ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2021 р. Справа№ 910/4914/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Пантелієнка В.О.

Мальченко А.О.

за участю секретаря судового засідання Михайлюченко О.Г.

розглядаючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бровар 2010» про ухвалення додаткового рішення до постанови Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2021 у справі № 910/4914/20

за результатом розгляду апеляційної скарги Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» (далі - ГС «Українська ліга авторських та суміжних прав», скаржник, позивач)

на рішення Господарського суду м. Києва від 21.09.2020

у справі №910/4914/20 (суддя Босий В.П.)

за позовом Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бровар 2010» (далі - ТОВ «Бровар 2010», відповідач)

про стягнення 208 650,00 грн

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 31.03.2021

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 21.09.2020 відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ГС «Українська ліга авторських та суміжних прав» звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2021 апеляційну скаргу Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» на рішення Господарського суду м. Києва від 21.09.2020 у справі №910/4914/20 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду м. Києва від 21.09.2020 у справі №910/4914/20 залишено без змін.

Через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу документів (канцелярія) від ТОВ «Бровар 2010» до суду надійшла заява про ухвалення додаткової постанови по розподілу судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 30 000 грн.

Через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу документів (канцелярія) від Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» до суду надійшла заява про зменшення витрат на професійну допомогу адвоката.

У судове засідання, яке відбулося 31.03.2021 сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У відповідності до ч.4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін не визнавалась обов`язковою, а також нез`явлення їх не перешкоджає вирішенню спору, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача.

Дослідивши матеріали справи та розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів дійшла висновку про її часткове задоволення, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ч.2 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, а також узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 13.08.2019 у справі №925/1090/18.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Як вбачається із заяви ТОВ «Бровар 2010» про розподіл судових витрат з долученими до нього доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, остання подана 01.03.2021, тобто у строк, передбачений вимогами ч. 8 ст. 129 ГПК України, та відповідно до матеріалів справи 05.08.2020 до закінчення судових дебатів у справі позивач робив відповідну заяву.

На підтвердження понесених відповідачем судових витрат у матеріалах справи наявні наступні докази:

- копія Акту про надані послуги по Договору № 2606/20 від 26.06.2020;

- копії платіжних доручень № 571 від 20.10.2020, №658 від 01.12.2020, №704 від 22.12.2020, №105 від 23.12.2020.

Дослідивши подані документи, судом встановлено, що матеріалами справи підтверджується факт надання Адвокатським бюро «Андрій Криворучко і партнери» юридичних послуг відповідачу.

Судом враховано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст.126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (наприклад, рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N19336/04, п.269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Проте, із наданих позивачем доказів не вбачається, що витрати у розмірі 30 000 грн (враховуючи предмет та підстави позовних вимог у справі, обставини даної справи та її складність) мають характер необхідних, а їх розмір є розумним та виправданим (як обов`язкової умови для відшкодування таких витрат іншою стороною).

Так, адвокат в описі чотири рази зазначає таку послугу як «підготовка відзиву».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що заявлена сума витрат 30000 грн є завищеною та не підтвердженою належними доказами.

Зважаючи на викладене вище та приймаючи до уваги те, що стягнення з позивача витрат у заявленій сумі (30 000 грн) буде суперечити принципу розподілу таких витрат, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність у відшкодуванні понесених відповідачем на професійну правничу допомогу витрат частково, в розмірі 25 000 грн.

Колегія суддів постановила ухвалу відповідно до практики, яка склалась в Верховному Суді, зокрема, постанова від 24.10.2020 у справі № 905/1795/18.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 221, 244, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бровар 2010» про ухвалення додаткового рішення до постанови Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2021 у справі № 910/4914/20 задовольнити частково.

2. Стягнути з Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бровар 2010» витрати на правничу допомогу у розмірі 25 000 грн.

3. Видачу наказу доручити Господарського суду міста Києва.

4. Додаткова постанова є невід`ємною частиною постанови Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2021 у справі № 910/4914/20.

5. Матеріали справи №910/4914/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку згідно статей 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді В.О. Пантелієнко

А.О. Мальченко