СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2021 р. Справа № 922/1556/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В.

за участі секретаря судового засідання Ярітенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державного підприємства Завод Електроважмаш (вх.№461Х) на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 28.12.2020 (додаткове рішення ухвалене суддею Присяжнюком О.О. 28.12.2020 у приміщенні господарського суду Харківської області) у справі №922/1556/20

за позовом Приватного акціонерного товариства Юнікон, м. Дніпро,

до Державного підприємства Завод Електроважмаш, м. Харків,

про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

Додатковим рішенням господарського суду Харківської області від 28.12.2020 заяву ПАТ Юнікон щодо вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу задоволено в повному обсязі; стягнуто з Державного підприємства Завод Електроважмаш на користь ПАТ Юнікон суму витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 22203,47 грн.

ДП Завод Електроважмаш звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати додаткове рішення господарського суду Харківської області від 28.12.2020 у справі №922/1556/20 та відмовити позивачу у задоволенні заяви про вирішення питання про розподіл судових витрат та стягнення гонорару успіху.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає таке:

- заяву про вирішення питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу з додатковими доказами подано з порушенням ст. 129 ГПК України, а тому необхідно залишити її без розгляду;

- додатковим рішенням від 23.09.2020 було вирішено питання про судові витрати та стаття 244 ГПК України не передбачає підстав для винесення другого додаткового рішення;

- у протоколі узгодження вартості правової допомоги та в описі робіт до договору від 20.09.2019, які є додатками до основного договору про надання правової допомоги б/н від 20.09.2019, міститься два різні механізми розрахунку гонорару адвоката (фіксований розмір та погодинна форма оплати), що не дає змоги ані суду, ані іншій стороні справи пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо адвокатського гонорару;

- не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладання ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат;

- додаткова винагорода адвокату за досягнення позитивного рішення у справі за своїм змістом і правовою природою не є ціною договору у розумінні статей 632, 903 ЦК України та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а є платою за сам результат (позитивне рішення), досягнення якого відповідно до умов договору не ставиться в залежність від фактично наданих послуг. В свою чергу судове рішення не належить до об`єктів цивільних прав, а його ухвалення у конкретній справі не є результатом наданих адвокатами сторін послуг, а тому не може бути предметом договору.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.02.2021 поновлено ДП Завод Електроважмаш строк на подання апеляційної скарги на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 28.12.2020 у справі №922/1556/20; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 25.03.2021.

22.03.2021 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що докази того, що має бути сплачений гонорар успіху були подані в порядку вимог п. 8 ч. 3 ст. 129 ГПК України, а заява про ухвалення додаткового рішення подана після фактичної сплати адвокату гонорару за досягнення позитивного результату у справі, в порядку ст. 244 ГПК України. При цьому, розмір гонорару адвоката за надання правової допомоги визначений у розмірі 22203,47 грн., що складає лише 1% від стягнутої із відповідача суми, що підтверджує розумність цих судових витрат (вх.№3405).

24.03.2021 від відповідача надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі його представника за наявними матеріалами апеляційного провадження (вх.№3550).

У судове засідання учасники справи не з`явились.

Надаючи власну правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Стаття 123 ГПК України визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

У п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України визначено, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Так, згідно положень ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, ч. 4 6 ст. 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

З огляду на викладене, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надаються цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

За положеннями ч. 1 та 2 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 висловлено таку правову позицію: "Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність." При цьому Велика Палата Верховного Суду, вказала, що відмовляючи у задоволенні заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5000,00 грн., передбаченому пунктом 4.2 додаткової угоди, суди не врахували, що відповідна сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат, тому дійшла висновку, що суди не навели доводів та доказів нерозумності цих витрат, їх неспівмірності з ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача і вимоги позивача про стягнення "гонорару успіху" задовольнила пропорційно до розміру задоволених вимог.

Отже, "гонорар успіху" може включатись до витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає розподілу.

Керуючись частиною 4 статті 236 ГПК України колегія суддів враховує наведений правовий висновок при винесенні даної постанови.

Проте, дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Рішенням господарського суду Харківської області від 09.09.2020 у справі №922/1556/20 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Державного підприємства Завод Електроважмаш на користь Приватного акціонерного товариства Юнікон - суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції, 1% річних та пені за договором №238-16/572-ВК від 13.06.2019 року у розмірі 2220346,80грн., з яких: 1894234,46 грн. - сума основної заборгованості, 212100,90 грн. - сума пені (0,1% за кожний день прострочення ), 26888,28 грн. - один процент річних, 87123,16 грн. - втрати від інфляції, 33305,20грн. витрат по сплаті судового збору; закрито провадження по сумі основного в розмірі 1894234,46грн. на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України. Повний текст рішення складено 10.09.2020.

16.09.2020 позивач в порядку ст. 129 ГПК України звернувся до господарського суду з заявою щодо вирішення питання про розподіл судових витрат у господарській справі №922/1556/20, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача суму судових витрат на професійну правничу допомогу надану адвокатом Макотченко Л.М. у сумі 33900,00 грн. та правову допомогу надану адвокатом Колодочкою Г.В. у розмірі 3000,00 грн.

До цієї заяви позивачем надано документи, з яких вбачається таке:

- між АТ "Юнікон" та адвокатом Макотченко Л.М. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги від 20.09.2019 та протокол узгодження вартості правової (правничої) допомоги від 22.05.2020;

- між AT "Юнікон" та адвокатом Колодочкою Г.В. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги від 14.06.2019 та протокол узгодження вартості правової (правничої) допомоги від 02.06.2020 року.

Відповідно до даних договорів адвокати Макотченко Л.М. та Колодочка Г.В. зобов`язались надавати послуги з представництва у встановленому порядку інтересів клієнта в судових органах, зокрема, господарських судах.

Згідно протоколу узгодження вартості правничої допомоги до договору про надання правової (правничої) допомоги б/н від 20.09.2019, укладеного між АТ "Юнікон" та адвокатом Макотченко Л.М, сторони домовились, що вартість гонорару адвокату за надання правової допомоги по справі клієнта про стягнення заборгованості, штрафних санкцій та інших нарахувань за договором №238-16/572-ВК від 13.06.2019 у суді першої інстанції складає 32900,00 грн. Також п. 3 вказаного протоколу передбачено, що гонорар за прийняття рішення на користь клієнта, в тому числі у разі задоволення позовних вимог частково (гонорар успіху), клієнт зобов`язується сплатити адвокату у розмірі 1% від стягнутої (присудженої) на користь клієнта суми за рішенням суду після набуття рішенням суду у справі клієнта законної сили та за умови не подання відповідачем у справі касаційної скарги на рішення протягом 10 днів з моменту закінчення строку на касаційне оскарження, передбаченого процесуальним законодавством.

Також, позивачем надано акт прийому-передачі правової допомоги від 10.09.2020 до договору від 20.09.2019 на суму 33900,00 грн.; акт прийому-передачі правової допомоги до договору від 14.06.2019 на суму 3000,00 грн.; рахунки-фактури на зазначені суми та платіжні доручення.

Додатковим рішенням господарського суду Харківської області від 23.09.2020 заяву ПАТ Юнікон (вх.№21463) щодо вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу задоволено в повному обсязі; стягнуто з Державного підприємства Завод Електроважмаш на користь ПАТ Юнікон - суму витрат на професійну правничу допомогу адвоката Макотченко Л.М. у розмірі 33000,0грн. та правову допомогу адвокатом Колодочкою Г.В. у розмірі 3000,0грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.11.2020 у справі №922/1556/20 апеляційну скаргу Державного підприємства Завод Електроважмаш задоволено частково; змінено додаткове рішення господарського суду Харківської області від 23.09.2020 у справі №922/1556/20, встановлено належну суму витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню з Державного підприємства Завод Електроважмаш на користь Приватного акціонерного товариства Юнікон в розмірі 30600,00 грн.; в іншій частині додаткове рішення господарського суду Харківської області від 23.09.2020 у справі №922/1556/20 залишено без змін.

26.10.2020 ПАТ Юнікон звернулося до господарського суду Харківської області із заявою щодо вирішення питання про розподіл судових витрат у справі №922/1556/20 в порядку ст. 129, 244 ГПК України (вх. №25049 від 27.10.2020), в якій просило стягнути з Державного підприємства Завод Електроважмаш на користь ПАТ Юнікон суму витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 22203,47 грн.

В обґрунтування цієї заяви позивач посилається на те, що ним в прохальній частині позовної заяви зазначалось про те, що остаточний розмір витрат на правничу допомогу адвоката, а також, докази понесених витрат будуть надані суду додатково. На виконання вимог Господарського процесуального кодексу України на підтвердження витрат, пов`язаних з правничою допомогою, які він поніс у зв`язку з розглядом даної господарської справи, разом із заявою про вирішення питання про розподіл судових витрат від 15.09.2020 ним були надані: копія договору про надання правової (правничої) допомоги від 20.09.2019 укладеного між АТ «Юнікон» та адвокатом Макотченко Л.М.; копія протоколу узгодження вартості правової (правничої) допомоги від 22.05.2020 до договору від 20.09.2019, в якому вказано про гонорар у розмірі 1% від стягнутої суми за рішенням суду, який повинен сплатити клієнт адвокату за умови не подання відповідачем касаційної скарги на рішення суду протягом 10 днів з моменту закінчення строку на касаційне оскарження. Враховуючи, що суд стягнув на користь позивача суму у розмірі 2220346,80 грн., рішення суду набрало чинності та не було оскаржене до судів апеляційної чи касаційної інстанції, витрати на правову допомогу у вигляді гонорару складають 22203,47 грн. Акт прийому - передачі наданої правової допомоги був підписаний 16.10.2020; гонорар перерахований платіжним дорученням від 21.10.2020, а отже позивач не міг до 21.10.2020 надати усіх доказів понесених ним витрат.

До вказаної заяви позивачем додано: копію акту прийому-передачі наданої правової (правничої) допомоги від 16.10.2020 до договору про надання правової допомоги б/н від 20.09.2019; копію рахунку фактури від 16.10.2020 на суму 22203,47 грн.; платіжне доручення №13009 від 21.10.2020 на суму 22203,47 грн.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване додаткове рішення від 28.12.2020, врахував, що:

- судом задоволено позовні вимоги ПАТ Юнікон та стягнуто з ДП "Завод Електроважмаш" 2220346,80 грн.;

- положеннями п. 3 протоколу узгодження вартості правової (правничої) допомоги від 22.05.2020, встановлено, що гонорар за прийняття рішення на користь клієнта, в тому числі у разі задоволення позовних вимог частково (гонорар успіху), клієнт зобов`язується сплатити адвокату у розмірі 1% від стягнутої (присудженої) на користь клієнта суми за рішенням суду;

- в матеріалах справи наявні докази сплати позивачем на користь адвоката 22203,47 грн.,

а тому, дійшов висновку щодо співмірності та доведеності позивачем витрат на послуги адвоката, задовольнив його заяву та стягнув з відповідача 22203,47 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Проте, з вказаним додатковим рішенням не може погодитися колегія суддів апеляційного господарського суду враховуючи таке.

Як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві позивачем було наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, до яких було зокрема, включено витрати на проїзд представника до суду та витрати на правову допомогу (вивчення матеріалів справи та підготовка позовної заяви).

Під час розгляду справи в суді першої інстанції до закінчення судових дебатів позивачем як у позовній заяві, так і в інших зверненнях до суду (відповіді на позов, заяві про уточнення розміру позовних вимог, відповіді на відзив на заяву про уточнення позовних вимог) було зазначено, що остаточний розмір витрат на правничу допомогу адвоката, а також докази понесення цих витрат будуть надані суду додатково. При цьому, заявником не визначалося інших видів витрат на правову допомогу, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, зокрема таких, які можуть бути визначені як «гонорар успіху».

Будь - яких інших заяв про розподіл судових витрат на правничу допомогу позивачем до закінчення судових дебатів не подавалось.

Не було вказано ПАТ Юнікон, що воно понесло або очікувало понести витрати у зв`язку з оплатою адвокату «гонорару успіху» і в заяві щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, поданій до суду 16.09.2020.

Такі докази понесення судових витрат, як копії акту прийому-передачі наданої правової (правничої) допомоги від 16.10.2020, рахунку-фактури від 16.10.2020 та платіжне доручення від 21.10.2020 на суму 22203,47 грн. були подані позивачем разом із заявою щодо вирішення питання про розподіл судових витрат лише 26.10.2020, тобто з порушенням строку, встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України, що є підставою для залишення відповідної заяви без розгляду.

Таким чином, всупереч ч. 8 ст. 129 ГПК України до закінчення судових дебатів позивачем не заявлялося про намір звернення до суду із заявою про відшкодування витрат на оплату «гонорару успіху» адвоката, а відповідні докази не були подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Крім того, як було зазначено, додатковим рішенням від 23.09.2020 (яке було частково змінено постановою апеляційного господарського суду від 18.11.2020) було стягнуто суму понесених ПАТ Юнікон витрат на правову допомогу.

Тобто, в даній справі судом вже було вирішено питання про судові витрати на правову допомогу ПАТ Юнікон, що відповідно ч. 1 ст. 244 ГПК України перешкоджало розгляду цього питання судом.

Враховуючи викладене, заява ПАТ Юнікон щодо вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу («гонорару успіху») адвоката в розмірі 22203,47 грн. не підлягала вирішенню судом у межах цієї справи в порядку, передбаченому ст. 244 ГПК України.

Проте, колегія суддів зазначає, що вказане не позбавляє заявника звернутися до суду з відповідними вимогами в загальному порядку.

Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим і відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За положеннями ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) не з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що суд першої інстанції ухвалив додаткове рішення з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а додаткове рішення господарського суду Харківської області від 28.12.2020 у справі №922/1556/20 скасуванню, з відмовою позивачу в прийнятті додаткового рішення.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Завод Електроважмаш задовольнити частково.

Додаткове рішення господарського суду Харківської області від 28.12.2020 у справі №922/1556/20 скасувати.

Відмовити Приватному акціонерному товариству Юнікон в прийнятті додаткового рішення за заявою щодо вирішення питання про розподіл судових витрат по господарській справі №922/1556/20 (вх. №25049 від 27.10.2020).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 31.03.2021.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя В.О. Фоміна

Суддя О.В. Шевель