ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

01 квітня 2021 року м. ОдесаСправа № 915/938/13
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Головея В.М.,

Разюк Г.П.,

перевіривши апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на її подання Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області про заміну сторони (стягувача) її правонаступником

від 26.01.2021 року (повний текст складено 01.02.2021р.)

у справі №915/938/13

за позовом: Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївський бізнес центр Олександрівський

про: стягнення заборгованості у розмірі 16 664 903,52 грн.,

зацікавлена особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2021р. у справі №915/938/13 задоволені заяви ТОВ «МБЦ «Олександрівський» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про заміну сторони (стягувача) її правонаступником; замінено сторону (стягувача) у справі №915/938/13 та виконавчому провадженні №50016987 з Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія на належного стягувача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб щодо виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 31.05.2015р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївський бізнес центр Олександрівський на користь Публічного акціонерного товариства Український інноваційний банк в особі Миколаївського центрального відділення Публічного акціонерного товариства Український інноваційний банк заборгованості за кредитними договорами №12-041037 від 28.10.2004р., №12-061008 від 28.10.2006р., №12-080201 від 22.02.2008р.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, через Господарський суд Миколаївської області позивач звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2021р. по справі №915/938/13 та ухвалити нове рішення, яким в задоволені заяв Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ТОВ Миколаївський бізнес центр Олександрівський про заміну стягувача у даній справі відмовити в повному обсязі.

Разом з апеляційною скаргою Публічним акціонерним товариством Українська інноваційна компанія заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.03.2021р. вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2021р. у справі №915/938/13 було відкладене до надходження додаткових документів, які були витребувані апеляційним судом з Господарського суду Миколаївської області цією ж ухвалою.

29.03.2021р. до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли витребувані документи у справі №915/938/13, а саме: докази надсилання місцевим господарським судом оскаржуваної ухвали на належну адресу Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія»; докази того, що адреса, на яку надсилалась оскаржувана ухвала суду, є належною.

Ознайомившись з поданими матеріалами, колегія суддів зазначає, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України за наступними підставами.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Положенням ч.2 п.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що документи, які підтверджують сплату судового збору надаються до суду у встановленому порядку та розмірі.

За положеннями п. 7 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 2270 грн.

Враховуючи вищевикладене, оскаржуючи ухвалу місцевого господарського суду, апелянт повинен був сплатити судовий збір у розмірі 2270 грн.

Проте, як вбачається з апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія та доданих до неї документів, апелянтом не надано жодних доказів сплати судового збору за подання відповідної апеляційної скарги у встановленому законодавством порядку та розмірі.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження колегія суддів зазначає наступне.

Як стверджує апелянт, Публічне акціонерне товариство Українська інноваційна компанія не отримувало від суду копії ухвали Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2021р. у справі №915/938/13, а ознайомилось з текстом оскаржуваної ухвали з Єдиного державного реєстру судових рішень. При цьому, апелянт не зазначає дати свого ознайомлення з текстом ухвали.

Виходячи з приписів ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", порядок застосування та користування встановленими правами на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження рішення суду регламентується відповідними процесуальними нормами, в даному випадку - нормами Госодарського процесуального кодексу України.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень процесуального закону.

За положеннями ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає, що клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Судова колегія зазначає, щоповажними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 256 Господарського процесуального кодексу України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зі змісту заявленого апелянтом клопотання вбачається, що підставою пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали є, по-перше, неотримання останньої Публічним акціонерним товариством Українська інноваційна компанія, а по-друге, ознайомлення апелянта з текстом оскаржуваної ухвали з ЄДРСР.

Щодо ознайомлення апелянта з текстом оскаржуваної ухвали з ЄДРСР.

Відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень регулюються Законом України "Про доступ до судових рішень" (який набрав чинності з 01.06.2006 року), згідно зі статтею другою якого кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Як вбачається з даних Єдиного державного реєстру судових рішень, доступ до якого є відкритим, ухвала Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2021р. у справі №915/938/13 була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 03.02.2021 року.

Окремо судова колегія звертає увагу, що ухвала Господарського суду Миколаївської області від 04.01.2021р., якою було призначено розгляд справи №915/938/13 на 26.01.2021р. була отримана позивачем 11.01.2021р., що вбачається з рекомендованого поштового відправлення від 05.01.2021р. за трек-номером 879, наявного у матеріалах справи. Тобто, ПАТ Українська інноваційна компанія було своєчасно повідомлено про відповідне судове засідання, за результатами якого винесена оскаржувана ухвала.

Таким чином, починаючи з 26.01.2021р. позивач мав можливість вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого йому судового провадження.

Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у пункті 41 свого рішення від 03.04.2008р. у справі "Пономарьов проти України", зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Апеляційна колегія звертає увагу, що апелянтом не зазначено дату ознайомлення з текстом оскаржуваної ухвали, а тому, судова колегія вважає, що якщо підставою поновлення строку на апеляційне оскарження відповідної ухвали апелянт вказує саме ознайомлення з ухвалою в ЄДРСР, то датою початку відрахування строку на подання апеляційної скарги слід вважати 03.02.2021 року.

Разом з тим, у матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за трек номером 495, яким позивачу було направлено відповідну ухвалу апеляційного суду на наступну адресу: 01032, м. Київ, вул. Толстого, 51/102, оф. 23.

При цьому, у матеріалах справи міститься заява представника Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія від 14.12.2016р. про направлення усій кореспонденції по справі №915/938/13, що адресована позивачу, саме за вищевказаною адресою: 01032, м. Київ, вул. Толстого, 51/102, оф. 23.

Дана заява підписана уповноваженим представником позивача, доказів щодо її відкликання, або надання іншої адреси для відправлення кореспонденції, ніж 01032, м. Київ, вул. Толстого, 51/102, оф. 23, у матеріалах справи не міститься.

Навпаки, як вбачається з матеріалів справи, протягом розгляду останньої місцевий господарський суд направляв ПАТ Українська інноваційна компанія процесуальні документи на вказану адресу, які були отримані уповноваженим представником позивача.

Однак, поштове судове відправлення з повним текстом ухвали від в 26.01.2021р. у справі №915/938/13 позивачу вручено не було, а вказана ухвала була повернута до суду Укрпоштою 06.02.2021р. з позначкою - «неправильно зазначена (відсутня) адреса».

Відповідно до ч.7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини сьомої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду (ч.8 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно пункту 4 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному цією особою, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Відтак, судова колегія зауважує, що можливість своєчасного отримання поштової кореспонденції залежала виключно від власного волевиявлення ПАТ Українська інноваційна компанія.

Крім того, апеляційна колегія звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 12.03.2019р. у справі № 923/1432/15, відповідно до якої у тому разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Таким чином апеляційна колегія зазначає, що сам лише факт неотримання стороною справи кореспонденції, яку суд з дотриманням вимог процесуального закону надсилав за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на оскарження рішення суду, оскільки зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.04.2018р. у справі № 916/3188/16, від 23.11.2018р. у справі №10/17-3639-2011, від 22.08.2019р. у справі №922/85/18, від 19.09.2019р. у справі №922/1775/16.

Суд зазначає, що клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справі, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронним доказами.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заявником не зазначено обставин, які можуть бути віднесені судом до особливих чи непереборних обставин, що зумовили пропуск строку встановленого на апеляційне оскарження, а наведені апелянтом обставини не можуть вважатися поважною причиною пропуску строку на оскарження рішення суду, оскільки зумовлені не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.04.2018р. у справі № 916/3188/16, від 23.11.2018р. у справі №10/17-3639-2011, від 22.08.2019р. у справі №922/85/18, від 19.09.2019р. у справі №922/1775/16.

Враховуючи, що обставини викладені в обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку не можуть об`єктивно свідчити про неможливість своєчасного звернення з апеляційною скаргою та залежали виключно від волевиявлення апелянта, судова колегія приходить до висновку про неповажність причин пропуску скаржником строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2021р. у справі №915/938/13.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, та відповідно апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Частинами 3, 4 ст.260 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

За змістом ч.1, 2 ст. 174 Господарського процесуального України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідно до положень статті 260 Господарського процесуального кодексу України наявні підстави для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Також суд звертає увагу скаржника на те, що у відповідності до приписів ч.3 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,-

У Х В А Л И В:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2021р. у справі №915/938/13 залишити без руху.

2. Встановити Публічному акціонерному товариству Українська інноваційна компанія строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, а саме: надати до суду вмотивоване клопотання про поновлення строку з зазначенням обставин та наданням доказів пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили, а також, докази сплати судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі протягом 7 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити Публічному акціонерному товариству Українська інноваційна компанія, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Я.Ф. Савицький

Суддя В.М. Головей

Суддя Г.П. Разюк