РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.02.2021Справа № 910/13713/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участі секретаря судового засідання Гарашко Т.В., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄДИНА АВТОМОБІЛЬНА ГРУПА» (65014, Одеська обл., місто Одеса, вул. Маразліївська , буд. 1/20, оф. 202, )

до Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» (01032, Київська обл., місто Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А, )

про стягнення 402 860,69 грн,

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄДИНА АВТОМОБІЛЬНА ГРУПА» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» про стягнення страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту «KACKO CORPORATE» у розмірі 402 860,69 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором добровільного страхування наземного транспорту №016392/4100/00000036 від 15.10.2019 відповідач відмовився виплатити позивачу страхове відшкодування внаслідок настання страхового випадку (далі - ДТП) за участю власника наземного транспортного засобу BMW S 1000RR, у зв`язку з чим позивачем нараховано до стягнення з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 402 860, 69 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.10.2020.

Підготовче засідання, призначене на 15.10.2020 не відбулось, у зв`язку із перебуванням судді Ягічевої Н.І. у відпустці.

19.10.2020 до відділу діловодства суду від Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з тих підстав, що відмова у виплаті страхового відшкодування є правомірною, оскільки страхувальником порушено умови договору страхування, та розмір страхового відшкодування заявлений позивачем є необґрунтованим.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2020 підготовче засідання призначено на 11.11.2020.

У підготовчому засіданні 11.11.2020 представник відповідача подав клопотання про долучення доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 02.12.2020.

Підготовче засідання, призначене на 02.12.2020 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Ягічевої Н.І. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 підготовче засідання призначено на 29.12.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2020 підготовче засідання відкладено на 27.01.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 підготовче засідання відкладено на 24.02.2021.

У судовому засіданні 24.02.2021 представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, просив відмовити, в свою чергу представник позивача у судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце засідання повідомлявся належним чином.

У судовому засіданні 24.02.2021 оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст. 240 Господарського процесуального Кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15.10.2020 між Приватним акціонерним товариством «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» (далі - страховик, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄДИНА АВТОМОБІЛЬНА ГРУПА» (далі - страхувальник, позивач) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «KACKO CORPORATE» № 016392/4100/0000036 (далі - договір), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом, а саме BMW S1000RR (реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 ).

Строк дії договору з 00:00 год. 16.10.2019 до 24:00 год 15.10.2020 (п. 1.2.7. договору).

Загальна страхова сума за цим договором становить 535 000, 00 грн. (п. 1.2.4. договору).

Пунктом 6.1.3. передбачений обов`язок страховика при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений догвоором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійнення виплати страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору.

Відповідно до п. 6.4.2. договору страхувальник має право у разі настання страхового випадку одержати від страховика страхове відшкодування згідно з умовами договору.

Згідно з п. 3.1.2. договору одним із видів страхових ризиків є дорожньо-транспортна пригода, в тому числі викид каменів чи інших твердих фракцій із-під коліс транспорту.

Умовами п. 4.1.2. договору передбачено, що страховик не відшкодовує збитки за ризиком «ДТП», що сталися в період з першого грудня до першого березня, внаслідок використання на застрахованому транспортному засобі літніх покришок (згідно маркування на покришці заводу-виробника).

19.02.2020 за участю застрахованого транспортного засобу BMW S1000RR, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 на території м. Одеси, по вул. Краснова, 3А сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), внаслідок якої, мотоцикл BMW S1000RR, реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав механічні ушкодження з матеріальними збитками, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №313772 від 19.02.2020.

21.02.2020 відповідач (страховик) отримав від позивача (страхувальника) заяву щодо випадку пошкодження 19.02.2020 мотоцикла BMW S1000RR, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

25.02.2020 працівником відповідача був оглянутий мотоцикл BMW S1000RR, реєстраційний номер НОМЕР_1 та складений акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість), в якому зафіксовано перелік пошкоджень та, зокрема зазначено марку шин Michelin, розмір шин 120/70R17, висота протектора шин - 0 мм.

Згідно з сертифікатом № 00343663 від 05.03.2020 р., складеного комісією у складі уповноважених працівників відповідача визначено, що на мотоциклі BMW S1000RR, реєстраційний номер НОМЕР_1 встановлено шини Michelin POWER RS 2CT+, що за сезонністю є літнім варіантом шин.

Вказана обставина підтверджується також протоколом огляду транспортного засобу від 02.10.2020 та не заперечується самим позивачем.

20.03.2020 відповідач електронним листом №1542 повідомив позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування, з посиланням на п. 4.1.2. договору, оскільки на момент настання страхового випадку на застрахованому транспортному засобі були встановлені літні покришки.

Водночас, позивач зазначає, що прийняте відповідачем рішення про відмову у позивачу у виплаті страхового відшкодування є незаконним та таким, що не відповідає приписам чинного законодавства та укладеного між сторонами договору, оскільки шини, встановлені на транспортному засобі BMW S1000RR, реєстраційний номер НОМЕР_1 , експлуатувались правильно: на сухій поверхні, за відсутності опадів, за досить високої температури, та ДТП сталася внаслідок неуважності водія, а не використання міжсезонних покришок, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 402 860, 69 грн.

В свою чергу, відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, оскільки відмова у виплаті страхового відшкодування позивачу є обґрунтовано, позаяк останнім порушенно умови договору добровільного страхування наземного транспорту № 016392/4100/0000036 від 15.10.2020, зокрема п. 4.1.2. щодо використання на застрахованому транспортному засобі літніх покришок у період з першого грудня до першого березня, також заявлена позивачем сума страхового відшкодування становить 75, 30% від загальної страхової суми по договору, що за умовами п. 2.2. договору відповідає повному конструктивному або конструктивному знищенню транспортного засобу, при цьому позивачем не надано суду доказів на підтвердження розміру вартості транспортного засобу після настання ДТП, а тому в даних обставинах визначити розмір ймовірного страхового відшкодування не є можливим.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов таких висновків.

За приписами частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтями 626, 627 вказаного Кодексу передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у наданій сторонам можливості за взаємною згодою визначати умови такого договору, змінювати ці умови також за взаємною згодою або утримуватись від пропозицій про їх зміну.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором страхування, а згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Водночас, нормами ст. 26 Закону України "Про страхування" передбачено, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: 1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України; 2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; 4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; 5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) інші випадки, передбачені законом.

Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Так, пунктом 4.1.2. договору добровільного страхування наземного транспорту №016392/4100/0000036 від 15.10.2020 передбачено, що страховик не відшкодовує збитки за ризиком «ДТП», що сталася в період з першого грудня до першого березня, внаслідок використання на застрахованому ТЗ літніх покришок (згідно маркування на покришці заводу-виробника).

Отже, у договорі сторони чітко погодили взаємозв`язок між використанням літніх покришок на транспортному засобі в період з першого грудня до першого березня та настанням ДТП як підставу для відмови у виплаті страхового відшкодування.

При цьому, за результатами автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження матеріалів страхової справи, викладеними у висновку експерта №000349/01 від 12.10.2020, наявного у матеріалах справи визначено наступне: факт, що на мотоциклі BMW S 1000RR реєстраційний номер НОМЕР_1 були встановлені літні шини Michelin POWER RS 2CT+, призначені для спортивних змагань (гонок), безумовно мав вплив на виникнення і розвиток пригоди; факт, що на мотоциклі BMW S 1000RR реєстраційний номер НОМЕР_1 були встановлені літні шини Michelin POWER RS 2CT+ із нульовою залишковою висотою малюнка протектора по біговій доріжці, свідчить про те, що водій мотоцикла такими своїми діями допустив невідповідності вимогам п. 31.4.5. «Колеса і шини» правил дорожнього руху України, а також розділу V, Правил технічної експлуатації коліс та пневматичних шин колісних транспортних засобів категорій L, M, N, O та спеціальних машин, виконаних на їх шасі, які, безперечно, мали вплив на виникнення і розвиток пригоди.

Отже, необґрунтованими є посилання позивача на погодні умови в день настання ДТП та правильну експлуатацію покришок, встановлених на транспортному засобі, а також, що ДТП сталася виключно через неуважність водія.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що ДТП за участі застрахованого транспортного засобу сталася у період з першого грудня до першого березня та внаслідок використання на застрахованому транспортному засобі літніх покришок (згідно маркування на покришці заводу-виробника), відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування позивачу була правомірною, такою що відповідає умовам договору добровільного страхування наземного транспорту № 016392/4100/0000036 від 15.10.2020 та вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач під час розгляду справи надав суду належні та допустимі докази на підтвердження правомірності відмови позивачу у виплаті страхового відшкодування.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 86, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

У зв`язку з перебуванням судді Ягічевої Н.І. у відпустці підписання повного тексту рішення здійснюється після виходу судді з відпустки.

Повний тест рішення складено та підписано 26.03.2021.

Суддя Н.І. Ягічева