УХВАЛА

м. Київ

05.04.2021Справа № 910/20131/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮКС КРАЇНА"

про ухвалення додаткового рішення

у справі № 910/20131/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮКС КРАЇНА"

до Міністерства оборони України

про внесення змін до договору.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.03.2021 позов задоволено повністю, внесено зміни до договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне), для техніки спеціального призначення (за кошти державного бюджету України) від 11.11.2020 №286/1/20/90, укладеного між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЮКС КРАЇНА" та стягнуто з Міністерства оборони України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮКС КРАЇНА" витрати зі сплати судового збору у сумі 2102,00 грн.

17.03.2021 представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення, яка обґрунтована тим, що при здійсненні розподілу судових витрат судом не вирішено питання щодо розподілення витрат, пов`язаних з оплатою послуг адвоката, які понесені позивачем.

17.03.2021 розпорядженням керівника апарату за № 05-23/369/21 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 910/20131/20 у зв`язку із відпусткою судді Турчина С.О.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2021, справу № 910/20131/20 передано для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення судді Грєховій О.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2021 розгляд заяви призначено на 05.04.2021.

У судове засідання 05.04.2021 представники позивача з`явились, представник відповідача не з`явився.

Розглянувши у судовому засіданні заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Частиною 1 ст. 124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Таким чином, за приписами ГПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат сторона має подати до суду разом з першою заявою по суті спору, якими відповідно до приписів ч. 2 ст. 161 ГПК України є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

При цьому, за приписами ч. 2 ст. 124 ГПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що першою заявою по суті спору є позовна заява, яка не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому, принцип рівності сторін є одним із елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції. Останній потребує "справедливої рівноваги сторін": кожна сторона повинна мати розумну можливість надати свою позицію в умовах, які не створюють для неї суттєвих незручностей порівняно з іншою стороною (рішення у справі "Івон проти Франції" від 24.07.2003 року, рішення у справі "Нідерест-Хубер проти Швейцарії" від 18.02.1997 року).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд враховує, що зміст положень частини другої статті 124 ГПК України перебуває в межах дискреційних повноважень суду, водночас, враховуючи положення статті 13 ГПК України, подання позивачем заяви про визначення розміру судових витрат безпосередньо у день розгляду справи по суті, суперечить засадам змагальності сторін, оскільки позбавляє відповідача права надати власні заперечення на визначений позивачем розміру судових витрат, або ж скористатись правом передбаченим ч. 5 ст. 126 ГПК України та заявити клопотання про зменшення розміру судових витрат.

Відтак, з огляду на те, що під час розгляду справи, позивач разом з першою заявою по суті спору не подав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, суд відмовляє у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 904/4494/18 та постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі № 916/376/19.

Керуючись статтями 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮКС КРАЇНА" про ухвалення додаткового рішення відмовити повністю.

Згідно з ч.1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складення повного тексту.

Повний текст ухвали складено: 06.04.2021.

Суддя О.А. Грєхова