УХВАЛА

про залишення заяви без розгляду

м. Київ

06.04.2021Справа № 910/9352/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., розглянувши матеріали

заяви відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) Консорціуму "Науково-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд"

про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу

у справі № 910/9352/20

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтажсервіс І"

до Консорціуму "Науково-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд"

про визнання пункту 13.3. договору недійсним та стягнення 22 161 360,31 грн.

за позовом Консорціуму "Науково-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтажсервіс І"

про стягнення коштів у сумі 2 822 049, 53 грн. та повернення майна

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будмонтажсервіс І" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Консорціуму "Науково-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд" про визнання пункту 13.3. договору субпідряду №01-05/2017 від 15.08.2017 недійсним та стягнення 20 213 317,10 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/9352/20, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом на підставі ч.3 ст. 12 ГПК України постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 19.08.2020 року.

У судовому засіданні 19.08.2020 року відповідачем - Консорціумом "Науково-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд" подано зустрічну позовну заяву у справі № 910/9352/20 про стягнення коштів у сумі 2 822 049, 53 грн. та повернення майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2020 року зустрічна позовна заява Консорціума "Науково-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтажсервіс І" про стягнення коштів у сумі 2 822 049, 53 грн. та повернення майна прийнята до розгляду, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом по справі № 910/9352/20 та призначено підготовче засідання.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 року у справі № 910/9352/20 первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтажсервіс І" задоволено частково Стягнуто з Консорціуму "Науково-виробничого об`єднання "Укргідроенергобуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтажсервіс І" заборгованість у сумі 22 161 360,31 грн. та судовий збір у сумі 332 420,40 грн., в іншій частині первісних позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтажсервіс І" на користь Консорціума "Науково-виробничого об`єднання "Укргідроенергобуд" авансові платежі у сумі 2 544 467,80 грн., інфляційні втрати у сумі 17 729,27 грн., 3% річних у сумі 29 198,80 грн., кошти за поставлений товар у сумі 145 719,24 грн. та судовий збір у сумі 41 056,73 грн., в іншій частині зустрічних позовних вимог відмовлено.

Проведено зустрічне зарахування сум, стягнутих за первісним та зустрічним позовом. Стягнуто з Консорціуму "Науково-виробничого об`єднання "Укргідроенергобуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтажсервіс І" заборгованість у сумі 19 424 245, 20 грн. та судового збору у сумі 291 363,67 грн.

Через відділ діловодства суду 25.03.2021 року від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) надійшло клопотання № 207 від 25.03.2021 року про відшкодування судових витрат та поновлення пропущеного з поважних причин процесуального строку для подання доказів, в якому Консорціум просить суд визнати причини пропуску встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України строку на подання доказів понесених витрат на правову допомогу поважними, поновити пропущений процесуальний строк для подачі таких доказів та долучити докази до матеріалів справи, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтажсервіс І" 757 400,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, на підтвердження чого заявником надано відповідні докази та докази направлення копії клопотання про ухвалення додаткового рішення іншому учаснику справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2021 року у зв`язку з відпусткою судді Гулевець О.В. клопотання передано на розгляд судді Селівону А.М.

Окрім цього через канцелярію суду 30.03.2021 року від заявника надійшов супровідний лист № 209 від 30.03.2021 року про долучення документів, підтверджуючих фаховий та професійний рівень представника Консорціуму Крикуна В.Б.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Тобто, обов`язковою умовою подання до суду доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу є звернення до суду із такими доказами в межах встановленого законом строку для подання доказів або його поновлення за рішенням суду, а саме дотримання встановленого приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України п`ятиденного строку з дня ухвалення рішення суду (у разі неподання доказів до закінчення судових дебатів та за умови наявності відповідної заяви, зробленої до закінчення останніх).

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в Додатковій постанові від 03.03.2021 року у справі №912/354/20 наголошує, що докази, які стосуються розміру судових витрат подаються у суворо визначені кодексом строки: до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Згідно ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1 ст. 119 ГПК України).

У відповідності до ч. 3 ст. 116 ГПК України якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, метою яких є недопущення перетворення судового розгляду у безладний процес.

Європейський Суд з прав людини вже звертав увагу на те, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірною гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення у справі "Волчлі проти Франції" (Walchli v. France), заява № 35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року).

Також суд зазначає, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Разом з тим суд звертає увагу, що подаючи відповідне клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання доказів, заявник повинен вказати на існування певних причин, які зумовили прострочення подання таких доказів витрат на професійну правничу допомогу, за наслідками оцінки яких суд вправі поновити вказаний процесуальний строк (тільки якщо дійде висновку, що причини пропуску такого строку є поважними).

Як встановлено судом, рішення суду у справі № 9352/20 було ухвалено 02.03.2021 року, тобто з урахуванням приписів ч. 8 ст. 129 ГПК України останнім днем п`ятиденного строку для подання відповідних доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу є 09.03.2021 року (з урахуванням вихідних та святкових днів).

Натомість Консорціумом "Наукове-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд" клопотання № 207 від 25.03.2021 року про відшкодування витрат на правничу допомогу та додані докази на їх підтвердження подані до Господарського суду міста Києва 25.03.2021 року, тобто поза межами встановленого ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України строку.

При цьому у поданому клопотанні обґрунтовуючи підстави для поновлення пропущеного процесуального строку для подання доказів понесених стороною витрат на професійну правничу допомогу відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) зазначає, що неможливість вчасного подання клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та відповідних доказів повноважним представником Консорціуму - адвокатом Крикуном В.Б. зумовлена перебуванням вказаної особи у відпустці, на підтвердження чого надано копію наказу Адвокатського об`єднання "Крикун та партнери" № 24 від 02.03.2021 року "Про надання частини щорічної відпустки Крикуну В.Б.".

Отже, за твердженням заявника, зазначені обставини є поважними, та, відповідно, зумовили підготовку необхідних документів та вирішення питання оформлення результатів надання адвокатських послуг, зокрема, звіту про надання послуг за період з 01.01.2021 року по 24.03.2021 року та акту про надання послуг від 24.03.2021 року після закінчення відпустки адвоката Крикуна В.Б., оскільки законодавчими приписами ст. 129 ГПК України вимагається належне обґрунтування підстав та розміру понесених стороною витрат на професійну правничу допомогу.

Додатково заявник наголошує на наявності небезпеки захворювання на коронавірусну хворобу для представника Крикуна В.Б. , що і було причиною для перебування останнього у відпустці та обмеження зустрічей з клієнтами.

Судом згідно матеріалів справи та наданих заявником доказів встановлено, що у даній справі № 910/9352/20 Господарським судом міста Києва вступна та резолютивна частини рішення згідно ст. 240 ГПК України проголошені в судовому засіданні 02.03.2021 року, яке відбулось, як свідчить протокол судового засідання від 02.03.2021 року, зокрема, за участі представника Консорціуму "Наукове-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд" адвоката Крикуна В.Б.

При цьому згідно копії наказу № 24 від 02.03.2021 року, підписаного в той самий день Крикуном В.Б. як керуючим партнером АО "Крикун та партнери", останньому надано частину щорічної відпустки на 21 календарний день з 03.03.2021 року по 23.03.2021 року.

За висновками суду, факт надання Крикуну В.Б. частини щорічної відпустки на наступний день після оголошення рішення у даній справі, за умови беззаперечного усвідомлення необхідності подальшого надання суду доказів на підтвердження понесених стороною (клієнтом) витрат на правову допомогу в строки, визначені ч. 8 ст. 129 ГПК України, свідчить про свідоме недотримання стороною процесуальних норм.

Судом також прийнято до уваги, що визначений постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» строк самоізоляції хворого на COVID-19 або особи з підозрою на інфікування COVID-19, та або осіб, які мали контакт із хворим на COVID-19, з моменту контакту із хворим становить 14 днів для осіб, а отже навіть приймаючи до уваги зазначене пояснення необхідності перебування у відпустці тривалість останньої виходить за межі встановленого строку.

Також суд зазначає, що чинним процесуальним законодавством не передбачено конкретного переліку причин пропуску процесуальних строків для подання доказів витрат на професійну правничу допомогу, які в розумінні законодавця є поважними, однак поважність підстав для його поновлення не може бути обґрунтована визначенням безпосереднього виконавця роботи в межах установи, організації, підприємства тощо. Встановлений внутрішній порядок розподілу роботи або документації, а також надання щорічних відпусток не може впливати на обчислення процесуальних строків.

Доводи заявника щодо введення карантину та перебування особи, якою підписано надані суду докази, у відпустці не можуть бути розцінені судом як поважні чи як непереборні обставини для поновлення строку на подання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, оскільки, на думку суду, зводяться до внутрішньої організації роботи представника Консорціуму "Наукове-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд".

Будь - яких інших, окрім наведених, доказів на підтвердження підстав неможливості звернутися з доказами на підтвердження витрат на правову допомогу в межах процесуального строку, та які б підтверджували наявність особливих та непереборних обставин, що перешкодили вчинити відповідні процесуальні дії та подати необхідні докази до матеріалів вказаного клопотання не надано.

В свою чергу, органи державної влади, суб`єкти господарювання та громадяни поставлені законом у рівні умови, у зв`язку з чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним господарюючим суб`єктам перед іншими учасниками судового процесу призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

З викладеного вбачається, що пропуск строку на подання до суду доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу залежав не від об`єктивних причин, а від суб`єктивних чинників, які особа, що звернулась із відповідним клопотанням, могла і повинна була уникнути під час звернення до суду.

Таким чином, з огляду на наведені представником Консорціуму підстави для поновлення строку на подання доказів понесених витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку про те, що вони не є поважними та не можуть бути взяті до уваги в якості підтвердження наявності виключних та поважних підстав такого пропуску та для поновлення відповідного строку.

За таких обставин суд дійшов висновку, що Консорціумом "Наукове-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд", звернувшись до суду із даним клопотанням лише 25.03.2021 року, пропущено 5-ти денний строк, встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України, і причини пропуску такого строку суд не визнає поважними, а отже, клопотання про поновлення процесуального строку задоволенню не підлягає, та, відповідно, заяву про прийняття додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі №910/9352/20 слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 118, 119, 123, 126, 129, 221, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Консорціуму "Наукове-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд" про поновлення процесуального строку для подання доказів.

2. Заяву Консорціуму "Наукове-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/9352/20 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання 06.04.2021 року та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя А.М.Селівон