Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/154/21

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Веркалець У.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карго-Лайн"

про стягнення 49151,89 грн.

Процесуальні дії по справі.

Господарський суд Житомирської області за правилами спрощеного позовного провадження ухвалою суду від 18.02.2021 року відкрито провадження у справі за позовом ПрАТ "Страхова компанія "Перша" до відповідача ТОВ "Карго-Лайн" про стягнення 49151,89грн.

09.03.2020 року до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника та підтримання позову в повному обсязі.

У судовому засіданні 25.03.21р. встановлено, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті 25.03.2021 року спір вирішено за наявними матеріалами з прийняттям вступної та резолютивної частини рішення про часткове задоволення позову.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" (м. Київ) звернулася з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Карго-Лайн" про стягнення 49151,89грн заборгованості, з яких: 36500,00грн основного боргу, 8195,21грн пені, 1706,59грн 3% річних та 2750,09грн інфляційних втрат.

В обґрунтування фактичних підстав позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язання зі сплати періодичних щомісячних платежів у порядку, розмірі та у строки, визначені договором №ГО-005/2019 про добровільне відшкодування збитків від 18.07.2019 року.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Справу розглянуто за наявними матеріалами справи та на підставі ч.9 ст. 165 та ст. 178 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

18.07.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Карго-Лайн" (Відповідач, Особа, відповідальна за завдану шкоду, Сторона -1) та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія"Перша" (Позивач, Страхова компанія, Сторона - 2) було укладено Договір №ГО-005/2019 про добровільне відшкодування збитків (надалі за текстом - Договір №ГО-005/2019), предметом якого сторони визначили, що Особа, відповідальна за завдану шкоду: власник транспортного засобу марки "DAF TE 95 XF 480", державний номерний знак НОМЕР_1 (ТОВ "Карго-Лайн"), визнає свою цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну майну Потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце "10" грудня 2018 року на 468 км + 600 м а/д М07 Київ-Ковель-Ягодин.

Потерпілий: ТОВ "ВДТ-К" (власник транспортного засобу марки "Mercedes-Benz 2543", державний номерний знак НОМЕР_2 та напівпричепу марки "Samro RT 26 RJ", державний номерний знак НОМЕР_3 , отримав страхове відшкодування в розмірі 100000,00грн (сто тисяч гривень 00 копійок) за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ №6184574). Вина особи яка спричинила ДТП (водія транспортного засобу марки "DAF TE 95 XF 480", державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 , котрий на момент вчинення ДТП перебував у трудових відносинах зі Стороною-1), підтверджується постановою Корольовського районного суду міста Житомира від 01 березня 2019 року по справі №296/12324/18 (п. 2.2. Договору №ГО-005/2019).

Особа, відповідальна за завдану шкоду - Сторона -1 визнає, що сума загального сплаченого Страховою компанією Потерпілому страхового відшкодування становить 100 000,00грн (сто тисяч гривень 00 коп. ) (п. 2.3. Договору №ГО-005/2019).

Особа, відповідальна за завдану шкоду - Сторона - 1 особа, відповідальна за завдану шкоду - Сторона -1 визнає за Страховою компанією право зворотної вимоги (регресу) та зобов`язується добровільно відшкодувати понесені Страховою компанією витрати, пов`язані з виплатою Потерпілому страхового відшкодування на суму 100 000, 00 грн (сто тисяч гривень 00 копійок) (п. 2.4. Договору №ГО-005/2019).

Порядок розрахунків та кінцевий строк оплати визначаються Додатком №1, що являється невід`ємною частиною цього Договору (п. 2.5. Договору №ГО-005/2019).

Права та обов`язки сторін сторони погодили у розділі 3 Договору №ГО-005/2019.

У підп. 3.2.1., 3.2.2. п. 3.2. Договору №ГО-005/2019 визначено, що Особа, відповідальна за завдану шкоду зобов`язана дотримуватися узгоджених строків оплати та повністю здійснити оплату зворотної вимоги; у випадку несплати чергових платежів в строки та в порядку, передбаченому Додатком №1, що являється невід`ємною частиною цього Договору, за весь період прострочення сплатити пеню за кожний день затримки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від заборгованості.

Строк дії Договору №ГО-005/2019, згідно п. 4.1. якого з моменту підписання сторонами та діє до остаточного виконання фінансового зобов`язання (а.с. 7-9).

Додатком №1 до Договору №ГО-005/2019 сторони визнали, що загальний розмір збитків, що підлягають відшкодуванню Особою, відповідальною за завдану шкоду на користь Страхової компанії, становить 100 000, 00 грн (сто тисяч гривень 00 копійок).

У п. 2 Додатку №1 до Договору №ГО-005/2019 сторони погодили графік платежів:

дата чергового платежу сума чергового платежу залишок боргу

- до 28 серпня 2019 року 8 500, 00 грн 91 500, 00 грн

- до 28 вересня 2019 року 8 500, 00 грн 83 000, 00 грн

- до 28 жовтня 2019 року 8 500, 00 грн 74 500, 00 грн

- до 28 листопада 2019 року 8 500, 00 грн 66 000, 00 грн

- до 28 грудня 2019 року 8 500, 00 грн 57 500, 00 грн

- до 28 січня 2020 року 8 500, 00 грн 49 000, 00 грн

- до 28 лютого 2020 року 8 500, 00 грн 40 500, 00 грн

- до 28 березня 2020 року 8 500, 00 грн 32 000, 00 грн

- до 28 квітня 2020 року 8 500, 00 грн 23 500, 00 грн

- до 28 травня 2020 року 8 500, 00 грн 15 000, 00 грн

- до 28 червня 2020 року 8 500, 00 грн 6 500, 00 грн

- до 28 липня 2020 року 6 500, 00 грн 00, 00

(При цьому, суд звертає увагу, що позивачем допущено технічну описку в році платежу за квітень 2020 року, тоді як останнім зазначено 2019 рік, що не відповідає структурі черговості платежу).

У п. 3 Додатку №1 до Договору №ГО-005/2019 сторони визначили реквізити для оплати а саме:

- отримувач коштів: ПрАТ "СК"Перша" п/р НОМЕР_4 в КБ "Приватбанк", МФО 380775, ;

- призначення платежу: - відшкодування в порядку регресу за ТОВ "Карго-Лайн" по справі №ЦВ0616370 (а.с. 10).

Як визнає сам позивач, відповідач частково здійснив сплату чергових платежів за Договором №ГО-005/2019 року на загальну суму 63 500, 00 грн, а саме:

1) 8 500, 00 грн - 28.08.2019 року; 2) 8 500, 00 грн - 27.09.2019 року; 3) 8 500, 00 грн - 28.10.2019 року; 4) 8 500, 00 грн - 28.11.2019 року; 5) 8 500, 00 грн - 28.12.2019 року; 6) 2 000, 00 грн - 30.04.2020 року; 7) 2 000, 00 грн - 25.05.2020 року; 8) 5 000, 00 грн - 25.06.2020 року; 9) 5 000, 00 грн- 08.07.2020 року; 10) 1 000, 00 грн - 22.07.2020 року; 11) 3 000, 00 грн - 14.08.2020 року; 12) 3 000, 00 грн - 01.09.2020 року.

Оскільки відповідач в досудовому порядку не сплатив кошти залишку чергових платежів за Договором №ГО-005/2019, позивач звернувся з позовом до суду про примусове стягнення коштів залишку чергових платежів за Договором №ГО-005/2019 в розмірі 36500,00 грн, одночасно заявив до стягнення додаткові матеріально-правові вимоги про стягнення пені в розмірі 8195,21грн та нарахував 3% річних в розмірі 1706,59грн та інфляційні втрати в розмірі 2750,09грн в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

1. Договір є підставою виникнення зобов`язання (п. 1 ч. 2 ст. 11, ч.2 ст. 509 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору ( ч.1 ст. 526 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач не належним чином здійснив свої зобов`язання по сплаті коштів періодичних платежів у розмірі та у строки, визначені у графіку платежів Додатку №1 до Договору №ГО-005/2019 сплативши лише 63 500, 00 грн.

У ч. 1 ст. 222 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин, що порушили майнові права та законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Отже, борг у сумі 36 500,00грн залишився несплаченим, тому суд визнає обґрунтованою вимогу про стягнення боргу в заявленому розмірі.

2. Щодо вимоги про стягнення пені в розмірі 8195,21 грн.

У ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч.1 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Отже, встановивши розмір, термін і порядок нарахування штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання, законодавець передбачив також і право сторін врегулювати ці відносини у договорі. Тобто сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 Цивільного кодексу України), а взагалі врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (частина третя статті 6 Цивільного кодексу України), у тому числі, мають право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати). Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 21.06.2017 зі справи № 910/2031/16 та Верховного Суду від 10.04.2018 зі справи № 916/804/17.

Як зазначалося раніше, у підп. 3.2.2. п. 3.2. Договору №ГО-005/2019 сторони погодили, що у випадку несплати чергових платежів в строки та в порядку, передбаченому Додатком №1, що являється невід`ємною частиною цього Договору, за весь період прострочення сплатити пеню за кожний день затримки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від заборгованості.

Отже, умовами Договору №ГО-005/2019 сторони погодили пеню за весь період прострочення, а її розмір - подвійна облікова ставка НБУ.

Позивачем заявлено до стягнення пеню в розмірі 8195,21грн за період з 08.02.2020 року по 03.02.2021 року, при цьому для здійснення обрахунку взято суму боргу в розмірі 57500, 00 грн.

Судом встановлено, що Відповідач у строки, визначені у графіку платежів у Додатку №1 до Договору №ГО-005/2019 здійснював належну сплати до грудня місяця 2019 року, однак починаючи з січня 2020 року допустив прострочення.

Водночас за змістом статей 86, частини 5 статті 236, статті 237 ГПК господарський суд з`ясував обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснив оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується ( постанова ОП ВС у складі КГС від 18.09.20р. у справі № 916/4693/15).

Так, за умовами укладеного договору кожен черговий платіж має свій строк виконання, отже у кожного періодичного платежу, у разі наявності прострочення з оплати, початок періоду прострочення буде різним незалежно від однієї дати закінчення кожного періоду.

Судом встановлено, що черговий платіж в січні 2020 року Відповідачем прострочено.

1.1) період прострочення: з 29 січня 2020 року, однак позивач взяв період не з 29 січня, а з 08.02.2020 року (субота) що є його правом, тому початок прострочення за період з: 08.02.2020 року по 29.04.2020 року, сума боргу 8500, 00 грн, сума пені - 391, 09 грн;

- відповідач 30.04.2020 сплатив 2000,00 грн, 25.05.2020 - 2000, 00 грн, 25.06.2020 - 5000, 00 грн., тобто закрив платіж січня 2020 року в розмірі 8500, 00 грн, а 500,00 грн йде на лютий 2020 року.

1.2) за період з 01.05.2020 року по 24.05.2020 року, сума боргу (8500, 00 грн -2000, 00 грн) 6500, 00 грн, кількість днів прострочення 24 дні прострочення, сума пені - 68, 20 грн;

- відповідач 25.05.2020 року сплатив ще 2000, 00 грн, отже борг (6500, 00 грн-2000, 00 грн) 4500, 00 грн.

1.3) за період з 26.05.2020 по 24.06.2020 року, сума боргу 4500,00 грн, кількість днів прострочення 30 днів прострочення, сума пені - 52, 62 грн;

- відповідач 25.06.2020 року сплатив 5000, 00 грн, тому закрив платіж січня 2020 року на суму 8500, 00 грн, тому з суми сплати 5000, 00 грн - 500, 00 грн йде на платіж лютого 2020 року.

Отже, 25.06.2020 року відповідач закрив платіж за січень 2020 року.

2. Платіж за лютий 2020 року в сумі 8500, 00 грн підлягав сплаті до 28.02.2020 року включно. Отже з 29.02.2020 року прострочення платежу.

2.1) за період з 29.02.2020 року по 24.06.2020 року, сума боргу 8500, 00 грн, кількість днів прострочення 117 днів прострочення, сума пені - 479, 81 грн;

- відповідачем сплачено 25.06.2020 року 5000, 00 грн, тому цією сумою закрито платіж за січень 2020 року, 500,00 грн за лютий 2020 сплата.

2.2) період з 26.06.2020 року по 07.07.2020 року, сума боргу (8500, 00 грн -500, 00 грн) 8000, 00 грн, кількість днів прострочення 12 днів, сума пені - 31, 48 грн;

- відповідач сплатив 08.07.2020 року 5000, 00 грн, отже залишок боргу 8000,00 - 5000, 00 грн = 3 000, 00 грн.

2.3) період з 09.07.2020 року по 21.07.2020 року, сума боргу 3000, 00 грн, кількість днів прострочення 13 днів, сума пені - 12, 79 грн;

- відповідач 22.07.2020 року сплатив 1000, 00 грн, отже борг (3000,00 грн- 1000,00) становить 2000, 00 грн.

2.4) період з 23.07.2020 року по 13.08.2020 року, сума боргу 2000, 00 грн, кількість днів прострочення 22 дні, сума пені становить - 14,43 грн;

- відповідач 14.08.2020 року сплатив 3000, 00 грн, отже борг в сумі 2000, 00 грн закрив, тому платіж за лютий 2020 року закрив повністю, отже 1000, 00 грн із суми сплаченої 14.08.2020 року 3000,00 грн йде на платіж березня 2020 року.

3. Платіж за березень 2020 року в сумі 8500, 00 грн підлягав сплаті 28 березня 2020 року включно, отже з 29.03.2020 року (це неділя), оскільки позивач не довів можливість виконання відповідачем свого обов`язку у вихідний день, тому суд вбачає останній день для сплати коштів понеділок 30.03.2020 року, отже з 31.03.2020 року прострочення платежу.

3.1) період прострочення з 31.03.2020 року по 13.08.2020 року, сума боргу 8500, 00 грн, кількість днів прострочення 137 днів, сума пені - 471,91 грн;

- відповідач сплатив 14.08.2020 року 3 000,00 грн, закрив платіж за лютий 2020 року, тому 1000, 00 грн закриває частково платіж за березень 2020 року,

3.2.) період прострочення з 15.08.2020 року по 31.08.2020 року, сума боргу 7500, 00 грн, кількість днів прострочення 17 днів, сума пені - 41,80 грн;

- відповідач 01.09.2020 року частково сплатив 3 000,00 грн, отже сума боргу (7500,00 грн - 3 000, 00 грн) становить 4 500, 00 грн.

3.3) період прострочення з 02.09.2020 року по 03.02.2021 року, сума боргу 4500, 00 грн, кількість днів прострочення 155 днів, сума пені - 228, 83 грн.

4. Платіж за квітень 2020 року підлягав сплаті до 28.04.2020 року включно, однак з 29.04.2020 року прострочення.

- відповідач нічого не сплатив.

4.1) період прострочення з 29.04.2020 року по 03.02.2021 року, сума боргу 8500, 00 грн, кількість днів прострочення 281 день, сума пені - 824, 25 грн

5. Платіж за травень 2020 року підлягав сплаті до 28.05.2020 року включно, отже з 29.05.2020 року прострочення.

- відповідач нічого не сплатив.

5.1) період прострочення з 29.05.2020 року по 03.02.2021 року, сума боргу 8500, 00 грн, кількість днів прострочення 251 день, сума пені - 712,77 грн;

6. Платіж за червень 2020 року підлягав сплаті до 28.06.2020 року включно, отже з 29.06.2020 року прострочення.

- відповідач нічого не сплатив.

6.1) період прострочення з 29.06.2020 року по 03.02.2020 року, сума боргу 8500, кількість днів прострочення 220 днів, сума пені - 613, 37 грн.

7. Платіж за липень 2020 року підлягав сплаті до 28.07.2020 року, отже з 29.07.2020 року прострочення.

- відповідач нічого не сплатив.

7.1) період прострочення з 29.07.2020 року по 03.02.2020 року, сума боргу 6500, 00 грн, кількість днів прострочення 190 днів, сума пені - 405, 12 грн.

Отже, обґрунтованою до стягнення є пеня в розмірі 4 348, 47 грн, тому в частині стягнення 3 846, 74 грн пені суд відмовляє.

3. Щодо 3% річних та суми інфляційних втрат.

Право позивача на стягнення 3% річних гарантується правилом ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07 квітня 2020 року у справі №910/4590/19 зобов`язання зі сплати, 3% річних та суму інфляційних втрат є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування суми інфляційних втрат та 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, від 13.11.2019 року №922/3095/18, від 18.03.2020 року у справі №902/417/18.

Позивач просить суд стягнути 1706,59грн 3% річних із суми боргу 57 500, 00 грн та як вже констатував суд, що кожного періодичного платежу, у разі наявності прострочення з оплати, початок періоду прострочення буде різним.

Суд здійснив власний розрахунок 3% річних, зокрема.

1. Черговий платіж в січні 2020 року відповідачем прострочено.

1.1) період прострочення: з 29 січня 2020 року, однак позивач взяв період не з 29 січня, а з 08.02.2020 року, що є його правом, тому початок прострочення за період з: 08.02.2020 року по 29.04.2020 року, сума боргу 8500, 00 грн, сума 3% річних - 57,13 грн;

1.2) за період з 01.05.2020 року по 24.05.2020 року, сума боргу 6500, 00 грн, кількість днів прострочення 24 дні прострочення, сума % річних - 12,79 грн;

1.3) за період з 26.05.2020 по 24.06.2020 року, сума боргу 4500, 00 грн, кількість днів прострочення 30 днів, сума 3% річних - 11,07 грн.

2. Платіж за лютий 2020 року в сумі 8500, 00 грн підлягав сплаті до 28.02.2020 року включно. Отже з 29.02.2020 року прострочення платежу.

2.1) за період з 29.02.2020 року по 24.06.2020 року, сума боргу 8500, 00 грн, кількість днів прострочення 117 днів, сума 3% річних - 81,52 грн;

2.2) період з 26.06.2020 року по 07.07.2020 року, сума боргу 8000, 00 грн, кількість днів прострочення 12 днів, сума 3% річних - 7,87 грн;

2.3) період з 09.07.2020 року по 21.07.2020 року, сума боргу 3000, 00 грн, кількість днів прострочення 13 днів, сума 3% річних - 3,20 грн;

2.4) період з 23.07.2020 року по 13.08.2020 року, сума боргу 2000, 00 грн, кількість днів прострочення 22 дні, сума 3% річних - 3,61 грн;

3. Платіж за березень 2020 року в сумі 8500, 00 грн підлягав сплаті 28 березня 2020 року включно, отже прострочення з 29.03.2020 року (це неділя), оскільки позивач не довів можливість виконання відповідачем свого обов`язку у вихідний день, тому суд вбачає останній день для сплати коштів понеділок 30.03.2020 року, отже з 31.03.2020 року прострочення платежу.

3.1) період прострочення з 31.03.2020 року по 13.08.2020 року, сума боргу 8500, 00 грн, кількість днів прострочення 137 днів, сума 3% річних - 94,75 грн;

3.2.) період прострочення з 15.08.2020 року по 31.08.2020 року, сума боргу 7500, 00 грн, кількість днів прострочення 17 днів, сума 3% річних - 10,45 грн;

3.3) період прострочення з 02.09.2020 року по 03.02.2021 року, сума боргу 4500, 00 грн, кількість днів прострочення 155 днів, сума 3% річних - 57,21 грн;

4. Платіж за квітень 2020 року підлягав сплаті до 28.04.2020 року включно, однак з 29.04.2020 року прострочення.

4.1) період прострочення з 29.04.2020 року по 03.02.2021 року, сума боргу 8500, 00 грн, кількість днів прострочення 281 день, сума 3% річних - 195,84 грн;

5. Платіж за травень 2020 року підлягав сплаті до 28.05.2020 року включно, отже з 29.05.2020 року прострочення.

5.1) період прострочення з 29.05.2020 року по 03.02.2021 року, сума боргу 8500, 00 грн, кількість днів прострочення 251 день, сума 3% річних - 174, 94 грн;

6. Платіж за червень 2020 року підлягав сплаті до 28.06.2020 року включно, отже з 29.06.2020 року прострочення.

6.1) період прострочення з 29.06.2020 року по 03.02.2020 року, сума боргу 8500, кількість днів прострочення 220 днів, сума 3% річних - 153, 34 грн;

7. Платіж за липень 2020 року підлягав сплаті до 28.07.2020 року, отже з 29.07.2020 року прострочення.

7.1) період прострочення з 29.07.2020 року по 03.02.2020 року, сума боргу 6500, 00 грн, кількість днів прострочення 190 днів, сума 3% річних - 132, 44 грн.

Отже, обґрунтована до стягнення 3% річних є сума 996, 16 грн, тому у стягненні 710, 43 грн суд відмовляє.

Позивачем нараховані до стягнення 2750,09грн інфляційні втрати.

Судом здійснено власний розрахунок інфляційних втрат, зокрема.

1. 1. Отже, черговий платіж в січні 2020 року відповідачем прострочено.

1.1) період прострочення: з 29 січня 2020 року, однак позивач взяв період не з 29 січня, а з 08.02.2020 року, що є його правом, тому беремо початок прострочення за період з: 08.02.2020 року по 29.04.2020 року, сума боргу 8500, 00 грн, сума інфляційних втрат за період березня-квітня становить 136, 54 грн;

1.2) за період з 01.05.2020 року по 24.05.2020 року, сума боргу 6500, 00 грн, кількість днів прострочення 24 дні прострочення, сума інфляційних втрат не індексується;

1.3) за період з 26.05.2020 по 24.06.2020 року, сума боргу 4500, 00 грн, кількість днів прострочення 30 днів прострочення, сума інфляційних втрат за червень 2020 року - 9,00 грн;

2. Платіж за лютий 2020 року в сумі 8500, 00 грн підлягав сплаті до 28.02.2020 року включно. Отже з 29.02.2020 року (це субота) прострочення платежу.

2.1) за період з 29.02.2020 року по 24.06.2020 року, сума боргу 8500, 00 грн, кількість днів прострочення 117 днів прострочення, сума інфляційних втрат за період з березня по червень 2020 року - 179, 78 грн;

2.2) період з 26.06.2020 року по 07.07.2020 року, сума боргу 8000, 00 грн, кількість днів прострочення 12 днів, сума інфляційних втрат не індексується;

2.3) період з 09.07.2020 року по 21.07.2020 року, сума боргу 3000, 00 грн, кількість днів прострочення 13 днів, сума інфляційних втрат не індексується;

2.4) період з 23.07.2020 року по 13.08.2020 року, сума боргу 2000, 00 грн, кількість днів прострочення 22 дні, сума інфляційних втрат не індексується.

3. Платіж за березень 2020 року в сумі 8500, 00 грн підлягав сплаті 28 березня 2020 року включно, отже з 29.03.2020 року (це неділя), оскільки позивач не довів можливість виконання відповідачем свого обов`язку у вихідний день, тому суд вбачає останній день для сплати коштів понеділок 30.03.2020 року, отже з 31.03.2020 року прострочення платежу.

3.1) період прострочення з 31.03.2020 року по 13.08.2020 року, сума боргу 8500, 00 грн, кількість днів прострочення 137 днів, сума інфляційних втрат за квітень-липень 2020 року - 59, 23 грн;

3.2.) період прострочення з 15.08.2020 року по 31.08.2020 року, сума боргу 7500, 00 грн, кількість днів прострочення 17 днів, сума інфляційних втрат не індексується;

3.3) період прострочення з 02.09.2020 року по 03.02.2021 року, сума боргу 4500, 00 грн, кількість днів прострочення 155 днів, сума інфляційних втрат за період з жовтень 2020 року - січня 2021 року - 205,91 грн;

4. Платіж за квітень 2020 року підлягав сплаті до 28.04.2020 року включно, однак з 29.04.2020 року прострочення.

4.1) період прострочення з 29.04.2020 року по 03.02.2021 року, сума боргу 8500, 00 грн, кількість днів прострочення 281 день, сума інфляційних втрат за травень 2020 - січень 2021 року - 406,40 грн;

5. Платіж за травень 2020 року підлягав сплаті до 28.05.2020 року включно, отже з 29.05.2020 року прострочення.

5.1) період прострочення з 29.05.2020 року по 03.02.2021 року, сума боргу 8500, 00 грн, кількість днів прострочення 251 день, сума інфляційних втрат за червень 2020-січня 2021 року - 379, 76 грн;

6. Платіж за червень 2020 року підлягав сплаті до 28.06.2020 року включно, отже з 29.06.2020 року прострочення.

6.1) період прострочення з 29.06.2020 року по 03.02.2020 року, сума боргу 8500, кількість днів прострочення 220 днів, сума інфляційних втрат за липень 2020- січень 2021 року - 362, 03 грн;

7. Платіж за липень 2020 року підлягав сплаті до 28.07.2020 року, отже з 29.07.2020 року прострочення.

7.1) період прострочення з 29.07.2020 року по 03.02.2020 року, сума боргу 6500, 00 грн, кількість днів прострочення 190 днів, сума інфляційних втрат за серпень 2020 - січня 2021 року - 317, 75 грн.

Отже, обґрунтованою до стягнення сума інфляційних втрат становить 2 056, 36 грн, тому у стягненні 693,73 грн суд відмовляє.

Відповідач не скористався правом подати власний контррозрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Правило ст. ст. 13 та 74 ГПК України зобов`язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд ухвалює рішення про часткове задоволення позову.

Щодо розподілу судового збору

Позивачем при зверненні з позовом до суду сплачено судовий збір в розмірі 2270, 00 грн виходячи із загальної суми заборгованості в розмірі 49 151, 89 грн.

Судом визнано обґрунтованою до стягнення суму 43 900, 99 грн.

За наслідками розгляду справи суд покладає судовий збір на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Карго-Лайн" (10001, м. Житомир, вул. С.Параджанова, 58, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 30, ): 36500,00грн основного боргу; 4348,47грн пені; 996,16грн 3% річних; 2056,36грн інфляційних втрат; 2027,49грн судового збору.

Видати наказ.

3. У стягненні 3846,74грн пені, 710,43грн 3% річних, 693, 73грн суми інфляційних втрат відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 29.03.21

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1- у справу , 2- позивачу (рек. з повідомл) , 3- відповідачу (рек. з повідомл) + на ел. адресу: