ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________УХВАЛА
"26" березня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1714/20
Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А., при секретарі судового засідання Рибці Ю.Е., розглянувши скаргу Державного підприємства „Морський торгівельний порт „Чорноморськ (вх. № 2-84/21 від 25.01.2021 року), на дії старшого державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Паршенко О.О., по справі № 916/1714/20:
про стягнення 1 888 994,16 грн.
з підстав порушення умов договору на закупівлю послуг та перевезення вантажів

Представники сторін:
від позивача (стягувача): не з`явився;
від відповідача (скаржник): Марченко Д.В.
від ДВС: Чехоніна Т.І., Паршенко О.О.
15.06.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю Автошайрподілля звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ про стягнення 1 888 994,16 грн.
28.10.2020 року суд видав відповідний наказ.
16.02.2021 року Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду вказане рішення залишено без змін.
16.03.2021 року до суду надійшла Постанова старшого державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Паршенко О.О. від 25.02.2021 року по закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі.

25.01.2021 року суд отримав скаргу Державного підприємства „Морський торгівельний порт „Чорноморськ (вх. № 2-84/21 від 25.01.2021 року), на дії старшого державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Паршенко О.О., по справі № 916/1714/20.
Суд прийняв скаргу до розгляду в порядку ст. 342 ГПК України.
Скаржник просить суд:
- визнати дії старшого державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Паршенко О.О. щодо не направлення стороні виконавчого провадження постанови про зведення виконавчих проваджень, не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 63856739 після фактичного виконання рішення та не надісланням такої постанови сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження, формування платіжних вимог на підставі наказу № 916/1714/20 від 28.10.2020р. після його фактичного виконання, неправомірними;
- визнати недійсними та скасувати постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 09.12.2020, платіжну вимогу від 15.12.2020 № 63856739 на суму 656 986,13 грн., платіжну вимогу від 24.12.2020 № 63856739 на суму 564 864,89 грн., платіжну вимогу від № 63856739 від 04.01.2021 на суму 384 283,25 грн.
- зобов`язати старшого державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Паршенко О.О. винести постанову про закінчення виконавчого провадження №63856739.
Скарга мотивована тим, що 14.12.2020 р. Рішення та наказ № 916/1714/20, виданий 28.10.2020 року, було виконано в повному обсязі, а отже ВП № 63856739 підлягало закриттю на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження підлягає закінченню у разі Фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, ще в день фактичного виконання рішення в повному обсязі - 14.12.2020 р. так як, згідно ч.2 ст. 39 вказаного закону - постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбаченій: частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин. Проте, в порушення вказаного припису ЗУ «Про виконавче провадження», старшим державним виконавцем не було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 63856739 та не було доведено до відома та надіслано сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження таку постанову, не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення, як того вимагають приписи ч.1 ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження».
Скаржник вказує, що порушене право ДП «МТП «Чорноморськ» у вигляді безпідставного та незаконного стягнення з рахунків останнього, в рамках виконавчого провадження № 63856739, на підставі наказу № 916/1714/20 від 28.10.2020, вже після фактичного виконання Рішення та вказаного наказу в повному обсязі, грошових коштів у розмірі 777918,91 гривень має бути поновлено шляхом повернення таких коштів Чорноморським міським відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Державному підприємству «Морський торговельний порт «Чорноморська".
19.03.2021 року суд отримав відзив старшого державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Паршенко О.О. просить в задоволені скарги відмовити.
Виконавець посилається на повне дотримання з його боку чинного Законодавства України та відсутність порушень порядку виконання судового рішення.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника скаржника, суд вважає, що її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного:
Статтею 339 ГПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Відповідно ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частинами 1, 3 статті 74 ГПК України закріплений обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно ч. 1, 9 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.
Так, з наявних у справі доказів суд встановив наступне.
08.12.2020 року старшим державним виконавцем Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Паршенко О.О. на виконання Рішення суду по цій справі було відкрите виконавче провадження ВП № 63856739, копія постанови була надіслана боржнику, здійснено запит до Податкової служби України щодо отримання інформації про наявні рахунки боржника.
09.12.2020 державним виконавцем винесена постанова про об`єднання виконавчих проваджень № 63856605, № 63856739 у зведене виконавче провадження № 63874173 та направлено згідно ст. 28 Закону сторонам виконавчого провадження.
Тому, загальна сума, яка мала бути стягнута зі скаржника по двом виконавчим провадженням, які були об`єднані у зведене виконавче провадження № 63874173 складала: 1 888 994,16 грн. + 28 337,91 грн. + 7 547 898,18 грн. + 113 218, 48 грн. = 9 578 448,73 грн. (загальна суму до стягнення по двох рішеннях суду, відповідно № 916/1714/20 та 916/1106/20) + 957 844,88 грн. (загальний розмір виконавчого збору) + 538,00 грн. (витрати) = 10 536 831,61 грн.
Як було зазначено, скарга мотивована тим, що скаржнику внаслідок безпідставного списання грошових коштів було завдано матеріальних збитків на загальну суму 777918,91 грн.
Проте, скаржник не надав доказів, з яких суд може встановити загальну суму, що була стягнута зі скаржника в межах зведеного виконавчого провадження № 63874173.
Тобто, до скарги не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що вказана спірна сума була стягнута зі скаржника вже після погашення 10 536 831,61 грн., які мали бути стягнуті в межах зведеного виконавчого провадження № 63874173.
12.01.2021 року на підставі статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» винесена постанова про зняття арешту з коштів та майна боржника у зв`язку з повним погашення боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження № 63856739.
12.01.2021 року на адресу Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява боржника про зупинення виконавчого провадження № 63856739 на підставі ухвали Південно- західного апеляційного господарського суду № 916/1714/20 від 11.01.2021 року про поновлення ДП "МТП "Чорноморськ" строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 13.08.2020 по справі № 916/1714/20. Того ж дня винесена постанова про зупинення виконавчого провадження № 63856739.
Суд звертає увагу, що обидва Рішення Господарського суду Одеської області по справам № 916/1714/20 та № 916/1106/20 є чинними, та підлягають обов`язковому виконанню, а загальна сума до стягнення по відповідних виконавчих провадженнях, яка мала бути стягнута в межах зведеного виконавчого провадження № 63874173, із урахуванням виконавчого збору та витрат складає 10 536 831,61 грн.
Таким чином, незалежно від будь яких інших обставин, єдиною підставою, за якою вказані скаржником 777918,91 грн. є безпідставно стягнутими з нього є доведене належними доказами те, що фактично зі скаржника було стягнути не 10 536 831,61 грн., а 10 536 831,61 грн. + 777918,91 грн.
Таких доказів суду не надано.
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Принцип обов`язковості рішень суду закріплено також в п. 9 ч. З ст. 129 Конституції України.
Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до ч. 4 ст. 27 Закону винесено постанову стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 10% від суми, що підлягає стягненню та винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 269,00 гри.
Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону у разі якщо в заяві стягувана зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 56 Закону Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
Тому, на думку суду державний виконавець діяв в межах повноважень Закону України "Про виконавче провадження".
Отже, суд не вбачає в оскаржуваних діях державного виконавця порушення чинного Законодавства України, які б були б підставою для задоволення скарги.
Щодо посилань скаржника щодо не направлення стороні виконавчого провадження постанови про зведення виконавчих проваджень, суд зазначає.
Згідно статті 28 Закону копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувану про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Ч. 1 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.
Враховуючи вищевказане з отриманням постанови про відкриття виконавчих проваджень боржник отримав вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження, а саме: ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження, який зазначається у постанові про відкриття виконавчого провадження, через офіційний веб-сайт Міністерства юстиції України (згідно статті 8 Закону та Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження).
З огляду на викладене, в задоволені скарги слід відмовити.
Керуючись ст. 343, 344, 234, Господарського процесуального кодексу України, суд

У задоволенні скарги відмовити.
Ухвала набрала законної сили 26.03.2021р.
та може бути оскаржена в порядку ст.253-259 ГПК України
Повний текст ухвали складено 29.03.2021р.
Суддя О.А. Демешин