УХВАЛА

23 березня 2021 року

м. Київ

Справа № 914/386/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Баранець О.М. - головуючий, Мамалуй О.О., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради

на рішення Господарського суду Львівської області

у складі судді Сухович Ю.О.

від 14.09.2020

та постанову Західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Якімець Г.Г., Бойко С.М., Матущак О.І.

від 08.02.2021

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Кіновідеомистецький центр дозвілля «Кассандра»

до Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Львівська міська рада

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Комунальна установа «Інститут стратегії культури»

про визнання бездіяльності незаконною та зобов?язання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради 01.03.2021 звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Львівської області від 14.09.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.02.2021 (повний текст складено 15.02.2021) у справі № 914/386/19.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, зави) між суддями від 03.03.2021 визначено склад колегії суддів: Баранець О.М. - головуючий, Мамалуй О.О., Студенець В.І.

В обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень скаржник зазначив, що суди попередніх інстанцій прийняли рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та процесуального права, зокрема зазначив що суд апеляційної інстанції не врахував висновків Верховного Суду щодо застосування пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» у подібних правовідносинах, які викладені у постанові Верховного Суду від 02.04.2019 № 910/11054/18. Скаржником також зазначено про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми абзацу 7 частини 2 статті 18 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» (приватизація об?єктів державної або комунальної власності, переданих в оренду, здійснюється шляхом продажу на аукціоні або шляхом викупу, якщо виконується кожна з таких умов: договір оренди є чинним на момент приватизації) в ситуації коли на момент приватизації майна шляхом викупу договір оренди відповідного майна розірваний, тобто не є чинним.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради колегія суддів встановила, що вона подана на підставі пунктів 1, 3 абзацу 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, у порядку та строку, передбачених статтями 288, 289 Господарського процесуального кодексу України, та відповідає вимогам статті 290 цього Кодексу.

Наявність підстав для застосування статей 292 та 293 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги колегією суддів не встановлено.

Заперечень проти відкриття касаційного провадження в порядку статті 294 Господарського процесуального кодексу України від учасників справи не надходило.

Оскільки підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження немає, суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження у справі № 914/386/19.

Частиною третьою статті 301 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справ у суді касаційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради також звернулося до суду із клопотанням про зупинення дії постанови Західного апеляційного господарського суду від 08.02.2021 у справі № 914/386/19.

Частиною першою статті 332 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 15.12.2017), визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи питання про зупинення дії судового рішення, суд враховує необхідність у цьому, зокрема, ймовірність утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

Верховний Суд зазначає, що клопотання про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення дії судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні особа повинна навести обґрунтування своїх вимог та довести, що захист її прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Клопотання Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради не обґрунтовано та не доведено, яким чином захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.

Враховуючи викладене, зупинення дії судового рішення в силу статті 332 ГПК України є правом, а не обов`язком суду та беручи до уваги, що однією із засад (принципів) господарського судочинства є обов`язковість судового рішення і з огляду на відсутність у суду касаційної інстанції підстав для висновку про необхідність зупинення дії оскаржуваного рішення, оскільки на доведення таких підстав не наведено документально обґрунтованих обставин, у задоволенні клопотання Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про зупинення дії постанови Західного апеляційного господарського суду від 08.02.2021 у справі № 914/386/19 слід відмовити.

Керуючись статтями 234, 235, 294, 295, частиною третьою статті 301 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради на рішення Господарського суду Львівської області від 14.09.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.02.2021 (повний текст складено 15.02.2021) у справі № 914/386/19.

2. Призначити розгляд касаційної скарги Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради на 22 квітня 2021 року о 10:00 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, зал судових засідань № 7 (кабінет № 328).

3. В задоволенні клопотання Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про зупинення дії постанови Західного апеляційного господарського суду від 08.02.2021 у справі № 914/386/19 - відмовити.

4. Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 07.04.2021. Відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду судових рішень.

5. Довести до відома учасників справи, що участь їх представників у судовому засіданні не є обов`язковою.

6. Витребувати з Господарського суду Львівської області та/або Західного апеляційного господарського суду справу № 914/386/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Кіновідеомистецький центр дозвілля «Кассандра» до Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Львівська міська рада; третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Комунальна установа «Інститут стратегії культури» про визнання бездіяльності незаконною та зобов?язання до вчинення дій.

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий О. Баранець

Судді О. Мамалуй

В. Студенець