УХВАЛА

про забезпечення позову

м. Київ

01.04.2021Справа №910/3324/21

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Інвестментс Груп" про забезпечення позову у справі №910/3324/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Інвестментс Груп"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінєвровектор"

2. державного реєстратора Комунального підприємства "Центр правової допомоги та Реєстрації" Гумуржи Олександра Костянтиновича

3. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лігуна Андрія Івановича

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - 1. ОСОБА_1

відповідача - 2. ОСОБА_2

про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації прав, припинення обтяження майна, припинення речових прав,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Інвестментс Груп" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінєвровектор", державного реєстратора Комунального підприємства "Центр правової допомоги та Реєстрації" Гумуржи Олександра Костянтиновича та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лігуна Андрія Івановича про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації прав, припинення обтяження майна, припинення речових прав на нежилий будинок - АЗС з сервісним комплексом (літ. А), загальною площею 355 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 (постановленою після усунення позивачем недоліків позовної заяви, встановлених ухвалою суду від 05.03.2021) відкрито провадження у справі №910/3324/21; вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; залучено до участі розгляді справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 та на стороні відповідача - ОСОБА_2 ; встановлено учасникам справи строки на подання заяв по суті спору; витребувано від Комунального підприємства "Центр правової допомоги та Реєстрації" та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лігуна Андрія Івановича докази; підготовче засідання призначено на 13.04.2021.

31.03.2021 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Інвестментс Груп" надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд:

1) накласти арешт на нежилий будинок - АЗС з сервісним комплексом (літ. А), загальною площею 355 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінєвровектор";

2) заборонити будь-яким особам розпоряджатись об`єктом нерухомості, а саме нежилим будинком - АЗС з сервісним комплексом (літ. А), загальною площею 355 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0;

3) заборонити будь-яким державним реєстраторам у розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження, інше) стосовно об`єкту нерухомого майна, а саме: нежилого будинку - АЗС з сервісним комплексом (літ. А), загальною площею 355 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, окрім як за заявою позивача на виконання наказу Міністерства юстиції України №670/5 від 25.02.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для її часткового задоволення з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18).

Варто відзначити, що оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, в даному випадку має застосовуватись та досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Має також досліджуватись, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, а також постановах Верховного Суду від 29.03.2021 у справі №910/16800/20, від 16.03.2021 у справі №921/302/20, від 18.12.2018 у справі №912/1616/18 і від 26.09.2019 у справі №917/751/19.

В обґрунтування своєї заяви про забезпечення позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Інвестментс Груп" вказує, що незаконність набуття Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінєвровектор" права власності на нежилий будинок - АЗС з сервісним комплексом (літ. А), загальною площею 355 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 77, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, підтверджується наказами Міністерства юстиції України №3866/5 від 03.12.2019 та №670/5 від 25.02.2020. Зокрема, наказом Міністерства юстиції України №670/5 від 25.02.2020 скасовано рішення про державну реєстрацію права власності на спірний об`єкт нерухомості за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінєвровектор", проте станом на дату подання даної заяви про забезпечення позову у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься інформація, що власником спірного майна є відповідач-1. В той же час, наявність запису про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінєвровектор" на спірне нерухоме майно надає можливість відповідачу-1 вільно розпоряджатись таким майном, в тому числі відчужувати його на користь третіх осіб, що утруднить або взагалі унеможливить виконання судового рішення на майбутнє.

В свою чергу, предметом позову у справі №910/3324/21 є захист порушених прав власності на нежилий будинок - АЗС з сервісним комплексом (літ. А), загальною площею 355 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 77, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, внаслідок реєстрації такого права за іншою особою - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінєвровектор", шляхом оскарження відповідних рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та записів державного реєстратора Комунального підприємства "Центр правової допомоги та Реєстрації" Гумуржи Олександра Костянтиновича та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лігуна Андрія Івановича.

Заявник вказує, що наказом Міністерства юстиції України №670/5 від 25.02.2020 скасовано рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень №49916998 від 28.11.2019, на підставі якого за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінєвровектор" зареєстровано власності на спірний об`єкт нерухомості, проте станом на дату розгляду заяви про забезпечення позову в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься інформація про належність спірного нерухомого майна відповідачу-1 на підставі рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень №49916998 від 28.11.2019, що підтверджується довідкою №250824110 від 01.04.2021, сформованою за запитом Господарського суду міста Києва.

Тобто, понад рік наказ Міністерства юстиції України №670/5 від 25.02.2020 залишається невиконаним, хоча в Реєстрі не міститься інформації про наявність обставин, які б перешкоджали виконанню такого наказу (до прикладу, накладення судом арешту на вказане майно та/або заборони вчинення реєстраційних дії щодо такого майна).

При цьому, судом також враховано, що виконання наказу Міністерства юстиції України №670/5 від 25.02.2020 не залежить від дій позивача.

Таким чином, наявними в матеріалах справи документами підтверджується, що станом на сьогоднішній день відповідне право власності на спірне майно зареєстровано саме за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінєвровектор", що свідчить про виникнення в останнього повноцінних правомочностей щодо розпорядження таким майном, в тому числі можливість його відчуження на користь третіх осіб, передання у користування, іпотеку тощо, як частинами, так і єдиним об`єктом.

Тобто, наявними в матеріалах справи документами підтверджується існування обставин можливості вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінєвровектор" дій, які у випадку задоволення майбутнього позову заявника нівелюють мету звернення з ним, адже зумовлять необхідність з метою відновлення порушених прав позивача на відповідне майно звертатися до набувачів такого майна за інших підстав з новими позовами.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Перший протокол/Конвенція) встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

З огляду на закріплені в наведених положеннях принципи з урахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування (рішення від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України", від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії", від 17.07.2008 у справі "Каіч та інші проти Хорватії") вбачається, що Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

З огляду на викладене, суд вбачає наявність зв`язку між заявленими до застосування заходами забезпечення позову в частині накладення арешту на спірне майно та заборони вчинення реєстраційних дій щодо такого майна і предметом спору у справі №910/3324/21, співмірність та адекватність заходів із позивними вимогами, адже існує спір щодо законності набуття спірної нерухомості у власність Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінєвровектор" шляхом позбавлення такого права позивача, який вирішується в судовому порядку, і тому до вирішення такого спору подальше відчуження спірного майна чи його обтяження зобов`язаннями може (у випадку задоволення позову) призвести до суттєвого порушення прав власності позивача, нанесення йому значних збитків та зумовлення необхідності понесення додаткових витрат для відновлення в подальшому права власності на таке майно (в т.ч. обумовленими необхідністю звернення з новими позовами до суду, адже у випадку зміни відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо власника спірного майна існуватиме необхідність у зміні відповідача/залученні співвідповідача за поданим заявником позовом, можливість чого обмежена часом проведення підготовчого провадження в суді першої інстанції).

Варто відзначити, у постанові від 26.01.2021 у справі №916/3200/17(916/2146/20) (в межах якої були тотожні обставини справи, що і в справі №910/3324/21) Верховний Суд зазначив, що суди попередніх інстанцій, встановивши, що наданими позивачем доказами підтверджується обґрунтованість припущення позивача щодо можливості зміни власника/передачі в оренду/передачі в управління спірного майна особам, які наразі не є учасниками справи, що в подальшому ускладнить ефективне поновлення права у разі задоволення позову, дійшли правильного висновку про задоволення заяви позивача про забезпечення позову, шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно проведення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна: торговельно-допоміжної прибудови (тобто, об`єкту нерухомого майна).

В аспекті наведеного, суд враховує, що вже сам по собі факт скасування Міністерством юстиції України рішення про державну реєстрацію права власності на спірне майно за відповідачем-1, проте невиконання відповідного наказу та наявність в Реєстрі запису про право власності відповідача-1 на спірне майно згідно оскарженого рішення, свідчить про виникнення певної правової невизначеності у відносинах власності на таке майно, а тому існує обґрунтована необхідність у збереженні існуючих на сьогоднішній день кола суб`єктів спірних правовідносин та відображеної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації щодо такого майна, що можливе не інакше як шляхом накладення арешту на нього та заборони будь-яким державним реєстраторам у розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірного майна, до встановлення дійсних обставин перебігу спірних прав власності із визначенням законного власника при вирішення даного спору.

Отже, накладення на даній стадії арешту на спірне майно та заборона вчинення реєстраційних дій щодо такого майна будуть спрямовані на забезпечення ефективного захисту прав позивача в обраний ним спосіб, який у випадку задоволення судом його вимог матиме змогу відновити свої права шляхом скасування запису про право власності на таке майно за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінєвровектор", можливість чого, за відсутності відповідного арешту, може бути нівельовано подальшим відчуження чи поділом такого майна за час вирішення відповідного спору.

При цьому, суд враховує, що вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно та заборона вчинення реєстраційних дій щодо такого майна жодним чином не обмежить права та законні інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінєвровектор", адже такі заходи мають тимчасовий характер та не позбавляють останнього його конституційних прав на підприємницьку діяльність, отримання доходів, а також не перешкоджають займатись господарською діяльністю як такою взагалі, в той час, як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Попри наведене, оскільки вбачається необхідність у збереженні відображеної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації щодо такого майна, то суд не вбачає за доцільне наділяти позивача можливістю ініціювати державну реєстрацію речових прав на спірне майно, в тому числі на підставі наказу Міністерства юстиції України №670/5 від 25.02.2020.

Крім того, надання позивачу права на виконання наказу Міністерства юстиції України №670/5 від 25.02.2020 ініціювати державну реєстрацію речових прав на спірне майно до вирішення даного спору щодо майна по суті, в той час як всі інші особи, в тому числі відповідач-1, будуть позбавлені такого права, порушуватиме співмірність такого заходу забезпечення позову та баланс інтересів позивача та відповідача-1, тому суд вбачає за можливе забезпечити позов шляхом заборонити будь-яким державним реєстраторам у розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження, інше) стосовно об`єкту нерухомого майна, а саме: нежилого будинку - АЗС з сервісним комплексом (літ. А), загальною площею 355 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 77, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, незалежно від ініціатора вчинення таких дій.

Що стосується вимоги заявника про заборону будь-яким особам розпоряджатись спірним майном, то суд відзначає, що накладення арешту на спірне майно та заборона вчинення реєстраційних дій щодо такого майна вже встановлюють обмеження в розпорядженні таким майном, а тому необхідність у вжитті додаткових заходів у вигляді заборони розпоряджатись таким майном відсутня.

Згідно із ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Інвестментс Груп" про забезпечення позову.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 136, 137, 138, 139, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Інвестментс Груп" про забезпечення позову задовольнити частково.

2. До набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/3324/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Інвестментс Груп" накласти арешт на нежилий будинок - АЗС з сервісним комплексом (літ. А), загальною площею 355 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 77, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0.

3. До набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/3324/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Інвестментс Груп" заборонити будь-яким державним реєстраторам у розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження, інше), крім як на виконання судових рішень, які набрали законної сили, стосовно об`єкту нерухомого майна, а саме: нежилого будинку - АЗС з сервісним комплексом (літ. А), загальною площею 355 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 77, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0.

4. В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

5. Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з 01.04.2021, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження відповідно до ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України.

6. Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до виконання в порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" протягом 3 (трьох) років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили.

7. Стягувачем за даною ухвалою є - Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Інвестментс Груп" (місцезнаходження: 31-511, Республіка Польща, м. Краків, вул. Раковіцька, буд. 1, І П; адреса для листування, вказана у позовній заяві: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 47, офіс 8; ідентифікаційний код 364852600).

8. Боржником за даною ухвалою є - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінєвровектор" (03058, м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, буд. 5, Н/П 134; ідентифікаційний код 41675267).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскарження протягом десяти днів шляхом подання у відповідності до п. 17.5 ч. 1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд міста Києва.

Суддя Роман Володимирович Бойко