ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2021р. Справа № 917/2016/20

Суддя господарського суду Полтавської області Ореховська О.О., при секретарі судового засідання Кобець Н.С. розглянувши матеріали

за позовною заявою Полтавського обласного центру зайнятості (вул. Сінна, 45, м. Полтава, Полтавська область, 36039 ) в особі Полтавської міжрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості (вул. Небесної Сотні, 91, м.Полтава, 36022, )

до Головного управління Пенсійного фонду Україна в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

про стягнення 20 626,62 грн.,

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

ВСТАНОВИВ:

Полтавський обласний центр зайнятості в особі Полтавської міжрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості (далі - Полтавський ОЦЗ, позивач) звернувся до господарського суду Полтавської області з позовною заявою (вх. № 2202/20 від 28.12.2020р.) до Головного управління Пенсійного фонду Україна в Полтавській області (далі - Головне управління ПФУ в Полтавській області, відповідач) про стягнення матеріальної шкоди (збитків) в розмірі 20 626,62 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що внаслідок неправомірних дій відповідача, які визнані протиправними рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.04.2020р. у справі № 440/1275/20, громадянин ОСОБА_1 своєчасно не отримав пенсійного забезпечення, яке йому гарантовано чинним законодавством, що надало йому можливість стати на облік до Полтавського ОЦЗ та отримувати допомогу по безробіттю у період з 24.02.2020р. по 25.06.2020р. за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 28.12.2020р. позовну заяву передано на розгляд судді Ореховській О.О.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 04.01.2021р. позовну заяву Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міжрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі № 917/1963/20; справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ); зобов"язано позивача у десятиденний строк з дня отримання ухвали суду надати суду документальні докази направлення копії позовної заяви та залучених до неї додатків третій особі; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Про відкриття провадження у справі позивач та відповідач повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованого поштового відправлення - ухвали суду від 04.01.2021р. (а.с. 80-82).

Ухвала господарського суду Полтавської області від 04.01.2021р., яка направлялась третій особі - ОСОБА_1 за адресою, наявною в матеріалах справи - АДРЕСА_1 , повернулася до господарського суду Полтавської області з відміткою поштового відділення "адресат відсутній" (а.с. 127-130).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ст. 232 Господарського процесуального кодексу України судовим рішенням є, зокрема, ухвали.

Отже, відповідно до ч. 7 ст. 120, ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 04.01.2021р. вважається врученою третій особі.

Також, ухвала господарського суду Полтавської області від 04.01.2021р. по даній справі розміщена в Єдиному Державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua). Відповідно до Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

У визначений судом строк відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 983 від 26.01.2021р.), відповідно до якого відповідач проти позовних вимог заперечує, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню за мотивами, викладеними у відзиві. Зокрема, зазначає, що згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та Закону України "Про зайнятість населення" саме на застраховану особу - ОСОБА_1 покладено обов"язок повідомлення Полтавського ОЦЗ про звернення до Головного управління ПФУ в Полтавській області із заявою про призначення пенсії. Також, як вказує відповідач, на день звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявою про призначення пенсії в його трудовій книжці був відсутній запис про перебування зазначеної фізичної особи на обліку в Полтавському ОЦЗ, а також відсутні відповідні відомості в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Пенсія ОСОБА_1 призначалася згідно рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.04.2020р. з урахуванням ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2020р та за матеріалами документів наданих разом із заявою про призначення пенсії 19.09.2019р. особисто ОСОБА_1 . На підставі зазначеного, Головне управління Пенсійного фонду України вважає , що воно не є належним відповідачем у справі.

02.02.2021р. від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 1230), в якій позивач спростовує доводи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву. Зокрема, позивач зазначає:

- рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.03.2020р. по справі № 440/1275/20 набрало законної сили 26.06.2020р., а тому з огляду на приписи чинного законодавства України гр. ОСОБА_1 повинен був з`явитися до фахівця Полтавської міськрайонної філії Полтавського ОЦЗ на наступний день - 27.06.2020р. та повідомити про дану обставину. Однак, ОСОБА_1 своєчасно не подав відомостей про отримання права на пенсію за віком на пільгових умовах, а саме - рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.03.2020 р. по справі № 440/1275/20, яке набрало законної сили 26.06.2020 р., чим порушив вимоги ч. 2 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". 23.09.2020р. Полтавською міськрайонною філією Полтавського ОЦЗ було прийнято наказ № 70 "Про повернення допомоги по безробіттю гр. ОСОБА_1 " за період з 26.06.2020 р. (момент набрання законної сили рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 р. по справі № 440/1275/20) по 16.09.2020 р. (фактичне надання ОСОБА_1 даного рішення суду фахівцю Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості) в сумі 9 569,14 грн. Громадянин ОСОБА_1 відшкодував кошти в розмірі 9 569,14 грн. в добровільному порядку, що підтверджується копією квитанції № 32 від 24.09.2020 р.;

- відсутність запису у трудовій книжці гр. ОСОБА_1 пов"язана з тим, що гр. ОСОБА_1 звернувся до Полтавської міськрайонної філії Полтавського ОЦЗ в пошуках підходящої роботи 07.02.2020 р. та отримав статус безробітного 17.02.2020 р.;

- посилання відповідача на те, що згідно Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальні відомості про застраховану особу форми ОК-5 станом на день звернення за призначенням пенсії також були відсутні відомості про перебування на обліку в Полтавському ОЦЗ не є обґрунтованими, оскільки на дату звернення до Головного управління ПФУ в Полтавській області 19.09.2019р., гр. ОСОБА_1 на обліку, як безробітний в Полтавській міськрайонній філії Полтавського обласного центру зайнятості не перебував.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами по справі.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

19.09.2019р. громадянин ОСОБА_1 (далі по тексту - гр. ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського обласного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №16 управління застосування пенсійного законодавства ГУПФ України в Полтавській області від 04.10.2019р. №92 гр. ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з огляду на відсутність необхідної тривалості пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому порядку, передбаченому ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"

14.02.2020р. гр. ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління ПФУ в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, до якої, окрім іншого, додав довідку про заробітну плату з 1.07.2000 по дату звернення..

Рішенням Головного управління ПФУ в Полтавській області від 18.02.2020р №289 гр. ОСОБА_2 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з огляду на відсутність необхідної тривалості пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому порядку, передбаченому ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та недоведення обґрунтованості видачі пільгової довідки.

Громадянин ОСОБА_1 з вищевказаними рішеннями органу Пенсійного фонду України не погодився та звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ПФУ в Полтавській області, у якому просив:

- визнати нечинними та скасувати рішення від 04.10.19р. №92 та від 18.02.20 №289 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління ПФУ в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи у ЗАТ "Полтава-Сплав" з 29.12.1998р. по 27.12.2002р. на посаді плавильника до пільгового стажу роботи за списком №1, затвердженого постановою КМУ від 11.03.94р. №162, та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 22.07.19р..

Поряд з цим, з метою реалізації права на соціальний захист, гр. ОСОБА_1 звернувся до Полтавського міськрайонної філії Полтавського ОЦЗ із заявою про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю (а.с. 21-22).

17.02.2020 р. на підставі поданої гр. ОСОБА_1 заяви, відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення" ч. ч. 1, 3, 4 ст. 22 та ч. 1 ст. 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" йому було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю з 24.02.2020р. (копія додатку № 2 до персональної картки № 00018 ОСОБА_1 - а.с. 24-26).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.04.2020р. у справі № 440/1275/20 (а.с. 31-39) позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Полтавській області про визнання нечинними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління ПФУ в Полтавській області від 04.10.2019р. №92 та від 18.02.2020р. №289. Зобов`язано Головне управління ПФУ в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду про зарахування до спеціального (пільгового) трудового стажу позивача періоду роботи з 29.12.1998р. по 27.12.2002р. за посадою плавильника у ЗАТ "Полтава-Сплав". У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

За замістом зазначеного рішення суд дійшов до висновку, що записами у трудовій книжці ОСОБА_1 підтверджено, що він у період з 29.12.1998 по 27.12.2002 працював у ЗАТ "Полтава-Сплав" за професією плавильника та про наявність підстав для зарахування до спеціального (пільгового) трудового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи з 29.12.1998 по 27.12.2002 за посадою плавильника. При цьому перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі або відсутність можливості їх перевірити, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пільгової пенсії. Суд дійшов до висновку, що пенсійний орган належним чином, всебічно, повно і об`єктивно не розглянув подану ОСОБА_1 заяву про призначення за віком на пільгових умовах разом з доданими до неї документами, внаслідок чого прийняв передчасне рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії.

Також суд звернув увагу на те, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за віком за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

У цій справі ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 виповнилось 50 років, а із заявою про призначення пенсії за віком він вперше звернувся 19.09.2019р. Відтак, за висновком суду, ОСОБА_1 мав право на призначення пенсії за віком з 19.09.2019р.

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.04.2020р. у справі № 440/1275/20 видано виконавчий лист від 09.04.2020р. (а.с. 40-41).

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.04.2020р. у справі № 440/1275/20 оскаржено Головним управлінням ПФУ в Полтавській області в апеляційному порядку.

Згідно ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2020р. у справі № 440/1275/20 апеляційну скаргу Головного управління ПФУ в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 року по справі № 440/1275/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання нечинними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії повернуто скаржнику.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала Другого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2020р. у справі № 440/1275/20 в касаційному порядку не оскаржувалась.

Згідно з п.7 ч.1 ст.31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.

Позивач зазначає, що наказом Полтавської міськрайонної філії Полтавського ОЦЗ № НТ 200917 від 17.09.2020р. було припинено реєстрацію ОСОБА_1 як безробітного у зв`язку з досягнення особою встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку або призначення пенсії на пільгових умовах та відповідно абз.14 пп. 1 п.30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 р. № 792 з 17.02.2020 р.

Під час перебування на обліку в Полтавській міськрайонній філії Полтавського ОЦЗ з 17.02.2020 р. по 17.09.2020 р. гр. ОСОБА_1 була призначена та виплачена допомога по безробіттю на загальну суму 30 195,76 грн.

Згідно ч.2. ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг та ч. 8 п. 1 ст. 45 ЗУ "Про зайнятість населення".

Реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг.

З огляду на зазначене, як зазначає позивач, враховуючи, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.03.2020 р. по справі № 440/1275/20 набрало законної сили 26.06.2020 р., гр. ОСОБА_1 повинен був з`явитися до фахівця Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості на наступний день - 27.06.2020 р. та повідомити про дану обставину.

Відповідно до п.п. 18, п. 2, ст. 22 Закону України "Про зайнятість населення", Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової служби України 60/62 та постанови Кабінету міністрів України від 1: 39.2001 р. № 1266 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням" позивачем було проведено розслідування страхового випадку, про що складено відповідний Акт № 611 від 23.09.2020р. (а.с. 42-43). За результатом розслідування комісія дійшла до висновку, що гр. ОСОБА_1 в порушення п. 2 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", своєчасно не подав відомостей про отримання права на пенсію за віком на пільгових умовах. У відповідності до п. 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" стягненню з гр. ОСОБА_1 підлягають грошові кошти, виплачені йому як допомога по безробіттю в період з 26.06.2020 р. (момент набрання законної сили рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 р. по справі № 440/1275/20) по 16.09.2020 р. (фактичне надання ОСОБА_1 даного рішення суду фахівцю Полтавської міськрайонної філії Полтавського ОЦЗ ) в сумі 9 569,14 грн. (копія довідки про дохід ОСОБА_1 за період з 26.06.2020 р. по 16.09.2020 р. - а.с.44).

23.09.2020р. Полтавською міськрайонною філією Полтавського ОЦЗ прийнято наказ № 70 "Про повернення допомоги по безробіттю ОСОБА_1 " (а.с. 45-47), з яким ОСОБА_1 ознайомився особисто та отримав копію даного наказу разом з листом "Про відшкодування коштів" від 23.09.2020 вих. № 16/46/2550-20 (а.с. 48) 24.09.2020 р.

Громадянин ОСОБА_1 відшкодував кошти в розмірі 9 569,14 грн. в добровільному порядку, що підтверджується копією квитанції № 32 від 24.09.2020 р. (а.с. 49).

Позивач зазначає, що кошти у розмірі 20 626,62 грн., які було виплачено ОСОБА_1 як допомога по безробіттю за період з 24.02.2020 р. по 25.06.2020 р., підлягають поверненню Головним управлінням ПФУ в Полтавській області на користь Полтавського ОЦЗ, оскільки як вказує позивач, внаслідок неправомірних дій Головного управління ПФУ в Полтавській області ОСОБА_1 своєчасно не отримав призначення пенсійного забезпечення, яке йому гарантовано чинним законодавством, а Полтавський ОЦЗ безпідставно здійснив йому виплату допомоги по безробіттю, як особі, яка не має будь - яких доходів, за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Позивачем на адресу відповідача направлена претензія від 02.10.2020р. за № 16/46/2624-20 про повернення грошових коштів в сумі 20 626,62 грн., виплачених позивачем в якості допомоги по безробіттю гр. ОСОБА_1 (а.с. 51-54).

Зазначена претензія залишена відповідачем без виконання.

У відповіді на претензію від 06.11.2020р. № 1600-0321-8/61793 відповідач повідомив, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.03.2020 р. по справі № 440/1275/20 управлінням призначено пенсію ОСОБА_1 з 23.07.2019р. У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України "Про зайнятість населення" повідомити позивача про обставини припинення реєстрації повинен був ОСОБА_1 . На Пенсійний фонд не покладено обов`язку повідомляти підприємства, установи, організації про призначення пенсій пенсіонерам.

Вважаючи, що відмова відповідача у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах потягла за собою неправомірну реєстрацію останнього в службі зайнятості з призначенням особі статусу безробітного та незаконною виплатою допомоги по безробіттю в сумі 20 626,62грн., чим спричинило шкоду позивачу на вказану суму, позивач звернувся до суду з відповідним позовом, в якому, з посиланням на приписи ст. 1166, 1173 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути зазначені кошти з відповідача.

При ухвалені рішення судом прийнято до уваги наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про зайнятість населення" відносини у сфері зайнятості населення регулюються Конституцією України, цим Законом, Кодексом законів про працю України, Господарським та Цивільним кодексами України, Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", іншими актами законодавства.

Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення" - безробітний особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Особи працездатного віку - особи віком від 16 років, які не досягли встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку (п. 13 ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення").

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення" статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування (ч. 2 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення").

Положенням п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України "Про зайнятість населення" визначено, що зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 7, ст. 8 та п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю здійснюється за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, який є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією, кошти якого не включаються до складу Державного бюджету України.

З матеріалів справи вбачається, що 17.02.2020р. на підставі поданої гр. ОСОБА_1 заяви, відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення", ч. ч. 1, 3, 4 ст. 22 та ч. 1 ст. 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" йому було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю з 24.02.2020р. (копія додатку № 2 до персональної картки № 00018 ОСОБА_1 - а.с. 24-25)

Під час перебування на обліку в Полтавській міськрайонній філії Полтавського ОЦЗ з 17.02.2020 р. по 17.09.2020 р. гр. ОСОБА_1 була призначена та виплачена допомога по безробіттю на загальну суму 30 195,76 грн.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, пенсію гр. ОСОБА_1 було призначено з 23.07.2019р. на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.04.2020р. по справі № 440/1275/20, зокрема, яким визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління ПФУ в Полтавській області від 04.10.2019р. №92 та від 18.02.2020р. №289 щодо відмові гр. ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільговим умовах та зобов`язано Головне управління ПФУ в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду про зарахування до спеціального (пільгового) трудового стажу позивача періоду роботи з 29.12.1998р. по 27.12.2002р. за посадою плавильника у ЗАТ "Полтава-Сплав". Зазначене рішення набрало законної сили 26.06.2020р.

Суд встановив, що дії відповідача, які визнанні протиправними в судовому порядку, надали змогу гр. ОСОБА_1 стати на облік в Полтавській міжрайонній філії Полтавського ОЦЗ як безробітний та за період 24.02.2020р. по 25.06.2020р. отримати допомогу по безробіттю в сумі 20 626,62грн.

Стаття 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлює, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Частинами 1 і 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Ст. 1166 ЦК України містить законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну, та підстави її виникнення. Загальне правило ст. 1166 ЦК України встановлює, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі.

Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти:

1) протиправна поведінка заподіювача шкоди;

2) наявність шкоди;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою;

4) вина заподіювача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Положеннями ст. 1173 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

При цьому відповідальність за шкоду, завдану органом державної влади, органом влади Автономної республіки Крим або органом місцевого самоврядування, настає незалежно від вини цих органів, тобто і при випадковому завданні.

Враховуючи вищенаведене, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірний дій цього державного органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями та заподіяною шкодою. При цьому, неправомірність рішення, дій або бездіяльності органу державної влади має підтверджуватись відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиціальне значення для справи про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України у справі № 915/606/17 від 05 грудня 2017 року, № 906/451/17 від 11 грудня 2017 року, № 915/439/17 від 13 грудня 2017 року.

Суб`єктами відповідальності, відповідно до ст. 1173 Цивільного кодексу України є органи державної влади або місцевого самоврядування.

Згідно статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року №280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

За пунктом 7 цього Положення Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідач у справі - Головне управління ПФУ в Полтавській області є органом виконавчої влади, тобто суб`єктом відповідальності в розумінні ст. 1173 Цивільного кодексу України.

Таким чином, позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди, має довести наявність лише трьох елементів цивільного правопорушення: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

За частиною 1 ст. 107 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов`язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Як вже зазначалося вище, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.04.2020р. у справі № 440/1275/20, яке набрало законної сили 26.06.2020р., визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 04.10.2019р. №92 та від 18.02.2020р. №289 щодо відмові гр. ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільговим умовах. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду про зарахування до спеціального (пільгового) трудового стажу позивача періоду роботи з 29.12.1998р. по 27.12.2002р. за посадою плавильника у ЗАТ "Полтава-Сплав".

Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, обставини протиправної поведінки відповідача, яка виявилася у безпідставній та незаконній відмові в призначенні гр. ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, є встановленими та не підлягають доведенню.

Суд встановив, що неправомірна відмова призвела до безпідставного нарахування та виплати гр. ОСОБА_1 допомоги по безробіттю у період з 24.02.2020р. по 25.06.2020р., оскільки на момент звернення останнього до позивача з заявами про надання статусу безробітного, підстав для відмови у наданні такого статусу не було.

Внаслідок неправомірних дій Головного управління ПФУ в Полтавській області ОСОБА_1 своєчасно не отримав призначення пенсійного забезпечення, яке йому гарантовано чинним законодавством, а Полтавський ОЦЗ безпідставно здійснив йому виплату допомоги по безробіттю, як особі, яка не має будь - яких доходів, за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між незаконними діями Пенсійного зонду та понесеними позивачем збитками.

Оскільки рішення відповідача про відмову гр. ОСОБА_1 у призначенні пенсії були скасовані у судовому порядку, відповідач, який, лише на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 року по справі № 440/1275/20 призначив ОСОБА_1 пенсію з 23.07.2019р., спричинив матеріальну шкоду позивачу в сумі 20 262,62, що становить сума грошових коштів отримана гр. ОСОБА_1 як допомога по безробіттю за період з 24.02.2020р. по 25.06.2020р.

Відтак, виходячи з обставин справи та враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача коштів у сумі 20 262,62грн. які виплачені ОСОБА_1 в якості допомоги по безробіттю є обґрунтованими.

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи надані позивачем докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги відповідають фактичним обставинам справи і вимогам чинного законодавства, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 129 Господарського кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду Україна в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, код ЄДРПОУ 1396792) на користь Полтавського обласного центру зайнятості (вул. Сінна, 45, м. Полтава, Полтавська область, 36039 , р/р UA0099636, Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172) грошові кошти в сумі 20 262,62грн. та 2 12,00грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 05.04.2021 р.

Суддя О.О. Ореховська