ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2021 р. м. Київ Справа № 911/3436/20

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Майбороди В.М. розглянувши справу

За позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального підприємства Київської обласної ради "Переяслав-Хмельницьктепломережа", Київська обл., м. Переяслав-Хмельницький

про стягнення 4 723 012 грн. 64 коп.

Представники сторін:

позивача Коваленко С.В.;

відповідача Поліщук Н.В.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 4 723 012 грн. 64 коп., з яких: 3 504 054 грн. 51 коп. борг; 706 721 грн. 02 коп. пеня; 272 608 грн. 66 коп. 3% річних; 239 628 грн. 45 коп. інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином обов`язку по оплаті поставленого газу за договором про постачання природного газу №2638/18-БО-17 від 09.10.2018 року.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 19.02.2021 року по 03.03.2021 року для визначення суми основного боргу.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача визнав позов частково в сумі 1 963 897 грн. 56 коп., у задоволенні позовних вимог про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних просить суд відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

09.10.2018 року між АТ "НАК "Нафтогаз України" та КП Київської обласної ради "Переяслав-Хмельницьктепломережа" було укладено договір № 2638/18-БО-17, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2018 році природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Відповідно до п. 2.1. договору постачальник передає/ споживачу з 01.10.2018 року по 17.10.2018 року (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 30,0 тис. куб. метрів (тридцять тисяч куб. метрів).

Пунктом 3.1. договору передбачено, що постачальник передає споживачу у загальному потоці імпортований газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений на митну територію України ПАТ "НАК "Нафтогаз України") - у пунктах приймання-передачі газу на газовимірювальних станціях, які знаходяться на кордоні України, та/або в пунктах приймання-передачі газу з ПСГ в газотранспортну систему. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Згідно з п. 5.2. договору ціна за 1000 куб.м газу за цим договором на дату його укладання становить 7 907,20 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) -20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість - 9 488,64 грн. (дев`ять тисяч чотириста вісімдесят вісім грн. 64 коп.)

Відповідно до п. 6.1. договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

На виконання умов договору Позивач передав у власність Відповідача природний газ, що підтверджується актами прийому-передачі природного газу, копії яких містяться в матеріалах справи, проте відповідач свої зобов`язання не виконав належним чином, за отриманий природний газ не розрахувався в повному обсязі, в зв`язку з чим на дату подачі позову за останнім обліковувалась заборгованість в сумі 3 504 054 грн. 51 коп.

Відповідач заперечує щодо суми основного боргу в розмірі 3 504 054 грн. 51 коп. визнає заборгованість в сумі 1 963 897 грн. 56 воп. Позивач підтверджує, що на день розгляду справи борг складає 1 963 897 грн. 56 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки відповідач сплатив заборгованість за поставлений газ після звернення позивача з позовом до суду в сумі 1 540 156 грн. 95 коп., суд вважає, що провадження у справі в цій частині позову підлягає закриттю на підставі пункту 2 ч. 1 статті 231 ГПК України в зв`язку з відсутністю предмету спору.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 1 963 897 грн. 56 коп. є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача 272 608 грн. 66 коп. 3% річних та 239 628 грн. 45 коп. інфляційних втрат, оскільки відповідачем не виконані умови договору щодо оплати отриманого природного газу.

Відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних посилаючись на те, що розрахунки по договору здійснювались наступним чином: частину вартості послуг відповідач оплатив за рахунок коштів підприємства в порядку встановленому алгоритмом розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання; іншу частину наданих послуг - за рахунок коштів державного бюджету, шляхом отримання фінансової підтримки комунальним підприємствам (установам, організаціям) спільної власності територіальних громад Київської області на 2017 - 2019 роки" від 19.12.2019 року № 779-32-VII та підтримки підприємств спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Київської області і запобігання їх банкрутства на 2020-2022 роки від 15.10.2020 року № 898-36-VII.

Відповідно до вимог статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки" від 18.06.2014 № 217 (надалі - Порядок № 217).

Положеннями Порядку № 217 визначено алгоритм розподілу коштів, які надходять на поточні рахунки теплогенеруючих та теплопостачальних: організацій зі спеціальним режимом використання для проведення уповноваженим банком розрахунків відповідно до затверджених НКРЕКП нормативів з гарантованим постачальником природного газу як ресурсу для виробництва теплової енергії.

Разом з тим, Порядок № 217 не стосується договірних зобов`язань гарантованого постачальника природного газу та теплопостачальної організації, як споживача, в частині порядку та строків розрахунків за договором постачання та не змінює строків розрахунків за поставку природного газу, які було погоджено сторонами у договорі.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов`язання по оплаті поставленого газу, з нього на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 272 608 грн. 66 коп. 3% річних та 239 628 грн. 45 коп. інфляційних втрат, які нараховані позивачем відповідно до вимог закону та умов договору.

Статтею 230 ГК України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до п. 8.2 Договору у разі прострочення споживачем оплати згідно п. 6.1. договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15.3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Розрахунок пені, що підлягає стягненню здійснено у відповідності до вимог ст. 232 ГПК України з наступного дня, від дня прострочення основного зобов`язання.

Враховуючи вищевикладені норми закону та умови договору, позивачем у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання з оплати поставленого газу нараховано 706 721 грн. 02 коп. пені відповідно до наданого розрахунку, який відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене суд задовольняє позовні вимоги частково, у зв`язку тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого частиною 9 ст.129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 73-92, 129, 207, 236, 238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства Київської обласної ради "Переяслав-Хмельницьктепломережа" (08400, Київська область, м. Переяслав-Хмельницький, вул. Івана Мазепи, буд. 33, код 20598264) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, код 20077720) - 1 963 897 (один мільйон дев`ятсот шістдесят три тисячі вісімсот дев`яносто сім) грн. 56 коп. боргу, 239 628 (двісті тридцять дев`ять тисяч шістсот двадцять вісім) грн. 45 коп. інфляційних втрат, 272 608 (двісті сімдесят дві тисячі шістсот вісім) грн. 66 коп. 3% річних, 706 721 (сімсот шість тисяч сімсот двадцять одна) грн. 02 коп. пені, судовий збір в сумі 47 742 (сорок сім тисяч сімсот сорок дві) грн. 19 коп.

3. Закрити провадження у справі в частині стягнення 1 540 156 грн. 95 коп.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст рішення підписано 29.03.2021 року.

Суддя Л.Я. Мальована