Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/7/21

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Торчинюк В.Г., при секретарі судового засідання Фесюка О. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Промспецтех"

до відповідача: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція"

про стягнення заборгованості в сумі 145 322 грн. 10 коп.

В засіданні приймали участь:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Бондаренко О.В. (згідно довіреності).

Описова частина:

В січні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Промспецтех" звернулося у Господарський суд Рівненської області із позовною заявою до відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення заборгованості в сумі 187 468 грн. 50 коп.

Ухвалою суду від 06 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/7/21, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 26 січня 2021 року.

19 січня 2021 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, заборгованість у відповідача перед позивачем з оплати поставленої продукції виникла через складну фінансову ситуацію ДП "НАЕК "Енергоатом", також зазначає, що податкова накладна № 18 від 22 вересня 2020 року на суму 2 419 грн. 95 коп. до видаткової накладної № 246 від 22 вересня 2020 року на суму 14 519 грн. 70 коп. заблокована та повідомлення про її реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних не надходило на рахунок останнього, тому вважає, що обов`язок по оплаті поставленого товару за вищезазначеною накладною на суму 15 519 грн. 70 коп. ще не настав. Окрім того, до відзиву на позовну заяву відповідача долучив клопотання, в якому останній просить суд надати можливість брати участь у судовому засіданні у справі № 918/7/21 призначеному на 26 січня 2020 року у режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів.

25 січня 2021 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від ТОВ "Промспецтех" надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач спростовує зазначене у відзиві на позовну заяву.

Окрім того, через канцелярію суду ТОВ "Промспецтех" подало заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій зазначає, що відповідачем було частково погашено заборгованість у розмірі 42 146 грн. 40 коп. з ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням від 20 січня 2021 року № 533.

Ухвалою суду від 26 січня 2021 року заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, задоволена, а тому має місце нова ціна позову - 145 322 грн. 10 коп.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 26 січня 2021 року розгляд справи по суті відкладено на 09 лютого 2021 року.

05 лютого 2021 року через відділ канцелярії відповідачем подано заяву, в якій останній зазначає про сплату суми боргу в розмірі 130 802,40 грн.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 09 лютого 2021 року розгляд справи по суті відкладено на 23 лютого 2021 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 23 лютого 2021 року розгляд справи по суті відкладено на 09 березня 2021 року.

Ухвалою суду від 09 березня 2021 року розгляд справи відкладено на 23 березня 2021 року.

15 березня 2021 року через відділ канцелярії відповідачем подано клопотання в якому останній просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до розміру 2 000,00 грн.

22 березня 2021 року через відділ канцелярії відповідачем подано заяву про часткове визнання позовних вимог, а тому на підставі статті 130 ГПК України, просить суд повернути для позивача судовий збір в розмірі 50 % з Державного бюджету України.

23 березня 2021 року через відділ канцелярії позивачем подано заяву, в якій останній просить суд закрити провадження у справі в частині стягнення 172 948,80 грн та стягнути з відповідача 14 519,70 грн, а також покласти на відповідача судові витрати.

У судове засіданні 23 березня 2021 позивач не забезпечив явку уповноваженого представника, хоча про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, в свою чергу відповідач в режимі відеоконференції просив суд закрити провадження у справі в частині сплати основної суми боргу, також просив суд відмовити в частині позову, щодо стягнення суми боргу за незареєстрованою видатковою накладною, як передчасним.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Мотивувальна частина:

17.12.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМСПЕЦТЕХ" (надалі - ТОВ "Промспецтех", Постачальник) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (надалі - Замовник, Боржник) укладено договір поставки №53-122-01-19-08996 (надалі - Договір, а.с. 22 - 24).

Відповідно до п. 1.1 Договору в порядку та на умовах, визначеним цим Договором, Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Замовника певну продукцію, а Замовник в свою чергу, зобов`язується оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у Специфікації № 1 (додаток №1 до договору).

Відповідно до п. 1.2 Договору предметом поставки по даному договору є 19260000- 6 (текстильні матеріали), які передбачені специфікацією №1 до даного Договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору, ціна продукції, що поставляється з цим Договором складає 221 465,50 грн (двісті двадцять одна тисяча чотириста шістдесят п`ять гривень 50 копійок), крім того ПДВ - 44 293,10 (сорок чотири тисячі двісті дев`яносто три грн 10 копійок).

Відповідно до п. 2.2 Договору загальна сума договору складає 265758,60 грн (двісті шістдесят п`ять тисяч сімсот п`ятдесят вісім гривень.

Відповідно до п.3.1 Договору сторонами погоджено, що продукція поставляється Постачальником у 2020 році в строк до 28.02.2020 року на умовах DDP Інкотермс-2010. Місце поставки та вантажоотримувача - 34400, м. Вараш, Рівненська обл., склад РВ ВП "Складське господарство" ДП "НАЕК "Енергоатом".

Оплата за поставлену якісну продукцію здійснюється Замовником за умови реєстрації податкової накладної у ЄРПН, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НДЕК 38:2017 "Управління закупівлями продукції. Організації вхідного контролю продукції для АЕС" (пункт 6.1 Договору).

Судом встановлено, договір підписаний представниками позивача та відповідача, на час розгляду справи, доказів недійсності вказаного договору суду не надано, відповідних судових рішень не долучено.

З матеріалів справи судом встановлено, згідно видаткової накладної №10 від 20 січня 2020 року (а.с. 30) ТОВ "Промспецтех" поставило до Покупця продукцію вказану у Договорі на суму 61446,78 грн з ПДВ. Зазначена продукція була прийнята без зауважень.

В подальшому позивачем було виставлено відповідний рахунок, який оплачений відповідачем 19.05.2020 року платіжним дорученням №4424 на суму у розмірі 24800,40 грн (а.с. 32) та 18.08.2020 року платіжним дорученням №6943 на суму у розмірі 36646,38 грн (а.с. 33).

Крім того, згідно видаткової накладної №198 від 17 серпня 2020 року ТОВ "Промспецтех" поставило до Покупця продукцію вказану у Договорі на суму 3416,40 грн з ПДВ, яка прийнята відповідачем без зауважень (а.с. 42).

За фактом поставки продукції по видатковій накладній №198 від 17 серпня 2020 року було складено рахунок на оплату №216 від 17 серпня 2020 року на суму 3416,40 грн. з ПДВ (а.с. 43), який згідно платіжного дорученням №11399 на суму 3416,40 грн був сплачений у повному розмірі.

Згідно видаткової накладної №14 від 24 січня 2020 року (а.с. 34) ТОВ "Промспецтех" поставило до Покупця продукцію вказану у Договорі на суму 203909,12 грн з ПДВ, яка отримана відповідачем.

За фактом поставки продукції по видатковій накладній №14 від 24 січня 2020 року було складено рахунок на оплату №14 від 24 січня 2020 року на суму 203909,12 грн з ПДВ (а.с. 35).

Актом №1 приймання-передачі матеріально-технічних цінностей від 16.07.2020 року (а.с. 36) забраковано продукцію №161-02.02-559-А-ЕРП від 26.06.2020 року, а саме: Брезент вогнезахисний скоп на суму 17936,10 грн. з ПДВ

Отже, продукція згідно видаткової накладної №14 від 24 січня 2020 року поставлено на загальну суму: 185973,02 грн з ПДВ.

Платіжними дорученнями сплачено за поставлену продукцію по видатковій накладній №14 від 24 січня 2020 року на суму №4426 - 5640,00 грн, №4428 - 1584,00 грн, №4429 - 1138,80 грн, №4427 - 528,00 грн, №4430 - 103,82 грн, №10978 - 4029,60 грн (а.с. 39 - 41), загалом сплачено суму в розмірі 13024,22 грн.

Ярликом на придатну продукцію №1-1-36/2 від 26.06.2020 року прийнято придатну продукцію поставлену до Відповідача, а саме: Брезент водовідштовхуючий ВО. У відповідності до п.6.1 Договору граничним строком для оплати поставленої та прийнятої продукції - 09.09.2020 року (а.с. 37).

Ярликом на придатну продукцію №1-1-5 від 07.02.2020 року прийнято придатну продукцію поставлену до Відповідача, а саме: Марля відбілена, бязь вибілена, лавсан технічний, тканина вогнетривка IZOLTEX-121. Граничним строком для оплати поставленої та прийнятої продукції - 23.03.2020 року.

З урахуванням наведено, вбачається за Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" рахується заборгованість у розмірі 172948.80 грн з ПДВ.

З вищезазначеного вбачається, що TOB "Промспецтех" виконало умови Договору, однак з боку Відповідача порушено строки оплати за поставлений Товар.

Тому, для Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція» Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" була направлена претензія №060820-2 від 06 серпня 2020 року про сплату суми боргу у розмірі 213624,78 грн. (а.с. 49 - 52) з ПДВ за поставлену продукцію протягом 10 днів з дня отримання.

Відповідачем частково було виконано вимоги претензії та оплачено заборгованість згідно попередніх накладних.

Станом на день подання позовної заяви за Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" рахується заборгованість перед ТОВ "Промспецтех" у загальному розмірі - 172948.80 грн з ПДВ.

Згідно з ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України закріплена заборона односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Статтею 610 Цивільного Кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Отже вбачається, позивач правомірно звернувся з даним позовом.

Разом з тим, після порушення провадження у даній справі та зменшення розміру позовних вимог, відповідачем сплачено для позивача 93 806,40 грн згідно платіжного доручення №1039 від 02 лютого 2021 року та 36 996,00 грн згідно платіжного доручення №1040 від 02.02.2021 року.

Судом встановлено, після порушення провадження у справі №918/7/21, відповідач оплатив суму основного боргу для позивача в розмірі 130 802,40 грн.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд зазначає, припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі можливе в разі, коли предмет спору існував на момент відкриття провадження по справі та припинив існування в процесі розгляду справи.

Отже, як свідчать матеріали справи, після відкриття провадження у справі, предмет спору в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 130 802,40 грн припинив своє існування у зв`язку із сплатою відповідачем.

За вказаних обставин, суд закриває провадження у справі в частині стягнення з відповідача основної суми боргу в розмірі 130 802,40 грн.

Крім того, позивач вказує про неналежне виконання умов згаданого вище договору в частині видаткової накладної №246 від 22 вересня 2020 року.

Вбачається, згідно видаткової накладної №246 від 22 вересня 2020 року ТОВ "Промспецтех" поставило до Покупця продукцію вказану у Договорі на суму 14519,70 грн з ПДВ, яка прийнята відповідачем без зауважень.

Ярликом на придатну продукцію №1-1-142 від 29.09.2020 року прийнято придатну продукцію поставлену до Відповідача, а саме: Брезент вогнезахисний СКОП.

Як зазначалося вище, пунктом 6.1 Договору, сторони погодили, що оплата за поставлену якісну продукцію здійснюється Замовником за умови реєстрації податкової накладної у ЄРПН, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію.

Із зазначеного пункту договору, суд вбачає, що сторони визначили дві умови при яких у відповідача настає обов`язок оплатити товар через 45 календарних днів, зокрема реєстрації відповідної податкової накладної у ЄРПН та оформлення ярлика на придатну продукцію.

Матеріалами справи стверджено, що позивачем виконано умову, щодо оформлення ярлика на придатну продукцію до видаткової накладної №246 від 22 вересня 2020 року.

Однак, позивачем не надано доказів реєстрації податкової накладної до видаткової накладної №246 від 22 вересня 2020 року, що зокрема, стверджується поясненнями №130121-2 від 13.01.2021 року, надісланими позивачем для комісії з питань зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 92 - 94).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 3, ст. 627 ЦК України, встановлено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписом ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно - правовими актами щодо окремих видів договорів.

Однією з загальних засад цивільного законодавства згідно зі ст. 3 ЦК України є свобода договору.

Суд констатує, позивач був вільний у виборі умов договору та виборі контрагента, визначенні (погодженні) його умов, а відтак дія учасників правочину, які реалізували свої права на набуття цивільних прав та обов`язків шляхом укладання (підписання) правочину, відповідала внутрішній волі сторін.

Тому, на момент розгляду справи, ТОВ "ПРОМСПЕЦТЕХ" не долучено до матеріалів справи доказів реєстрації податкової накладної до видаткової накладної №246 від 22 вересня 2020 року.

Відтак, обов`язок у відповідача, щодо оплати видаткової накладної №246 від 22 вересня 2020 року на суму 14 519,70 грн для позивача не настав.

Позов в частині стягнення 14 519,70 грн основної суми боргу є передчасним та безпідставним, тому суд в цій частині позову відмовляє.

Щодо заявлених судових витрат в розмірі 2 812,03 грн судового збору, суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до статті 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, в процесі розгляду справи, відповідачем було сплачено основну суму боргу в розмірі 172 948,80 грн.

Також, суд враховує норми частини 9 статті 129 ГПК України, згідно якої, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

На переконання суду, через неправомірні дії відповідача, які полягали у неналежному виконанні умов договору виник даний спір, відповідач є стороною яка довела спір до суду відтак, в даному випадку необхідно застосувати положення статті 129 частини 9, а тому справедливим та правильним розподілом судового збору, є покладенням на відповідача 2 594,23 грн, ставки судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, за виключенням суми вимог, в якій судом було відмовлено.

Також, судом враховане клопотання відповідача, щодо повернення для позивача з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору на підставі статті 130 ГПК України.

У відповідності до частини 1 статті 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Разом з тим, суд перейшов до розгляду справи по суті та здійснив її розгляд з прийняттям відповідного рішення, за вказаних обставин, відповідач безпідставно покликався на частину 1 статті 130 ГПК України та просив суд повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору для позивача.

Отже, на відповідача покладається судовий збір в розмірі 2 594,23 грн.

Щодо заявлених судових витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. 00 коп. суд зазначає наступне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами частини 4 та 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як свідчать матеріали справи, з метою отримання правової допомоги, у тому числі і представництва інтересів у суді, ТОВ "ПРОМСПЕЦТЕХ" (надалі - клієнт) звернулося до Адвокатського Бюро "ШАШЛИКОВ ТА ПАРТНЕРИ" (надалі - адвокатське бюро), про що було укладено відповідний Договір про надання правової допомоги №12/2020 від 02.01.2020 р.

У відповідності до пункту 1.1 клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, протягом 2020 року, а клієнт прийняти і оплатити такі послуги та витрати, необхідні для виконання його доручень, на умовах, у порядку та строки, передбачені цим договором.

Правову допомогу, що надається адвокатським бюро, клієнт оплачує в гривнях, шляхом щомісячного переказу суми, що дорівнює 5 000,00 грн без ПДВ (пункт 4.1 договору).

Згідно пункту 4.4 договору за результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої правової допомоги і її вартість.

На підтвердження виконання робіт по наданню правової допомоги подано Акт наданої правової допомоги від 29.12.2020 р., підписаний та скріплений відтисками печаток позивача та адвокатського бюро.

Окрім цього, у матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право Шашликова Дениса Генадійовича на зайняття адвокатською діяльністю.

Порядок відшкодування витрат на правничу допомогу врегульовано статтею 126 Господарського процесуального кодексу України. Так, частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до частини 3статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Правова позиція щодо розумності та співмірності розміру витрат на правову допомогу відображена у постановах Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 і від 01.08. 2019 у справі №915/237/18.

Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 звернув увагу на необхідність оцінки дій адвоката (щодо вивчення апеляційної скарги, підготовки до судового засідання, відзиву на апеляційну скаргу, клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції тощо) за критерієм обґрунтованості та пропорційності до предмета спору у розумінні приписів частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України з огляду на вимоги, які ставляться до адвоката, а саме наявності у такої особи повної вищої юридичної освіти, стажу роботи в галузі права, у зв`язку з чим такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи.

У даному випадку суд приймає до уваги, ті обставини, що справа №918/7/21 не є складною, не має публічого інтересу, розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, сума заявлена до стягнення не є значною, позивачем не здійснено нарахування відсотків річних або ж штрафних санкцій.

Крім того, під час її розгляду відбулося три судових засідання, у яких участь брав лише представник відповідача. Адвокат позивача безпосередньої участі у засіданнях не приймав. Явка учасників до суду обов`язковою не визнавалася. Вказані обставини дали можливість адвокату Шашликову Д.Г. не витрачати кошти та час на транспортування до міста Рівного у Господарський суд Рівненської області на засідання суду.

Розподіляючи витрати за послуги адвоката суд вказує, що наявні в матеріалах справи докази надані позивачем не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у такому розмірі за рахунок іншої сторони, адже розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Адвокат та Клієнт, керуючись принципом вільного волевиявлення щодо укладення договору про надання правової допомоги, вправі погодити між собою розмір та вартість такої допомоги. Клієнт має право погодитись або не погодитися із запропонованими тарифами (вартістю послуг) зважаючи на свої фінансові можливості. У разі ж погодження та підписання відповідного договору - клієнт оплачує вартість послуг адвоката за результатами їх надання та підтвердження.

Проте, інший учасник у справі, на якого просить Клієнт покласти понесені ним витрати на правову допомогу - не зобов`язаний повністю за свій рахунок відшкодовувати усю суму заявлених витрат на правову допомогу. Як вказано вище, при визначенні суми до відшкодування суд має виходити з критерію розумності їх розміру, з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На переконання суду, розумним розміром витрат на послуги адвоката, який слід покласти до відшкодування за рахунок позивача (враховуючи часткову відмовою у позові, не складність справи) в цьому випадку є сума 2 500,00 грн.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Промспецтех" в частині стягнення 14 519,70 грн основної суми боргу - відмовити.

2. Закрити провадження у справі в частині стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промспецтех" основної суми боргу в розмірі 130 802,40 грн.

3. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (34400, Рівненська область, місто Вараш, ідентифікаційний код: 05425046) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промспецтех" (53200, Дніпропетровська область, місто Нікополь, вулиця Дружби, будинок 24, квартира 56, ідентифікаційний код: 40049277) 2 594,23 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто чотири гривні 23 копійок) грн судового збору та 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот гривень) витрат на правничу допомогу.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 31 березня 2021 року.

Суддя В. Г. Торчинюк

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим ( АДРЕСА_1 );

3 - відповідачу рекомендованим (34400, Рівненська обл., м. Вараш).