РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.03.2021Справа № 910/9145/20

За позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" (01033, м. Київ, вул. Паньківська, 5)

про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, індексації заробітної плати у розмірі 214 240 грн 02 коп.

В межах справи № 910/24323/16

За заявою Акціонерного товариства "Альфа-Банк"

до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" (ідентифікаційний код 01386326)

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін :

Від позивача не з`явилися

Від відповідача Салашна Л.М. - представник

Розпорядник майна не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/24323/16 за заявою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.02.2017.

25.06.2020 до Господарського суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" про стягнення заборгованості із заробітної плати в розмірі 33 702 грн 47 коп., компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 124 230 грн 587 коп., а також індексації за не виплачену заборгованість по заробітній платі в розмірі 56 306 грн, 98 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.07.2020 прийнято позовну заяву № 910/9145/20 ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, індексації заробітної плати у розмірі 214 240 грн, 02 коп. в межах справи № 910/24323/16 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" та підготовче засідання призначено на 26.08.2020.

20.08.2020 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив відповідача на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.08.2020 розгляд справи відкладено на 21.09.2020.

18.09.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла відповідь позивача на відзив відповідача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.09.2020 розгляд справи відкладено на 19.10.2020.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.10.2020 розгляд справи відкладено на 25.11.2020.

24.11.2020 до Господарського суду м. Києва надійшло заперечення відповідача на відповідь на відзив позивача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, індексації заробітної плати у розмірі 214 240 грн 02 коп. в межах справи № 910/24323/16 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" до судового розгляду по суті на на 20.01.2021.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.01.2021 розгляд справи призначений на 01.03.2021.

У судовому засіданні відповідач заперечував щодо задоволення позову в повному обсязі.

Розпорядник майна у судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Наведена норма кореспондується з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України згідно якого господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, індексації заробітної плати у розмірі 214 240 грн 02 коп. Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у період з 16.02.2013 до 02.05.2019 працював у відокремленому підрозділі Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" - Мостобудівельний загін № 12 Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" на посаді підсобного робітника, що підтверджується записом в трудовій книжці.

Заборгованість відповідача перед позивачем із виплати заробітної плати за період з лютого 2013 по жовтень 2017 року становить 81 206, 71 грн., що підтверджується довідкою Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" в особі відокремленого підрозділу Мостобудівельний загін № 12 Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" за вих. № 96 від 04.12.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. У ч.1 ст. 1Закону України "Про оплату праці", який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини у сфері оплати праці, міститься аналогічне визначення поняття "заробітна плата".

Конституційний Суд України в рішенні 1-18/2013 від 15.10.2013 року зазначив, що винагорода за виконану працівником роботу є джерелом його існування та має забезпечувати для нього достатній, гідний життєвий рівень. Це визначає обов`язок держави створювати належні умови для реалізації громадянами права на працю, оптимізації балансу інтересів сторін трудових відносин, зокрема, шляхом державного регулювання оплати праці.

Відповідно до положень ст. 97 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Згідно з частиною 1 статті 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.10.2019 у справі №910/24323/16, яка набрала законної сили, позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» про стягнення заборгованості із заробітної плати в сумі 81 206, 71 грн, яка виникла за період з лютого 2013 по жовтень 2017 року, було задоволено.

З огляду на викладені обставини, суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню вимоги позивача, які складають заборгованість з виплати заробітної плати.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача компенсації втрати частини доходів в розмірі 124 230, 57 грн, а також індексацію заробітної плати в сумі 56 306, 98 грн .

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про оплату праці" компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до викладених вище положень закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Тобто, вказаними нормативними актами передбачено, зокрема нарахування компенсації втрати частини доходів за порушення строків виплати заробітної плати. При цьому і сама компенсація, як зазначено вище фактично відноситься до частини заробітної плати.

Як вбачається з відзиву поданого відповідачем, ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.10.2019 та постановою Північного апеляційного господарського суду м. Києва від 05.02.2020 у справі №910/24323/16 на користь позивача вже було стягнуто заробітну плату в сумі 81 206, 71 грн, компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати в сумі 42 101 ,72 та індексації заробітної плати на суму 38 095, 20 грн. Прете, не зважаючи на вищевказані судові рішення, позивач повторно звертається до суду і повторно нараховує компенсацію втрати частини доходу та індексацію на заборгованість по заробітній платі в сумі 81 206,71 грн за період з лютого 2013 по жовтень 2017 , яка вже була стягнута постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2020 у справі №910/24323/16.

Крім того, позивач не взяв до уваги наказ ПАТ «Мостобуд» №17 від 22.03.2016 «Щодо індексації заробітної плати у ПАТ «Мостобуд», відповідно до якого нарахування заробітної плати у ПАТ «Мостобуд» у спірний період проводиться з урахуванням індексації. Будь-яких інших доказів, які б свідчили про протилежне, в тому числі і розрахункові листи, позивач до суду не надав.

Розрахунок втрати частини доходів в зв`язку з порушенням строків їх виплати (№2) та розрахунок суми компенсації заробітної плати за несвоєчасно виплачені суми індексації грошових доходів громадян (№3), додані до позову, є необґрунтованим, з нього не вбачається, які вихідні дані позивач використовував для розрахунку позовних вимог. В розрахунку суми компенсації заробітної плати не деталізовано, яким чином позивач розрахував приріст індексу споживчих цін, а вказується лише кінцевий результат. Також, розрахунки суми компенсації не відповідають Додатку до порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Крім того, розрахунок суми індексації (№1), доданий до позову також являється необгурнтованим, оскільки, з нього не вбачається, які вихідні дані позивач використовував для розрахунку суми індексації, він не узгоджується з вимогами Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 17.07.2003 за №1078.

Також, позивачем не було враховані вимоги ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» яка передбачає, що індексація грошових доходів населення проводиться в тому випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Слід звернути увагу на те, що розрахунок позивача також не узгоджується з вимогами п.4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджених Постановою Кабінету Міністерства України від 17.07.2003 №1078, який передбачає, що у разі коли особа працює неповний робочий час, то сума індексації визначається із розрахунку повного робочого часу, а виплачується пропорційно відпрацьованому часу.

Крім того, в розрахунку суми індексації використовується приріст індексу споживчих цін станом на червень 2020 року, однак позивач звільнився 02.05.2019 на підставі наказу МО/К-00268.

Як вбачається з тексту постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2020 у справі №910/24323/16 судом вже стягнуно компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, яка також була нарахована виходячи із величини приросту індексу споживчих цін.

Таким чином, повторні нарахування за той же період із застосуванням індексу споживчих цін протирічить вимогам чинного законодавства.

Відповідно до наказу, який міститься в запереченнях на відповідь на відзив, № 17 від 22.03.2016 «Щодо індексації заробітної плати ПАТ «Мостобуд» нарахування заробітної плати позивачу за вказаний період було проведено з урахуванням індексації. Вказана обставина підтверджується також розрахунковими листами за спірний період.

За таких обставин, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості вимог позивача про стягнення з відповідача компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 124 230,57 грн. та індексації заробітної плати в розмірі 56 306,98 грн.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному зверненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

З огляду на встановлені обставини та наведені норми, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд м. Києва

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Копію рішення направити сторонам та розпоряднику майна боржника.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.03.2021.

Суддя П.П. Чеберяк