ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2021 р. м. Київ Справа № 911/2352/19 (911/3727/20)

за позовною заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроторг-2015» (08702, Київська обл., м. Обухів, вул. Каштанова, буд. 7-В, оф. 8; )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Маїс» (20921, Черкаська обл., Чигиринський р-н, с. Боровиця, вул. Дерев`янка, буд. 2А; )

про стягнення 6776,00 грн.

у відокремленому провадженні в межах справи № 911/2352/19

за заявою Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд 5А; )

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроторг-2015» (08702, Київська обл., м. Обухів, вул. Каштанова, буд. 7-В, оф. 8; )

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

Без виклику представників учасників у справі.

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/2352/19 за заявою ГУ ДПС у Київській області про банкрутство ТОВ «Украгроторг-2015».

Постановою Господарського суду Київської області від 03.12.2019 визнано банкрутом ТОВ «Украгроторг-2015» та відкрито його ліквідаційну процедуру, ліквідатором Банкрута призначено арбітражного керуючого Демчана О.І.

На даний час у справі триває ліквідаційна процедура.

24.12.2020 до суду надійшла позовна заява ліквідатора ТОВ «Украгроторг-2015» від 11.12.2020 № 02-73/122 (вх. № 3778/20) до Відповідача ТОВ «АПК «Маїс» про стягнення заборгованості у сумі 6776,00 грн.

Ухвалою суду від 29.12.2020 відкрито провадження щодо розгляду вказаної позовної заяви, за правилами спрощеного позовного провадження у відокремленому провадженні в межах справи № 911/2352/19 про банкрутство ТОВ «Украгроторг-2015»; встановлено процесуальні строки сторонам для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень; за клопотанням Позивача витребувано від Відповідача оригінал для огляду та належним чином засвідчену копію для залучення до матеріалів справи договору № 4 від 10.08.2015; витребувано від Офісу великих платників податків ДПС належним чином засвідчені копії для залучення до матеріалів справи податкових декларацій з податку на додану вартість по ТОВ «АПК «Маїс» () за серпень 2015 року (звітний період) разом з додатком 5 (розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів).

Вказана ухвала суду від 29.12.2020 отримана представником Позивача нарочно 04.01.2021 та Відповідачем засобами поштового зв`язку 08.01.2021 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 384), отже сторони належним чином повідомлені про дане судове провадження.

22.01.2021 до суду надійшов відзив Відповідача від 15.01.2021 № 125 (вх. № 1585/21) на позов.

25.01.2021 до суду надійшла заява Офісу великих платників податків ДПС від 16.01.2021 б/№ (вх. № 1698/21) про надання витребуваних судом доказів.

04.02.2021 до суду надійшли письмові заперечення Позивача від 02.02.2021 № 02-73/132 (вх. № 2657/21) на відзив Відповідача.

01.03.2021 до суду надійшли письмові пояснення кредитора у справі про банкрутство - ГУ ДПС у Київській області б/№, б/дати (вх. № 4815/21) по суті справи.

Судом встановлено, що сторони у справі протягом встановленого ухвалою суду від 29.12.2020 строку скористались передбаченими ГПК України правами на подання відзиву на позов і заперечень на відзив.

Враховуючи викладене вище розгляд справи здійснюється судом згідно матеріалів позовної заяви, відзиву Відповідача на позов і заперечень Позивача на відзив, а також доказів, наданих Офісом великих платників податків ДПС на виконання вимог ухвали суду від 29.12.2020.

Судом встановлено, що сторонами справи не подавалися до суду заяви в порядку ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Узагальнені доводи Позивача є наступними.

За результатом аналізу податкової звітності Боржника, зокрема податкової накладної від 10.08.2015 № 4, а також аналізу виписки з банківського рахунку Боржника ліквідатором встановлено, що Боржником у серпні 2015 року було надано ТОВ «АПК «Маїс» послуги на загальну суму 6776,00 грн з ПДВ, однак вказані послуги не були оплачені Відповідачем, отже заборгованість Відповідача перед Позивачем за надані послуги становить 6776,00 грн.

Крім цього ліквідатор зазначив, що у нього відсутній примірник договору від 10.08.2015 № 4 та будь-які інші первинні документи, на підставі яких надавалися послуги, за виключенням податкової накладної № 4 від 10.08.2015, наданої ліквідатору органом ДПС. Вжиті ліквідатором Банкрута заходи щодо отримання бухгалтерської документації Боржника від попереднього керівництва Боржника виявились безрезультативними.

Вимога ліквідатора Банкрута, адресована Відповідачу, про надання первинних документів щодо надання ТОВ «Украгроторг-2015» послуг та погашення заборгованості за надані послуги залишена Відповідачем без реагування.

Узагальнена позиція Відповідача, викладена у відзиві на позов.

Відповідачем в ході перевірки не було виявлено договору за № 4 від 10.08.2015, про який зазначає Позивач.

Натомість встановлено наявність договору цесії від 10.08.2015 № 4/1, укладеного між ТОВ «АПК «Маїс», ТОВ «Украгроторг-2015» та ТОВ «Інвест-Кепітал-Буд-Груп-2015», за умовами якого Відповідач відступив на користь Позивача право вимоги до ТОВ «Інвест-Кепітал-Буд-Груп-2015», яке виникло на підставі договору № 4 від 10.08.2015, отже з позиції Відповідача питання повернення боргу має вирішуватись між ТОВ «Украгроторг-2015» та ТОВ «Інвест-Кепітал-Буд-Груп-2015».

Крім цього Відповідач зазначає про пропуск Позивачем строку позовної давності для звернення до суду з відповідними вимогами, внаслідок чого у задоволенні позову слід відмовити на підставі ст. 257, 267 ЦК України.

Відносно вказаних доводів Відповідача Позивач зазначив, що договір цесії від 10.08.2015 № 4/1 не має відношення до правовідносин, які склались між сторонами щодо надання послуги з ремонту насоса KEYS-105, та які підтверджені податковою накладною від 10.08.2015 № 4 і фактом використання Відповідачем податкового кредиту, який у останнього виник у зв`язку з здійсненням господарської операції по наданню послуг на суму 6776,00 грн.

Щодо заяви Відповідача про застосування строків позовної давності Позивач просить суд врахувати судову практику Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладену в постанові від 17.03.2020 у справі № 10/5026/995/2012 та зазначає, що арбітражного керуючого Демчана О.І. призначено ліквідатором Банкрута 03.12.2019, отже відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг строку позовної давності для ліквідатора розпочався після його призначення у даній справі.

Крім цього ліквідатор зазначив, що Відповідачем не надано на вимогу суду примірника договору про надання послуг з ремонту насоса KEYS-105 від 10.08.2015 № 4, отже Відповідачем не доведено факту пропуску Позивачем строку позовної давності у даній справі, оскільки умови договору можуть містити будь-який строк оплати за договором, у т.ч. шляхом оплати після отримання вимоги.

При цьому, у зв`язку з ненаданням Відповідачем примірника договору про надання послуг з ремонту насоса KEYS-105 від 10.08.2015 № 4, строк оплати наданих послуг слід обраховувати згідно з приписами норм ч. 2 ст. 530 ЦК України, а саме протягом 7 днів з дати вручення Відповідачу вимоги № 02-73/82 від 26.02.2020, яка була направлена Позивачем Відповідачу у лютому 2020 року.

На підставі викладеного Позивач просить суд у випадку, якщо суд прийде до висновку про пропуск Позивачем строку позовної давності, визнати причини пропуску строку поважними та задовольнити позовні вимоги повністю.

Згідно ч. 1, 2 ст. 7 КУзПБ, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Детально розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши подані докази, суд встановив наступне.

Згідно ч. 2, 8 ст. 12 КУзПБ, арбітражний керуючий серед іншого зобов`язаний проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника та подавати результати такого аналізу до господарського суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію. Під час виконання повноважень арбітражний керуючий має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, що міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється центральними органами виконавчої влади, які забезпечують їх ведення.

Частиною 1 статті 61 КУзПБ встановлено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КУзПБ, з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю.

Як вже вказано вище, постановою Господарського суду Київської області від 03.12.2019 визнано банкрутом ТОВ «Украгроторг-2015» та відкрито його ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено арбітражного керуючого Демчана О.І.

За результатом аналізу податкової звітності Банкрута та руху коштів по банківському рахунку ліквідатором встановлено, що ТОВ «Украгроторг-2015» у серпні 2015 року було надано ТОВ «АПК «Маїс» послугу з ремонту насоса KEYS-105 на загальну суму 6776,00 грн.

Зазначене підтверджується податковою накладною від 10.08.2015 № 4, яка подавалась Позивачем до контролюючого органу і копія якої надана органом ДПС ліквідатору.

Крім цього, на виконання ухвали суду від 29.12.2020 Офісом великих платників податків ДПС надано копію податкової декларації ТОВ «АПК «Маїс» з ПДВ з додатком 5 розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів за серпень 2015 року, що подавалась Відповідачем до контролюючого органу, в якій відображено факт формування податкового кредиту за відповідною господарською операцією.

У зв`язку з тим, що попереднім керівництвом Боржника не було передано арбітражному керуючому Демчану О.І. бухгалтерської документації Боржника, ліквідатор Банкрута звернувся до Відповідача з вимогою від 26.02.2020 № 02-73/82 про перерахування коштів та надання копій документів, на підставі яких Позивачем надано Відповідачу вказану послугу, однак вимога залишена Відповідачем без реагування.

З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з відсутністю у ліквідатора Банкрута первинних бухгалтерських документів щодо здійснення між сторонами відповідних господарських операцій, на підтвердження факту надання Боржником послуг Відповідачу ліквідатор посилається тільки на податкову накладну, яка надана органом ДПС на запит ліквідатора та зауважує, що Відповідачем сформовано податковий кредит за даною господарською операцією, що додатково свідчить про отримання послуги від ТОВ «Украгроторг-2015».

Ліквідатор просить врахувати правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 905/49/15, зокрема відносно того, що у разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Відповідно до частин 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77, 79 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як вже зазначено вище, на підтвердження надання послуг Позивачем надано тільки податкову накладну від 10.08.2015 № 4. В податковій накладній міститься посилання на цивільно-правовий договір від 10.08.2015 № 4.

Позивачем не надано договору від 10.08.2015 № 4 та будь-яких інших первинних документів на підтвердження виконання сторонами зобов`язань за відповідним договором, що унеможливлює дослідження судом істотних умов договору, у т.ч. строку та порядку розрахунків за договором.

Згідно відзиву на позов, Відповідачем в ході перевірки не виявлено договору про надання послуг від 10.08.2015 № 4, укладеного з ТОВ «Украгроторг-2015».

Суд зазначає, що податкова накладна як доказ може оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі, проте не може бути єдиним доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару (надання послуги) покупцю та його прийняття ним.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 905/49/15, на яку посилається Позивач.

Враховуючи все викладене вище, зокрема ненадання Позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження надання послуг за договором від 10.08.2015 № 4, за виключенням податкової накладної від 10.08.2015 № 4, яка, як встановлено вище, не може бути єдиним доказом на підтвердження факту надання послуг, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність заявлених позовних вимог, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні позову.

Стосовно строку позовної давності, про пропуск якої заявлено Відповідачем у відзиві, слід зазначити наступне.

Враховуючи, що пропуск строку позовної давності є підставою для відмови в позові в разі наявності підстав для його задоволення, однак за наслідками розгляду спору по суті судом не встановлено підстав для задоволення позовних вимог, питання пропуску строку позовної давності не підлягає дослідженню, оскільки не впливає на результат вирішення спору.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2102,00 грн покладаються Позивача.

Керуючись ст. 129, 233, 238, 240, 241, 256, п. 17.5. розділу ХІ ГПК України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Копію рішення надіслати сторонам.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд Київської області протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Дата складення та підписання рішення 29.03.2021.

Суддя С.Ю. Наріжний