УХВАЛА

17 березня 2021 року

м. Київ

Справа № 905/190/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О. Р. - головуючого, Бакуліної С. В., Стратієнко Л. В.,

за участю секретаря судового засідання - Шпорта О. В.,

представників учасників справи:

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрбуд" - Жигала Л. В. (адвокат),

від Управління освіти Бахмутської міської ради Донецької області - не з`явилися,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрбуд"

на рішення Господарського суду Донецької області від 01.09.2020 (суддя Паляниця Ю. О.)

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 (колегія суддів у складі: Хачатрян В. С., Гетьман Р. А., Россолов В. В.)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрбуд"

до Управління освіти Бахмутської міської ради Донецької області

про повернення та стягнення коштів у розмірі 1 739 502,26 грн.

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог та заперечень

1. 22.01.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Центрбуд" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Управління освіти Бахмутської міської ради Донецької області (далі - Управління), в якому просило зобов`язати повернути та стягнути кошти у розмірі 1 739 502,26 грн.

2. В обґрунтування позовних вимог Товариство (підрядник, принципал) посилалося на безпідставне набуття Управлінням (замовник, бенефіціар) грошових коштів в оспорюваній сумі, які відповідно до положень ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) мають бути повернуті.

3. Позивач стверджував про ненастання гарантійного випадку за гарантією від 22.01.2019 № 12387, виданою Акціонерним товариством "Комерційний банк "Глобус" (гарант) в забезпечення виконання зобов`язання позивача (підрядника) за договором підряду від 24.10.2017 № 554; зазначав про безпідставне перерахування грошових коштів на рахунок Управління, який не передбачений тендерною документацією.

4. Відповідач проти позову заперечив, стверджуючи про наявність підстав для виплати грошових коштів за банківською гарантією у зв`язку з неналежним виконанням позивачем зобов`язань за договором підряду.

Фактичні обставини справи встановлені судами

5. 24.10.2017 Управління (замовник) та Товариство (підрядник) уклали договір про закупівлю робіт (договір підряду) № 554 (далі - Договір), предметом якого є реконструкція будівлі Бахмутського навчально-виховного комплексу "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 11 - багатопрофільний ліцей" Бахмутської міської ради, розташованого за адресою: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 22. Договірна ціна складає 34 790 045,05 грн (п. 3.1).

6. Договір укладено з Товариством як з переможцем тендеру про закупівлю робіт на зазначений об`єкт; підрядник був ознайомлений з необхідними технічними, якісними та кількісними характеристиками предмета закупівлі, які були оприлюднені для вільного доступу на веб-порталі www.prozorro.gov.ua, ще до підписання Договору.

7. В Договорі сторони погодили, що:

- початок та закінчення робіт визначається календарним графіком виконання робіт, який є невід`ємною частиною договору (п. 2.2, додаток № 2);

- замовник зобов`язаний надати підряднику доступ до об`єкту, передати дозвільну та проектну документацію відповідно до Договору (п. 4.2.1);

- забезпечення робіт проектною документацією здійснюється з врахуванням положень Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 № 668, інших нормативних документів (п. 6.1);

- підрядник у порядку, визначеному нормативними документами та Договором, веде і передає замовнику після завершення робіт документи про виконання договору підряду (п. 9.6);

- приймання-передача закінчених робіт з капітального ремонту буде здійснюватися відповідно до вимог цих загальних умов та інших нормативних актів, які регламентують прийняття закінчених об`єктів в експлуатацію (п. 13.1).

8. Відповідно до акту прийому-передачі площадки під будівництво від 24.07.2018, підрядник та замовник оглянули будівельний майданчик, зовнішньо-майданчикові будівлі і споруди школи, необхідні для будівництва, ознайомились з початково-дозвільною документацією та засвідчили факт передання підряднику площадки в необхідному обсязі для проведення робіт. Під час цієї передачі Управління передало проектно-кошторисну документацію, про що зазначено в акті; будь-які зауваження з цього приводу відсутні.

9. Відповідно до календарного графіку (з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 27.05.2019 № 5 до Договору) сторони погодили виконання робіт протягом 15 календарних місяців; строк виконання підрядних робіт сторони обліковували з моменту передання підряднику майданчика під будівництво (реконструкцію).

10. З огляду на погоджений сторонами календарний графік виконання робіт з реконструкції об`єкту замовника, обумовлені Договором будівельні роботи мали бути завершені підрядником до 24.10.2019 включно.

11. Відповідно до акту від 31.07.2019 № 14 огляду місця виконання робіт на об`єкті, складеного за результатами обстеження технічного стану внутрішніх приміщень будівлі школи, встановлено, що будівельні роботи виконані з недоліками (не відповідають умовам щодо якості, визначеним у Договорі) та підлягають усуненню підрядником за власний рахунок.

12. У листі від 26.09.2018 № 26/09-01 Товариство з обмеженою відповідальністю "Лідстар Трейд" (підприємство, яке здійснює технічний нагляд по об`єкту забудови на предмет відповідності виконаних будівельно-монтажних робіт діючим нормам, правилам та проектно-кошторисній документації) також навело перелік зауважень щодо якості виконаних підрядником робіт та недотримання забудовником будівельних норм.

13. У претензії від 02.10.2018 № 1761 Управління вказало, що виконавча документація, яка підтверджує фактичний об`єм, якість та відповідність робіт проектно-кошторисній документації (в тому числі, акти на закриття прихованих робіт, виконавчі схеми, акти випробування устаткування, інженерних систем, мереж та обладнання, листи погодження заміни матеріалів що застосовані, сертифікати відповідності) підрядником надана не була; недоліки, виявлені підприємством, яке здійснює технічний нагляд за будівництвом, не усунені, а отже наявні зауваження щодо якості робіт.

14. 22.01.2019 Акціонерне товариство "Комерційний банк "Глобус" (гарант) надало Управлінню (бенефіціару) гарантію, відповідно до умов якої зобов`язалося сплатити 1 739 502,26 грн у випадку невиконання або неналежного виконання принципалом (Товариством) зобов`язань за Договором (далі - Гарантія).

15. Гарантія діє до 31.12.2019 включно (п. 4). Вимога бенефіціара про сплату банком-гарантом грошової суми за цією гарантією повинна бути надана банку-гаранту у письмовій формі та містити: номер і дату гарантії; повідомлення про невиконання та/або неналежне виконання принципалом основного зобов`язання; суму боргу, яка підлягає сплаті банком-гарантом; платіжні реквізити бенефіціара за якими банк-гарант повинен здійснити гарантійний платіж. Вимога по гарантії повинна бути пред`явлена бенефіціаром банку-гаранту до закінчення зазначеного строку (п. п. 4, 5).

16. 01.11.2019 Управління звернулося до банка-гаранта з листом № 2750, в якому повідомило про настання гарантійного випадку за Гарантією, що полягав у неналежному виконанні підрядником умов Договору (в тому числі, порушення графіку виконання робіт), та просило банк перерахувати на користь бенефіціара грошові кошти в сумі 1 739 502,26 грн (гарантійну суму). Зазначену вимогу замовника банк задовольнив.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

17. Господарський суд Донецької області рішенням від 01.09.2020, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.11.2020, в позові відмовив.

18. Суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що грошові кошти відповідач отримав не безпідставно, оскільки вони перераховані банком-гарантом згідно умов Гарантії у зв`язку з порушенням позивачем умов Договору щодо якості робіт та строків їх завершення.

19. Посилаючись на положення ст. ст. 11, 509, 526, 530, 546- 548, 563, 565, 610- 612, 626, 627, 629, 846, 875, 877, 882 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), ст. ст. 20, 173, 174, 179, 193, 200, 318 Господарського кодексу України (далі - ГК), п. п. 17- 19, 32, 50, 69, 74, 88, 91 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 № 668 (далі - Загальні умови), п. 2 розділу І Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою Правління Національного банку України 15.12.2004 № 639 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), суди попередніх інстанцій дійшли таких висновків:

- грошові кошти, визначені позивачем як такі, що отримані відповідачем безпідставно (без належних правових підстав), перераховані відповідачу у зв`язку з порушенням умов Договору (тобто внаслідок невиконання ним договірних зобов`язань), що виключає підстави для застосування приписів ст. 1212 ЦК;

- з проектною документацією позивач ознайомлений до початку виконання робіт та був наділений правом на звернення до замовника з власними зауваженнями;

- позивач в порядку ч. 3 ст. 877 ЦК наміру зупинити виконання робіт не висловлював;

- позивач здійснював виконання будівельних робіт з порушенням умов Договору щодо їх якості; не надав доказів завершення виконання підрядних робіт та прийняття їх замовником;

- зважаючи на встановлення обставин неналежного виконання підрядником зобов`язань за Договором та настання гарантійного випадку за Гарантією, банк правомірно перерахував на користь бенефіціара грошові кошти у розмірі 1 739 502,26 грн у визначений строк;

- підлягає відхиленню твердження позивача про перерахування коштів на неналежний рахунок, оскільки беніфіціаром є саме Управління, тому кошти перераховані банком на його користь; у свою чергу Управління на виконання вимог тендерної документації перерахувало грошові кошти до місцевого бюджету Бахмутської міської ради; невідповідність рахунків зазначеного в тендерній документації та фактичного рахунку, на який перераховано кошти, пояснюється тим, що на момент такого перерахунку були змінені рахунки місцевого бюджету Бахмутської міської ради.

Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог

20. 23.12.2020 Товариство звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Донецької області від 01.09.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.11.2020, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Доводи учасників справи

21. Скаржник посилається на п. 1 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) та вказує, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували положення ст. ст. 526, 530, 563, 610, 849 ЦК, ст. ст. 200, 230 ГК, не врахувавши висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 20.09.2019 у справі № 910/17308/18 та від 14.11.2019 у справі № 910/20326/17. Зазначає, що обов`язок гаранта здійснити гарантійну виплату на користь бенефіціара відсутній у разі, якщо дія основного договору триває; якщо строк виконання зобов`язань за укладеним сторонами договором підряду на момент звернення до банку за виплатою гарантії не настав, то таке звернення є передчасним.

22. Також, скаржник стверджує, що:

- відповідач передав позивачу частину проектної документації і лише з цього моменту позивачу стало відомо про її недоліки;

- суд прийняв в якості належного доказу наданий відповідачем акт огляду місця виконання робіт, який є предметом оцінки в іншій справі;

- суди надали оцінку листам відповідача із зауваженнями про недоліки виконання робіт за Договором без дослідження питання про їх виправлення;

- банк безпідставно перерахував грошові кошти на рахунок, який не передбачений тендерною документацією.

23. Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надійшов.

Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду

24. Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою від 22.02.2021 відкрив касаційне провадження, розгляд касаційної скарги призначив на 17.03.2021.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

25. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. ч. 1, 2 ст. 300 ГПК).

26. Як вже зазначалося вище, касаційне провадження у справі відкрито відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК, яка визначає, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у п. п. 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

27. Отже, відповідно до положень цих норм касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових: (1) суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду; (2) спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

28. Щодо визначення подібності правовідносин Верховний Суд звертається до правових висновків, викладених у судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

29. Так, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.03.2020 у справі № 910/4450/19 зазначила, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет).

30. Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (п. 32 постанови від 27.03.2018 № 910/17999/16; п. 40 постанови від 25.04.2018 № 910/24257/16).

31. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (п. 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19, п. 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16; п. 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/5394/15-г; постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 2-3007/11; постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 757/31606/15-ц).

32. Проаналізувавши висновки, що викладені у постановах Верховного Суду від 20.09.2019 у справі № 910/17308/18 та від 14.11.2019 у справі № 910/20326/17, на які посилався скаржник, суд касаційної інстанції вважає, що вони стосуються правовідносин, які не є подібними з правовідносинами у справі, що переглядається, з огляду на таке.

33. У справі № 910/17308/18 замовник (бенефіціар, служба автомобільних доріг у Донецькій області) звернувся з позовом до банку (гаранта, Акціонерного товариства "РВС Банк") про стягнення заборгованості у розмірі 254 704,89 грн за гарантією у зв`язку з неналежним виконання підрядником (принципалом, Товариством з обмеженою відповідальністю "Олександрія Кепітал") зобов`язань за договором підряду.

34. У справі № 910/17308/18 суди встановили, що всупереч умов договору підряду товариство виконало будівельні роботи лише частково на суму 4 603 984,86 грн. За гарантією банк зобов`язався виплатити бенефіціару будь-яку суму в межах загальної суми всієї гарантії протягом п`яти робочих днів з дня отримання гарантом письмової вимоги бенефіціара у випадку невиконання принципалом взятих на себе зобов`язань за договором.

35. Господарський суд міста Києва рішенням від 17.04.2019 у справі № 910/17308/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2019, в позові відмовив.

36. Верховний Суд, скасовуючи ці судові рішення та передаючи справу на новий розгляд, зазначив в постанові від 20.09.2019 у справі № 910/17308/18 таке:

- банківською гарантією передбачено, що бенефіціар має право вимагати від банку виплату коштів у межах гарантованої суми, а банк зобов`язаний такі кошти сплатити у випадку невиконання (повного або часткового) принципалом своїх зобов`язань щодо виконання підрядних робіт у повному обсязі відповідно до умов договору;

- обов`язок гаранта здійснити гарантійну виплату на користь бенефіціара буде відсутній у разі, якщо умови основного договору були виконані принципалом у повному обсязі, хоча і з простроченням строків такого виконання;

- у випадку лише часткового виконання принципалом своїх зобов`язань за договором підряду, гарант зобов`язаний здійснити виплату коштів у межах гарантованої суми на користь бенефіціара, оскільки така вимога бенефіціара про гарантійну виплату відповідає умовам гарантії;

- суди попередніх інстанцій неправильно застосували ст. 610 ЦК та дійшли помилкового висновку про те, що у випадку часткового невиконання принципалом його зобов`язань за договором підряду у певний строк не наступає обов`язку виплати по гарантії, оскільки принципал продовжує здійснювати будівельні роботи;

- поряд з цим, суди попередніх інстанції не дослідили наявний у матеріалах справи лист щодо розірвання договору та не встановили, чи наявний факт припинення дії договору; можливе продовження виконання робіт в межах строку дії договору, хоча і з простроченням такого виконання, впливає на оцінку підстав для виплати гарантії.

37. У справі № 910/20326/17 замовник (бенефіціар, Львівське комунальне підприємство "Львівелектротранс") звернулося з позовом до банку (гаранта, АТ КБ "Приватбанк") про стягнення коштів за банківською гарантією у сумі 254 976,51 євро. Позов обґрунтований тим, що відповідач порушив взяті на себе гарантійні зобов`язання, пов`язані з виконанням контракту від 10.05.2016, укладеного позивачем із ТОВ "Аеровент". У зв`язку з неналежним виконанням підрядником (прицнипалом, ТОВ "Аеровент") робіт за цим контрактом позивач змушений його розірвати та звернутися до відповідача з вимогою про виплату банківської гарантії. Однак, банк відмовив у виплаті гарантії, незважаючи на попередньо прийняте ним позитивне рішення з цього питання.

38. Господарський суд міста Києва рішенням від 04.04.2019 у справі № 910/20326/17, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.07.2019, в позові відмовив.

39. Верховний Суд, залишаючи ці судові рішення попередніх інстанцій без змін, зазначив в постанові від 14.11.2019 у справі № 910/20326/17 таке:

- за гарантією обов`язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови невиконання підрядником робіт за договором та направлення гаранту письмової вимоги у встановлений строк;

- суди дійшли висновку про порушення підрядником зобов`язання за контрактом, зокрема щодо призначення, заміни та контролю за роботою представника підрядника, в частині виконання робіт належним чином без затримок, а також в частині слідування письмовим вказівкам інженера про виправлення недоліків у строки, визначені контрактом;

- однак, суди дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки встановили, що фактично затримка у виконанні підрядником робіт за контрактом відбулася у зв`язку з простроченням виконання замовником свого зустрічного зобов`язання; при цьому зазначили, що затримка у виконанні підрядником робіт не свідчить, що ним такі роботи взагалі не виконувались;

- з урахуванням встановлених обставин, Верховний Суд погодився з висновками судів про недоведеність факту невиконання підрядником робіт за контрактом та ненастання гарантійного випадку за банківською гарантією.

40. Верховний Суд зазначає, що на відміну від справи, що розглядається, у зазначених скаржником справах позови пред`являлися не підрядниками, а замовниками за договорами підряду (бенефіціарами) до банків (гарантів) про стягнення грошових коштів за гарантіями у зв`язку з невиконанням їх умов. При цьому, висновки судів зроблені за наслідками надання юридичної оцінки конкретним обставинам справи щодо порушення підрядниками строків виконання підрядних робіт.

41. Однак у справі, що розглядається, з позовом звернувся підрядник (принципал) до замовника (бенефіціара) про повернення грошових коштів у розмірі 1 739 502,26 грн, перерахованих банком (гарантом, який не є учасником справи). Як на підставу пред`явленого позову позивач посилався на набуття Управлінням (замовником, бенефіціаром) грошових коштів в оспорюваній сумі без достатніх правових підстав, які відповідно до положень ст. 1212 ЦК мають бути повернуті. Як встановили суди попередніх інстанцій у справі, підставою для виплати гарантійної суми стало порушення позивачем, крім строків виконання робіт, умов Договору щодо якості виконуваних робіт та недотримання ним будівельних норм.

42. Враховуючи викладене, у зазначених скаржником справах та у справі, що розглядається, не тотожні підстави позову, зміст позовних вимог, а фактичні обставини справи, що формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, не можна визнати подібними з огляду на встановлення судами попередніх інстанцій у цих справах інших фактичних обставин, які вплинули на прийняття відповідних рішень при вирішенні спору.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

43. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 296 ГПК суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду, на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

44. Верховний Суд, переглянувши судові рішення попередніх інстанцій в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, вважає, що наведена заявником підстава касаційного оскарження, передбачена п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК, не знайшла свого підтвердження після відкриття касаційного провадження.

45. За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства на рішення Господарського суду Донецької області від 01.09.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 у справі № 905/190/20.

Судові витрати

46. Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження відповідно до приписів ст. 296 ГПК, судові витрати за розгляд касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 234, 235, 296 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрбуд" на рішення Господарського суду Донецької області від 01.09.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 у справі № 905/190/20 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

Л. Стратієнко