ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.03.2021р. Справа № 917/1396/20

Суддя господарського суду Полтавської області Ореховська О.О, розглянувши після виходу з відпустки

заяву Фізичної особи - підприємця Різника Сергія Володимировича від 16.03.2021р. б/н (вх. № 2937 від 17.03.2021р.)

про компенсацію здійснених витрат на правову допомогу у справі

за позовною заявою Фізичної особи - підприємця Кукси Раїси Василівни, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

до Полтавської обласної державної адміністрації, 36014, м.Полтава, вул. Жовтнева, 45,

треті особи без самостійних вимог не предмет спору на стороні відповідача -

1) Фізична особа - підприємець Різник Сергій Володимирович, АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

2) Управління інфраструктури та цифрової трансформації Полтавської обласної державної адміністрації (36014, м. Полтава, вул. Соборності, 45, ідентифікаційний код 35439821);

3) Лохвицька районна державна адміністрація Полтавської області (37200, Полтавська область, м. Лохвиця, вул. Перемоги, 1, ідентифікаційний код 04057273).

про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Полтавської області розглядалася справа № 917/1396/20 за позовною заявою Фізичної особи - підприємця Кукси Раїси Василівни (далі - ФОП Кукса Р.В., позивач) до Полтавської обласної державної адміністрації (далі - Полтавська ОДА відповідач) , за участю третіх осіб без самостійних вимог не предмет спору на стороні відповідача - 1) Фізичної особи - підприємця Різника Сергія Володимировича (далі - ФОП Різник С.В., третя особа - 1); 2) Управління інфраструктури та цифрової трансформації Полтавської обласної державної адміністрації (далі - третя особа -2) ; 3) Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області (далі - третя особа -3) про визнання недійсним договору,

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 25.02.2021р. провадження у даній справі було закрито в зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі п. 2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

16.03.2021р. ФОП Різником С.В. (третя особа - 1) у формі електронного документу подана до суду заява про компенсацію здійснених витрат на правову допомогу (вх. № 2902). Проте, судом встановлено, що вказана заява не посвідчена електронним цифровим підписом.

Відповідно до ч. 3 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.

Отже, документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв`язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.

З огляду на викладене, не посвідчена електронним цифровим підписом заява про компенсацію здійснених витрат на правову допомогу (за вх. № 2902 від 16.03.2021р.) не може бути прийнята судом до розгляду.

17.03.2021р. через канцелярію господарського суду Полтавської області надійшов оригінал заяви ФОП Різника С.В. про компенсацію здійснених витрат на правову допомогу, відповідно до якої заявник, з посиланням на ч. 5 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, просить прийняти рішення про стягнення на користь ФОП Різника С.В. витрат на правову допомогу (вх. № 2937).

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що детальний опис робіт (надання послуг), виконаних адвокатом та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги по справі з доказами понесених таких витрат було подано до суду 25.01.2021р. ( а.с. 6, 13-14 т.2). Детальний опис робіт ( а.с. 6 ) містить прохання стягнути з позивача по справі - Фізичної особи - підприємця Кукси Раїси Василівни на користь ФОП Різник С.В. (третя особа - 1) витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 600, 00 грн.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 25.01.2021р. ФОП Різник С.В. подав до суду Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги у справі № 917/1396/20 (вх. № 799), відповідно до якого адвокатом надано наступні послуги:

02.10.2020р. - ознайомлення з матеріалами справи та зняття з неї фотокопій ( 1 200,00грн.);

09.10.2020р. - складання адвокатом пояснення на позовну заяву (7арк.), формування її надсилання учасникам справи та подача до суду (2 400,00грн.);

09.10.2020р. - складання адвокатом клопотання про залучення третьої особи (2арк.), формування її надсилання учасникам справи та подача до суду (400,00грн.);

09.10.2020р. - складання адвокатом клопотання про закриття провадження у справі (2арк.), формування її надсилання учасникам справи та подача до суду (400,00грн.);

01.12.2020р. - участь у судовому засіданні господарського суду Полтавської області (1 200,00грн.).

Відповідно до акту від 21.01.2021 р. прийому-передачі послуг за договором про надання правничої допомоги № 269 від 01 жовтня 2020 р. загальна вартість послуг на надання професійної правничої допомоги становить 5 600,00грн. Договір про надання правничої допомоги № 269 від 01 жовтня 2020 р., ордер від 01.10.2020 р. та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ № 1396 залучені заявником в копіях до матеріалі справи із клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 68-73 т.1).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується заява, суд дійшов до висновку, що заява третьої особи - 1 про розподіл судових витрат не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частинами 1 та 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1 - 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України

витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В ч. 5 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

З аналізу положень ст. 130 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду право на відшкодування судових витрат передбачено лише відповідачу у справі.

Оскільки ФОП Різник С.В. у справі мав статус третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, посилання ним у заяві про компенсацію здійснених витрат на правову допомогу (за вх. № 2937 від 17.03.2021р.) на приписи ч. 5 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України є безпідставними.

Також судом прийнято до уваги, що у Детальному описі робіт (наданих послуг) (вх. № 799 від 25.01.2021р.) ФОП Різник С.В. просить вирішити питання про стягнення з позивача - ФОП Кукси Р.В. на користь ФОП Різника С.В. витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 600,00грн., посилаючись на приписи ст. 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України.

В реагування на зазначене суд зауважує, що приписами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, яка встановлює порядок розподілу судових витрат, зокрема ч. 13 зазначеної статті визначено, що судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Суд вважає помилковим застосування ФОП Різником С.В. у спірних правовідносинах приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, оскільки дана справа по суті не розглядалася та спір у ній не вирішувався, а тому й неможливо було дійти однозначного висновку про те, заперечував чи підтримував ФОП Різник С.В. заявлені у справі позовні вимоги та, в залежності від цього, розподілити судові витрати ФОП Різника С.В.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням вищевикладеного у сукупності, суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви ФОП Різника С.В. про компенсацію здійснених витрат на правову допомогу (вх. № 2937 від 17.03.2021р.).

При цьому, при винесенні даної ухвали судом прийнято до увагу правову позицію Касаційного господарського суду у складі Верховного суду, викладену у Постанові від 30.08.2018р. у справі № 910/23235/17.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця Різника Сергія Володимировича від 16.03.2021р., б/н (вх. № 2937 від 17.03.2021р.) про компенсацію здійснених витрат на правову допомогу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 29.03.2021р. та може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені статтями 255, 256 та 257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали: 29.03.2021р.

Суддя О.О. Ореховська