ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/1744/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Філінюка І.Г.

суддів Бєляновського В.В., Богатиря К.В.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

за участю:

від ДП «Проектний інститут «Одеський Промбудпроект» державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» - адвокат Савіцький Г.Л., довіреність б/н від 03.08.2020;

від КП «Міське капітальне будівництво» - адвокат Топунова А.М., довіреність № 13, від 23.03.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Міське капітальне будівництво»

на рішення Господарського суду Одеської області від 12.11.2020

по справі № 916/1744/20

за позовом Дочірнього підприємства «Проектний інститут «Одеський Промбутпроект» державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд»

до Комунального підприємства «Міське капітальне будівництво»

про стягнення 218 281, 28 грн.

суддя суду першої інстанції: Погребна К.Ф.

час та місце винесення рішення: 11:59:52, м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області

повний текст рішення складено 23.11.2020.

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство «Проектний інститут «Одеський Промбудпроект» державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Комунального підприємства «Міське комунальне будівництво» про стягнення 218 281,28грн.

Позовні вимоги обґрунтовані, що позивачем в період з 15.10.2015 по 03.03.2017 були виконані всі взяті на себе зобов`язання по Договору та виготовлено проектної продукції на загальну суму 569037,86 грн. з ПДВ. Факт виконання та передачі Відповідачу виготовленої Позивачем проектної продукції в повному обсязі (по трьом етапам виконання) підтверджується відповідними супровідними документами, у вигляді накладних та форм №6.

Однак, відповідач, здійснив оплату лише частково, сплативши на користь позивача суму в розмірі 404985,76 грн., чим порушив взяті на себе зобов`язання по Договору.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.11.2020 позов Дочірнього підприємства «Проектний інститут «Одеський Промбудпроект» державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» до Комунального підприємства «Міське комунальне будівництво» задоволено повністю.

Стягнуто з Комунального підприємства «Міське комунальне будівництво» на користь Дочірнього підприємства «Проектний інститут «Одеський Промбудпроект» державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» основний борг в сумі 164 052 грн., 3% річних в сумі 14 785,68 грн., інфляційні витрати в сумі 39 443,60 грн. та судовий збір 3 274,21 грн.

Обґрунтування рішення суду першої інстанції.

На підтвердженням виконання Позивачем взятих на себе зобов`язань по виготовленню проектної продукції були підписані та передані Відповідачу відповідні акти приймання - передачі проектної продукції.

Позивачем були виконані всі взяті на себе зобов`язання по Договору та виготовлено проектної продукції на загальну суму 569037,86 грн. з ПДВ. Факт виконання та передачі Відповідачу виготовленої Позивачем проектної продукції в повному обсязі (по трьом етапам виконання) підтверджується відповідними супровідними документами у вигляді накладних та форм №6, а також накладною №19/02 від 19.02.2016.

Однак, як вбачається з матеріалів справи Відповідач, здійснив оплату лише частково, сплативши на користь Позивача суму в розмірі 404985,76 грн., чим порушив взяті на себе зобов`язання по Договору.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, Комунальне підприємство «Міське капітальне будівництво» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити повністю.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення допустив невідповідність висновків дійсним обставинам справи. А саме, судом помилково був встановлений факт наявності акту виконаних робіт по 3 етапу, стадія «Р» (креслення, кошторисна документація) від 31.03.2017, незважаючи на те, що матеріали справи містять лише акти виконаних робіт від 29.01.2016 року; 23.06.2016 року та 18.08.2016 року.

Наявність спірного акту від 31.03.2017 була встановлена судом лише зі слів позивача.

Позивачем не було надано до матеріалів справи жодного доказу направлення відповідачу спірного Акту від 31.03.2017 для підписання.

Крім того, скаржник зазначає, що судом не було прийнято до уваги, що у відповідності до п. 4.2. договору вартість проектних робіт визначається кошторисом на проектні роботи (додаток № 2 до договору). Проте, позивачем не надавався додаток №2 до договору, а посилання останнього на кошториси форми №1-П, 2-П, без зазначення дат їх складання та без узгодження з апелянтом не можна вважати належним та допустимим доказом.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу Дочірне підприємство «Проектний інститут «Одеський Промбутпроект» державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою.

Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Південно західного апеляційного господарського суду від 24.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Міське капітальне будівництво» на рішення Господарського суду Одеської області від 12.11.2020 у справі № 916/1744/20. Призначено справу № 916/1744/20 до розгляду на 16.02.2021 о 14:30 год.

В судовому засіданні 16.02.2021 оголошено перерву до 30.03.2021 о 10:00 год.

У судових засіданнях 16.02.2021 та 30.03.2021 представник Комунального підприємства «Міське капітальне будівництво» підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Представник Дочірнього підприємства «Проектний інститут «Одеський Промбутпроект» державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» в судових засіданнях 16.02.2021 та 30.03.2021 надав пояснення по суті спору, заперечував щодо доводів апеляційної скарги та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення Господарського суду Одеської області від 12.11.2020 залишити без змін.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія встановила наступне.

Фактичні обставини справи встановлені судом першої інстанції.

15.10.2015 між Комунальним підприємством «Міське капітальне будівництво» («Замовник») та Державним підприємством «Проектний інститут» «Одеський Промбудпроект державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» («Виконавець») було укладено договір на виготовлення, передачу проектної продукції №5116 (далі «Договір»).

У відповідності до п.1.1. Договору, Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується виконати роботи по виготовленню проектної продукції: «Реконструкція житлового будинку по вул. Пішонівській,14 у м. Одесі».

Відповідно до п.1.2. Договору, Замовник після підписання договору зобов`язаний надати (затвердити) Виконавцю завдання на проектування.

Об`єм проектної документації, яка підлягає оформленню та видачі Виконавцем Замовнику, визначений завданням на проектування (п.1.4. Договору).

Згідно із п.2.1. Договору, Виконавець приступає до виконання робіт після отримання всіх вихідних даних у відповідності до діючої нормативної документації.

Строк здачі проектної продукції (а також окремих етапів проектування) по Договору визначається календарним планом (додаток № 1), і може коректуватися за згодою сторін, (п.2.2. Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору, загальна вартість робіт із розробки проектної продукції по Договору становить 569 037,86 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 4.3. Замовник оплачує аванс в розмірі 30% -170711,36 коп., в т.ч. ПДВ 20% - 28 451,89грн. на поточний рахунок Виконавця. Виконання робіт по Договору починається тільки після отримання від Замовника авансу та всіх вихідних даних.

Сторони передбачили, що оплата за окремі етапи розробленої проектної документації здійснюється Замовником на підставі двостороннього акту приймання-передачі проектної продукції відповідного етапу згідно з календарним планом (п.4.4. Договору). Оплата робіт здійснюється Замовником безготівковим шляхом на поточний рахунок Виконавця на протязі 20 календарних днів після підписання акту. (п.4.7. Договору).

Після завершення відповідного етапу проектної роботи Виконавець надає Замовнику акт приймання -передачі проектної продукції. (п. 5.1. Договору).

Відповідно до календарного плану (додаток 1) сторони погодили відповідні етапи та строки виконання робіт по виготовленню проектної продукції, а також порядок і строки її оплати:

1 платіжний етап - Аванс (технічний висновок та містобудівний розрахунок) , строк виконання 10.2015 р., вартість 64 068,22 без ПДВ;

2 платіжний етап - стадія «П». Видача проектної документації, строк виконання 12.2015 р., вартість 136 710,00 без ПДВ;

3 платіжний етап - стадія «Р». Видача проектної документації, строк виконання 03.2016 р., вартість 273 420,00 грн. без ПДВ;

Загальна вартість робіт по Договору з ПДВ становить 569037,86 грн.

Позивач вказує, що не дивлячись на те, що Відповідачем не була сплачена повна сума авансу відповідно до п. 4.3 договору, одразу після його підписання Позивач приступив до виконання робіт по виготовленню проектної продукції : «Реконструкція житлового будинку по вул. Пішонівській,14 у м. Одесі».

Як зазначає позивач, в період з 15.10.2015 по 03.03.2017 ним були виконані всі взяті на себе зобов`язання по Договору та виготовлено проектної продукції на загальну суму 569037,86 грн. з ПДВ. Факт виконання та передачі Відповідачу виготовленої Позивачем проектної продукції в повному обсязі (по трьом етапам виконання) підтверджується відповідними супровідними документами, у вигляді накладних та форм №6.

Однак, відповідач, здійснив оплату лише частково, сплативши на користь позивача суму в розмірі 404985,76 грн., чим порушив взяті на себе зобов`язання по Договору. Так, з дати укладання Договору (15.10.2015) відповідачем на користь позивача було сплачено за проектну продукцію: по першому етапу робіт - 27.10.2015 сума в розмірі 76881,86 грн. (частково аванс); по другому етапу робіт - 01.02.2016 сума в розмірі 82026,00 грн. (частково аванс); - 27.05.2016 р. сума в розмірі 82026,00 грн. (аванс); по третьому етапу робіт: - 30.08.2016 р. сума в розмірі 82026,00 грн. - 19.09.2016 р. сума в розмірі 82026,00 грн.

Отже, як наголошує Позивач, станом на дату подачі позовної заяви неоплачена Відповідачем сума за виготовлену Позивачем проектну продукцію по Договору становить 164 052,00 грн.

Як вказує позивач, на підтвердженням виконання ним взятих на себе зобов`язань по виготовленню проектної продукції були підписані та передані Відповідачу відповідні акти приймання - передачі проектної продукції: 29.01.2016 р. виконання робіт 1 етапу, технічний висновок; 23.06.2016 р. виконання робіт по 2 етапу , стадія «П»; 18.08.2016 р. виконання робіт по 3 етапу, стадія «Р». будівельна частина; 31.03.2017 р. виконання робіт по 3 етапу, стадія «Р» (креслення, кошторисна документація).

В той же час, Акт приймання - передачі проектної продукції від 31.03.2017 не був підписаний та повернутий відповідачем Позивачу. З огляду на це, як вважає Позивач, Відповідач не підписавши та не повернувши Позивачу зазначений акт приймання-передачі порушив умови договору (п.5.2.) та норми чинного законодавства (п.3, ч.1 ст. 898 ЦК України).

Разом з цим отримавши в повному обсязі проектну документацію по третьому етапу роботи, Відповідач не висловив жодних заперечень щодо переданої Позивачем на його користь проектної продукції.

Відповідно до п.5.5 Договору, якщо на протязі 20 робочих днів Замовник, після отримання проектної продукції, не підпише акт приймання-передачі проектної продукції і не надасть мотивованої відмови, з переліком зауважень по проекту, що потребують усунень, робота вважається прийнятою Замовником та підлягає оплаті у відповідності до п.4.7.

Як зазначає позивач, відповідачем не було пред`явлено мотивованої відмови з переліком зауважень по проекту. Відтак, згідно п.п. 5.5 і 5.10 Договору виконані позивачем роботи вважаються прийнятими Відповідачем і підлягають оплаті, оскільки згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Крім того, в зв`язку з неналежним виконання Відповідачем своїх зобов`язань за договором від 15.10.2015 за №5116, позивачем було нараховану відповідачу інфляційні витрати в сумі 39 443,60грн. та 3%річних в розмірі 14 785,68грн.

Отже, посилаючись на вищенаведені обставини Дочірнє підприємство «Проектний інститут «Одеський Промбудпроект» державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» звернулось до господарського суду Одеської області із даним позовом за захистом порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Позиція Південно західного апеляційного господарського суду.

Мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції, та застосоване законодавство.

За положеннями ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї ж статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом частини першої статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтями 525, 526 і 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

15.10.2015 між Комунальним підприємством «Міське капітальне будівництво» («Замовник») та Державним підприємством «Проектний інститут» «Одеський Промбудпроект державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» («Виконавець») було укладено договір на виготовлення, передачу проектної продукції №5116, за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується виконати роботи по виготовленню проектної продукції: «Реконструкція житлового будинку по вул. Пішонівській,14 у м. Одесі».

Відповідно до частини 1 статті 331 ГК України за договором на створення і передачу науково-технічної продукції одна сторона (виконавець) зобов`язується виконати зумовлені завданням другої сторони (замовника) науково-дослідні та дослідно-конструкторські роботи (далі - НДДКР), а замовник зобов`язується прийняти виконані роботи (продукцію) і оплатити їх.

В силу частин другої та третьої статті 331 ГК України предметом договору на передачу науково-технічної продукції може бути модифікована науково-технічна продукція, а науково-технічною продукцією є завершені науково-дослідні, проектні, конструкторські, технологічні роботи та послуги, створення дослідних зразків або партій виробів, необхідних для проведення НДДКР згідно з вимогами, погодженими із замовниками, що виконуються чи надаються суб`єктами господарювання (науково- дослідними, конструкторськими, проектно-конструкторськими і технологічними установами, організаціями, а також науково-дослідними і конструкторськими підрозділами підприємств, установ і організацій тощо).

Правовідносини з виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт врегульовано главою 62 Цивільного кодексу України.

Статтею 892 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт підрядник (виконавець) зобов`язується провести за завданням замовника наукові дослідження, розробити зразок нового виробу та конструкторську документацію на нього, нову технологію тощо, а замовник зобов`язується прийняти виконану роботу та оплатити її.

При цьому наукові та науково-технічні роботи включають у себе як наукові дослідження та розробки так і науково-технічні послуги. Науково-технічні послуги визначаються як діяльність, що пов`язана з дослідженнями і розробками і сприяє створенню та застосуванню науково-технічних знань.

За змістом статті 894 Цивільного кодексу України, виконавець зобов`язаний передати, а замовник прийняти та оплатити повністю завершені науково-дослідні або дослідно-конструкторські та технологічні роботи. Договором можуть бути передбачені прийняття та оплата окремих етапів робіт або інший спосіб оплати.

Відповідно до п.1.2. Договору, Замовник після підписання договору зобов`язаний надати (затвердити) Виконавцю завдання на проектування.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем від відповідача було отримано Завдання на проектування, «Реконструкція двоповерхового житлового будинку під двосекційний трьох-, п`ятиетажний житловий будинок по вул. Пішонівській,14 у м. Одесі.

Відповідно до п. 4.1. Договору, загальна вартість робіт із розробки проектної продукції по Договору становить 569 037,86 грн. з ПДВ.

Замовник оплачує аванс в розмірі 30% -170711,36 коп., в т.ч. ПДВ 20% - 28 451,89грн. на поточний рахунок Виконавця. Виконання робіт по Договору починається тільки після отримання від Замовника авансу та всіх вихідних даних (п.4.3 договору).

Сторони передбачили, що оплата за окремі етапи розробленої проектної документації здійснюється Замовником на підставі двостороннього акту приймання-передачі проектної продукції відповідного етапу згідно з календарним планом (п.4.4. Договору). Оплата робіт здійснюється Замовником безготівковим шляхом на поточний рахунок Виконавця на протязі 20 календарних днів після підписання акту (п.4.7. Договору).

Після завершення відповідного етапу проектної роботи Виконавець надає Замовнику акт приймання -передачі проектної продукції. (п. 5.1. Договору).

Відповідно до календарного плану (додаток 1) сторони погодили відповідні етапи та строки виконання робіт по виготовленню проектної продукції, а також порядок і строки її оплати:

1. платіжний етап - Аванс (технічний висновок та містобудівний розрахунок) , строк виконання 10.2015 р., вартість 64 068,22грн. без ПДВ;

2. платіжний етап - стадія «П». Видача проектної документації, строк виконання 12.2015 р., вартість 136 710 грн. без ПДВ;

3. платіжний етап - стадія «Р». Видача проектної документації, строк виконання 03.2016 р., вартість 273 420,00 грн. без ПДВ;

Загальна вартість робіт по Договору з ПДВ становить 569037,86 грн.

Місцевий господарський суд задовольняючи позовні вимоги зазначив, що на підтвердженням виконання Позивачем взятих на себе зобов`язань по виготовленню проектної продукції були підписані та передані Відповідачу відповідні акти приймання - передачі проектної продукції: 29.01.2016 р. виконання робіт 1 етапу, технічний висновок; 23.06.2016 р. виконання робіт по 2 етапу , стадія «П»; 18.08.2016 р. виконання робіт по 3 етапу , стадія «Р». будівельна частина; 31.03.2017 р. виконання робіт по 3 етапу, стадія «Р» (креслення, кошторисна документація).

Позивачем були виконані всі взяті на себе зобов`язання по Договору та виготовлено проектної продукції на загальну суму 569037,86 грн. з ПДВ. Факт виконання та передачі Відповідачу виготовленої Позивачем проектної продукції в повному обсязі (по трьом етапам виконання) підтверджується відповідними супровідними документами у вигляді накладних та форм №6.

Факт передачі та отриманні відповідачем технічного висновку про технічний стан будівельних конструкцій будівлі, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Пішонівська,14, підтверджується накладною №19/02 від 19.02.2016.

Однак, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення місцевого господарського суду про задоволення позову не може вважатись таким, що ґрунтується на вимогах закону, оскільки обставини, що мають значення для справи, та які суд першої інстанції визнав встановленими, є недоведеними, зважаючи на таке.

Дійсно матеріали справи підтверджують, що позивачем були підписані та передані відповідачу акти приймання - передачі проектної продукції: 29.01.2016 виконання робіт 1 етапу, технічний висновок; 23.06.2016 виконання робіт по 2 етапу , стадія «П» 18.08.2016 виконання робіт по 3 етапу , стадія «Р». будівельна частина.

Проте, в матеріалах справи відсутній акт приймання передачі проектної продукції від 31.03.2017 виконання робіт по 3 етапу, стадія «Р» (креслення, кошторисна документація) на який послався суд першої інстанції.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що зокрема по третьому етапу робіт відповідач отримав від Позивача:

17.08.2016 форма №6 - робочий проект, креслення ГП,АР,КЖ,ОВ,ВК 2 екз. 10.02.2017 форма №6 - креслення ГП,АР ,КЖ,ОВ,ВК 2 екз., ЕТР 2 екз. 03.03.2017 форма №6- кошторисна документація-4 екз.

18.08.2016 між Позивачем та Відповідачем було підписано акт приймання- передачі проектної продукції. Відповідно до цього акту приймання-передачі Позивачем було передано Відповідачу проектну продукцію по третьому етапу робіт в обсязі Робоча документація - будівельна частина на суму 164 052,00 грн. з ПДВ.

Згідно з частиною першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як зазначено вище за змістом статті 894 Цивільного кодексу України, виконавець зобов`язаний передати, а замовник прийняти та оплатити повністю завершені науково-дослідні або дослідно-конструкторські та технологічні роботи.

Відповідно до п. 5.1. Договору після завершення відповідного етапу проектної роботи Виконавець надає Замовнику акт приймання - передачі проектної продукції.

Колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази складання та направлення відповідачу акту приймання передачі проектної продукції від 31.03.2017 виконання робіт по 3 етапу, стадія «Р», зокрема на виготовлення кошторисної документації, як і відсутній взагалі зазначений Акт.

В свою чергу, судова колегія не може встановити обсяг переданої документації за Накладною №19/02 від 03.03.2016 (Том 5 а.с. 41), оскільки в Накладній не вказано ні об`єм виконаних робіт, ні дані до якого самого етапу робіт відноситься дані технічні висновки.

Виключно на підрядника покладений обов`язок узгоджувати с замовником всі технічні та практичні аспекти виконаної роботи, оскільки підрядник в значної степені є більш компетентним та кваліфікованим, ніж замовник, в тій галузі робіт, які він взявся виконувати на замовлення.

У даному випадку відповідно до конкретних обставин справи, колегією суддів встановлено, що підрядником не доведено, що ним були виконані у повному обсязі, а саме роботи по 3 етапу, стадія «Р» - виготовлення кошторисної документації.

Колегія суддів вважає, що правові підстави для примушування замовника оплачувати роботу, виконану підрядником, яка не виконана у повному обсязі, у даному випадку відсутні.

Колегія суддів погоджується з доводами скаржника викладених в апеляційній скарзі.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Стаття 277 ГПК України встановлює підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У даному випадку господарський суд неповністю з`ясував обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню за мотивами, викладеними у даній постанові суду апеляційної інстанції, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, відтак апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 ГПК України покладаються на Дочірнє підприємство «Проектний інститут «Одеський Промбутпроект» державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд».

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Міське капітальне будівництво» - задовольнити.

Рішення Господарського суду Одеської області від 12.11.2020 у справі № 916/1744/20 скасувати та прийняти нове рішення.

В задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Проектний інститут «Одеський Промбутпроект» державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» на користь Комунального підприємства «Міське капітальне будівництво» 4911 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 05.04.2021.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

суддя В.В. Бєляновський

суддя К.В. Богатир