УХВАЛА

м. Київ

18.03.2021Справа № 910/48/21

За позовомОСОБА_1
до Громадської організації «Всеукраїнська федерація кінного спорту»
провизнання недійсними рішень
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники учасників справи:

від позивачаОСОБА_3
від відповідачаІванов А.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Громадської організації «Всеукраїнська федерація кінного спорту», в якому просить суд:

- визнати недійсним рішення, прийняті на засіданні правління Громадської організації «Всеукраїнська федерація кінного спорту України», оформлені протоколом від 14.07.2020;

- визнати недійсними рішення, прийняті на засіданні правління Громадської організації «Всеукраїнська федерація кінного спорту України», оформлені протоколом від 02.09.2020;

- визнати недійсними рішення, прийняті на звітно-виборчій конференції Громадської організації «Всеукраїнська федерація кінного спорту України», оформлені протоколом від 28.09.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2021 на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.

Позивачем у строк, встановлений судом, усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 відкрито провадження у справі №910/48/21, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 03.03.2021.

У підготовчому засіданні 03.03.2021 представником відповідача подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

У підготовчому засіданні 03.03.2021 оголошувалась перерва до 18.03.2021.

У підготовчому засіданні 18.03.2021 представник відповідача підтримав раніше подане клопотання про закриття провадження у справі.

Позивач проти закриття провадження у справі заперечує.

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач зазначає, що правовідносини між членами громадської організації та самою організацією не мають характеру корпоративних та не підпадають під регулювання п. 3 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, відповідач зазначає, що до такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.05.2018 у справі №916/978/17. Крім того, відповідач зазначає, що в провадженні Шевченківського районного суду м.Києва Рибака М.А. знаходиться позов ОСОБА_1 до ГО «ВФКС» про визнання недійсним рішення звітно-виборчої конференції, розгляд якої призначено на 26.05.2021, та вказує на те, що ухвала Шевченківського районного суду м.Києва від 25.11.2020 у справі №761/37615/20 була оскаржена позивачем до Київського апеляційного суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

При вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, необхідно виходити з визначень, наведених у ст. 2 та ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України, відповідно до яких як господарську діяльність розуміють діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що він є членом Громадської організації «Всеукраїнська федерація кінного спорту України» та до недавнього часу перебував на посадах віце-президента Громадської організації «Всеукраїнська федерація кінного спорту України» і керівника відокремленого підрозділу Громадської організації «Всеукраїнська федерація кінного спорту України» у м.Києві.

В рамках даної справи позивачем заявлено вимоги про визнання недійсними рішень правління Громадської організації «Всеукраїнська федерація кінного спорту України», якими зокрема, вирішені питання щодо дати, часу та місця проведення чергової звітно-виборчої конференції, затверджено порядок денний звітно-виборчої конференції (до якого, серед іншого, включено вибори президента, правління та ревізійної комісії ВФКСУ), а також ставиться питання про визнання недійсними рішень, прийнятих на даній звітно-виборчій конференції, в тому числі щодо обрання ОСОБА_2 президентом ВФКСУ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вищевказані рішення правління прийняті за відсутності кворуму, а рішення, які прийняті на звітно-виборчій конференції Громадської організації «Всеукраїнська федерація кінного спорту України», оформлені протоколом від 28.09.2020, прийняті з численними порушеннями регламенту громадської організації та порушенням порядку скликання такої звітної конференції.

При цьому, як свідчать обставини справи, позивач був одним із кандидатів на посаду президента ВФКСУ.

За ст. 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

За приписами ст. 81 Цивільного кодексу України юридична особа може бути створена шляхом об`єднання осіб та (або) майна. Юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу.

З огляду на положення ст. 85 Цивільного кодексу України, непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.

Особливості правового статусу окремих видів непідприємницьких товариств встановлюються законом.

Разом з тим відповідно до вимог ст. 86 Цивільного кодексу України такі товариства можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати і підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлене законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.

Юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України).

Правові та організаційні засади реалізації права на свободу об`єднання, порядок утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об`єднань визначається Законом України «Про громадські об`єднання».

За змістом ст. 1 Закону України «Про громадські об`єднання», громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Громадське об`єднання за організаційно-правовою формою утворюється як громадська організація або громадська спілка. Громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України «Про громадські об`єднання» громадське об`єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про громадські об`єднання» дія цього Закону поширюється на суспільні відносини у сфері утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об`єднань в Україні.

Громадське об`єднання, яке має намір здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи, діє на підставі статуту громадського об`єднання, який повинен, зокрема, містити відомості про порядок створення, діяльності та припинення діяльності відокремлених підрозділів громадського об`єднання, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності керівних органів громадського об`єднання та розгляду скарг.

Статут громадського об`єднання - це установчий документ, що використовується для створення та провадження діяльності, містить правила, що регулюють права та обов`язки членів, визначає порядок управління та здійснення діяльності громадського об`єднання.

У п. 5.2 Статуту Громадської організації «Всеукраїнська федерація кінного спорту України» (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень; надалі - Статут) визначено, що вищим керівним органом Федерації є Конференція.

Згідно з п.п. 5.5.1 Статуту виконавчо-керівним органом Федерації в період між Конференцією є Правління Федерації у складі 14 осіб, очолюване Президентом, а за його відсутності - Генеральним секретарем.

Відповідно до п. 5.7 Статуту Президент Федерації є вищою посадовою особою Федерації, обирається та відкликається Конференцією Федераці.

При цьому, згідно з п. 4.6 Статуту члени Федерації мають право, зокрема, брати участь у діяльності Федерації; обирати і бути обраними до керівних та контролюючих органів Федерації.

З наведеного можна дійти висновку, що члени Громадської організації «Всеукраїнська федерація кінного спорту України», яке є юридичною особою, беруть участь в управлінні ним та здійснюють інші правомочності, встановлені законом і статутними документами товариства.

Отже, громадське об`єднання (громадська організація) є одним з різновидів юридичної особи, створеної шляхом об`єднання осіб, які мають право участі у ньому (у ній). Члени громадської організації «Всеукраїнська федерація кінного спорту України» мають право брати участь у діяльності Федерації, обирати та бути обраними до керівних органів Федерації.

Звертаючись до суду із цим позовом, ОСОБА_1 посилається саме на порушення своїх прав як члена відповідної громадської організації бути обраним та перебувати на керівній посаді Громадської організації «Всеукраїнська федерація кінного спорту України».

Тобто в даному випадку між юридичною особою та її учасником (членом) виник спір, пов`язаний з діяльністю та управлінням цією юридичною особою.

Оскільки вказаний спір пов`язаний з реалізацією позивачем (як членом громадської організації) права бути обраними до керівної посади громадської організації, тому його слід розглядати за правилами господарського судочинства.

Правова позиція стосовно того, що юридичний спір щодо реалізації членом громадської організації свого права на управління нею, дотримання порядку скликання та правомочності вищого органу управління громадської організації підлягають розгляду в порядку господарського судочинства наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №127/21764/17.

За таких обставин, клопотання відповідача про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Ю.М. Смирнова