Суддя Д.О. Бездоля