УХВАЛА

29 березня 2021 року

м. Київ

Справа № 917/609/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Супра - ЛТД"

на рішення Господарського суду Полтавської області від 10.09.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2021 у справі

за позовом Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Полтавської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Супра - ЛТД"

про стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі 59 525,46 грн,

ВСТАНОВИВ:

10.03.2021 до Касаційного господарського суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Супра-ЛТД" на рішення Господарського суду Полтавської області від 10.09.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2021 у справі № 917/609/20, надіслана скаржником поштою 02.03.2021.

За результатами перевірки матеріалів поданої касаційної скарги Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі № 917/609/20 і в обґрунтування цієї відмови зазначає про таке.

За змістом пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Частиною п`ятою статті 12 ГПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини сьомої зазначеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2021 установлено у розмірі 2 270,00 грн.

У цій справі предметом спору є стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі 59 525,46 грн, що менше ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому а тому у розумінні ГПК України справа № 917/609/20 є малозначною та не підлягає касаційному оскарженню.

Подана касаційна скарга не містить жодних обґрунтувань оскарження судових рішень у цій справі з посиланням на підпункти а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, а тому і підстав для відкриття касаційного провадження у даній справі не має.

Водночас з огляду на зміст касаційної скарги, наведені скаржником у ній доводи, у контексті прийнятих у даній справі судових рішень, зводяться до заперечення встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи з одночасним тлумаченням стороною власного їх викладення, і в цілому до заперечення результату розгляду справи судом.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

З урахуванням вказаного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Супра-ЛТД" на рішення Господарського суду Полтавської області від 10.09.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2021 у справі № 917/609/20, оскільки цю скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За таких обставин, керуючись статтями 12, 163, 234, 287, 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Супра-ЛТД" на рішення Господарського суду Полтавської області від 10.09.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2021 у справі № 917/609/20.

2. Матеріали касаційної скарги на 29 (двадцяти дев`яти) аркушах, у тому числі оригінал квитанції від 02.03.2021 № 0.0..1 про сплату судового збору, повернути скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ