ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" березня 2021 р. Cправа № 902/91/21

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Німенко О.І.,

прокурора Самборської Я.А.,

у відсутності решти учасників процесу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури (вул. Національна, 6а, м. Жмеринка, Вінницька область, 23100) в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті (пр. Перемоги, буд.14, м. Київ, 03135)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАНТАЖ БІ.ЕМ.ДЖІ" (вул. Соборна, 1, приміщення 3, м. Жмеринка, Вінницька область, 23100)

про стягнення 10276,19 грн плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування,

В С Т А Н О В И В :

Заступником керівника Жмеринської місцевої прокуратури подано позов в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАНТАЖ БІ.ЕМ.ДЖІ" про стягнення 10276,19 грн плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування внаслідок перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

В якості підстави заявлених позовних вимог прокурор зазначає, що 28.03.2019 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень транспортним засобом, належним Товариству з обмеженою відповідальністю "ВАНТАЖ БІ.ЕМ.ДЖІ". При цьому відповідачу нараховано плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 336,96 євро, що еквівалентно 10276,19 грн.

Однак, як вказує прокурор, відповідачем нарахованої плати за проїзд в добровільному порядку не сплачено та уповноваженим органом захисту інтересів держави з метою надходження коштів до бюджету не здійснено, внаслідок чого прокурор звернувся в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАНТАЖ БІ.ЕМ.ДЖІ" про стягнення зазначеної суми плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

Ухвалою суду від 08.02.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/91/21 в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду по суті на 02.03.2021.

За результатами слухання справи 02.03.2021 за участю прокурора та представника позивача розгляд справи по суті відкладено на 30.03.2021, про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

На визначену дату та час у судове засідання з`явилася прокурор. Позивач та відповідач правом участі у судовому засіданні не скористалися. При цьому представника Державної служби України з безпеки на транспорті про призначене судове засідання повідомлено під розписку від 02.03.2021, яка міститься у матеріалах справи, відповідача - повідомлено ухвалою суду від 02.03.2021, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Прокурор заявлений позов підтримала у повному обсязі з підстав та обставин, викладених у позовній заяві.

У визначений судом строк відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

21.03.2019 в.о. начальника Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області затверджено Щотижневий графік проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області в період 25.03.2019 - 31.03.2019 (а.с. 46).

Згідно вказаного графіку Управлінням Укртрансбезпеки у Черкаській області видано направлення на рейдову перевірку № 004458 від 25.03.2019 з 25.03.2019 до 31.03.2019 на автодорогах: Київ-Одеса 210 км + 450 км, м. Умань (а.с. 44).

На виконання зазначених розпорядчих документів посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області проведено перевірку транспортного засобу марки SCANIA модель А1Т42Х35SB державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіп (напівпричіп) марки BODEX модель KIS 3WA державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , про що складено Акт № 135541 від 28.03.2019 (а.с. 30).

В ході перевірки встановлено факт перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, а саме встановлено фактичне навантаження на одиничну вісь - 12.06 тон, при допустимому навантаженні 11 тон, що зафіксовано в Акті № 025710 від 28.03.2019 та талоні зважування № 330 від 28.03.2019 (а.с. 31, 33). Дані обставини також відображено у довідці №047247 від 28.03.2019 про результати здійснення габаритно-вагового контролю.

На підтвердження відповідної якості та працездатності вагів, на яких здійснювалося зважування зазначеного транспортного засобу у матеріалах справи містяться копії Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - Приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та сертифікат перевірки приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 030Т-AS2-PWIA, зареєстрований в реєстрі органу з оцінки відповідності за № UA.TR.002CT0115-17 Rev.0 (а.с. 47, 48).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, транспортний засіб марки SCANIA модель А1Т42Х35SB державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіп (напівпричіп) марки BODEX модель KIS 3WA державний реєстраційний номер НОМЕР_2 належить ТОВ "ВАНТАЖ БІ.ЕМ.ДЖІ", зареєстрованого за адресою: вул. Соборна, 13, м. Жмеринка, Вінницька область.

Разом з тим суд враховує, що у товарно-транспортній накладній № 54-18001210 від 27.03.2019 зазначено, що автомобіль марки SCANIA модель А1Т42Х35SB державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіп (напівпричіп) марки BODEX модель KIS 3WA державний реєстраційний номер НОМЕР_2 перевізника ТОВ "ВАНТАЖ БІ.ЕМ.ДЖІ" під керуванням водія ОСОБА_1 прямував із м. Хоростків, Гусятинського району, Тернопільської області, ТОВ "Мрія Насіннєвий Завод" (пункт навантаження) до ТОВ "Українська Чорноморська індустрія", Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 44 для ТОВ "Кернел-Трейд" (Вантажоодержувач) (а.с. 36).

На підставі складених у ході здійснення габаритно-вагового контролю матеріалів посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Черкаській області складено розрахунок плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 28.03.2019 № 418 до Акту № 025710 та нараховано плату за проїзд у розмірі 336,96 євро, що за перерахунком згідно офіційного курсу валют Євро до Гривні Національного банку України станом на 28.03.2019 еквівалентно 10276,19 грн (а.с. 32).

На адресу ТОВ "ВАНТАЖ БІ.ЕМ.ДЖІ" Управлінням Укртрансбезпеки у Черкаській області направлено лист № 36284/39-1/24-20 від 30.04.2020, в якому повідомлено про необхідність здійснення оплати за проїзд у розмірі 336,96 євро згідно з курсом НБУ. В додаток до листа долучено копію акту №025710 від 28.03.2019, копію розрахунку № 418 від 28.03.2019 та копію довідки №047247 від 28.03.2019 про результати здійснення габаритно-вагового контролю (а.с. 37-38).

Згодом, 14.05.2019 Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області прийнято постанову № 119067 про застосування відносно ТОВ "ВАНТАЖ БІ.ЕМ.ДЖІ" адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 грн за порушення положень статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" (а.с. 41), копію якої направлено відповідачу супровідним листом №10993/20/24-19 від 15.05.2021 (а.с. 42-43).

Зазначений штраф сплачено відповідачем в межах виконавчого провадження ВП №596298, що слідує зі змісту постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.06.2020 (а с. 53).

Разом з тим відповідач плати за проїзд не здійснив, доказів протилежного матеріали справи не містять.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд враховує нижченаведені норми чинного законодавства

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.3 ч.1 ст.13-11 Основного Закону в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Законом України "Про прокуратуру" визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.2 Закону України "Про прокуратуру" на прокуратуру покладається, зокрема, така функція як представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом. Статтею 23 ЗУ "Про прокуратуру" регламентовано особливості представництва інтересів громадянина або держави в суді, що полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

За приписами ч.ч. 3, 4, абз. 2 ч. 5 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Згідно з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 по справі №912/2385/18, відповідно до частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Частина четверта статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва. Якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України.

Так, матеріали справи не містять доказів вжиття Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області заходів цивільно-правового характеру щодо стягнення з відповідача плати за проїзд в дохід держави.

Листом №43969/39/24-20 від 10.06.2020 Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області звернулась до Прокуратури Вінницької області з проханням розглянути можливість представництва інтересів держави в особі Укртрансбезпеки в суді з питання стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування. Обґрунтовуючи вказане звернення остання зазначає про відсутність у неї адміністративної процесуальної дієздатності для подання даного позову та брак коштів для сплати судового збору за подання відповідних позовних заяв.

В цілях вирішення питання представництва інтересів держави в суді, на підставі ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" Жмеринська місцева прокуратура листами вих. №33-423-20 від 02.07.2020, вих. №33-2783 вих-20 від 29.07.2020, вих. 02.33-40вих-21 від 05.01.2021 зверталася до Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області, Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області та Державної служби України з безпеки на транспорті щодо надання відповідної інформації та копій документів.

Листом №152/26/23-21 від 12.01.2021 Центральне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки повідомило Жмеринську місцеву прокуратуру, що станом на 11.01.2021 ТОВ "ВАНТАЖ БІ.ЕМ.ДЖІ" в добровільному порядку не сплачено відповідну плату за проїзд та Укртрансбезпека не зверталася з позовом про стягнення такої плати в судовому порядку.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" зі змінами, внесеними Постановою КМУ №737 від 12.09.2018, утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 затверджено положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення), відповідно до п.1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (далі - Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури України і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №327 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" до підпункту 27 пункту 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті внесено зміни, відповідно до яких органам Укртрансбезпеки надані повноваження з вжиття заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Як підтверджується матеріалами справи, Державною службою України з безпеки на транспорті заходи цивільно-правового характеру щодо стягнення з відповідача відповідної плати в дохід держави не вжито.

Крім того, протягом розгляду даної справи Державна служба України з безпеки на транспорті не заперечувала щодо здійснення представництва інтересів держави у даному спорі прокурором, не повідомила суд про намір самостійно звернутись до суду із позовом щодо стягнення заборгованості.

За наведених обставин, суд вважає обґрунтованими підстави представництва прокурором інтересів держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті.

Так, частиною 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 33 ЗУ "Про автомобільний транспорт" автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Як передбачено ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги", рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Приписами ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом (окрім зазначених у ч. 2 статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994, №198 перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Згідно з п.п. 2, 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567) усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України підлягають державному контролю. Органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека та її територіальні органи.

Відповідно до Порядку № 1567 рейдові перевірки можуть проводитися із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки, та власників (балансоутримувачів) пунктів габаритно-вагового контролю (за погодженням з їх керівниками).

За положеннями пп. 4 п. 2, п. 3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок №879), габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної полиці.

Згідно з п.п. 26, 27, 28, 31-1 Порядку №879 кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету. Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України "Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України", справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд. Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку. Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень. Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Як визначено у п. 30 Порядку №879, плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Відповідно до п.п.3, 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого Постановою КМУ №30 від 18.01.2001, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Умови і режим проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів. Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" через центри надання адміністративних послуг. Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

В силу приписів ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Отже, із аналізу положень Постанов КМУ №442 від 10.09.2014 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади", №737 від 12.09.2018, №592 від 26.06.2015 "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби України з безпеки на транспорті", Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою №103 від 11.02.2015, Розпорядження КМУ №1378-р від 16.12.2015 "Питання Державної служби з безпеки на транспорті", Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою КМУ №1567 від 08.11.2006, слідує, що позивач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Разом з тим Велика Палата Верховного Суду від 06.06.2018 у справі №820/1203/17 звернула увагу на те, що за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

Оскільки в матеріалах справи наявні усі передбачені Порядком №879 документи, складені працівниками Укртрансбезпеки у Черкаській області, зокрема, акт №025710 про перевищення транспортними засобами нормативних вагових параметрів від 28.03.2019, акт №135541 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 28.03.2019, довідка №047247 від 28.03.2019 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, розрахунок від 28.03.2019 №418 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, при цьому відповідачем в порушення вимог ст.ст. 73, 74 ГПК України не надано будь-яких доказів на спростування факту перевищення нормативно вагових параметрів транспортними засобами, які ним використовувались, заявлена прокурором позовна вимога є обґрунтованою.

При цьому суд враховує, що Порядком №879 не вимагаються від Укртрансбезпеки повідомляти особливим чином порушника вагового режиму про здійсненні йому нарахування відповідної плати, навпаки, п.31-1 вказаного Порядку встановлює, що перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача повністю в сумі 2270 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАНТАЖ БІ.ЕМ.ДЖІ" (вул. Соборна, 1, приміщення 3, м. Жмеринка, Вінницька область, 23100; ) в дохід Державного бюджету України (ГУК у Черк.обл/тг м. Черкаси/22160100; ; номер рахунку UA 0023759) плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у сумі 10276,19 грн, що еквівалентно 336,96 євро.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАНТАЖ БІ.ЕМ.ДЖІ" (вул. Соборна, 1, приміщення 3, м. Жмеринка, Вінницька область, 23100; ) на користь Вінницької обласної прокуратури (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050; ; Державна казначейська служба України, м. Київ, ГУК у Він. обл./м. Вінниця/22030101 р/р UA 0003988, МФО 820172, отримувач: Вінницька обласна прокуратура) 2270 грн - витрат на сплату судового збору.

4. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 05 квітня 2021 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2,3 - Жмеринській місцевій прокуратурі - вул. Національна, 6а, м. Жмеринка, Вінницька область, 23100; ;

4,5 - Державній службі України з безпеки на транспорті - пр. Перемоги, буд.14, м. Київ, 03135; ;

6,7 - ТОВ "ВАНТАЖ БІ.ЕМ.ДЖІ" - вул. Соборна, 1, приміщення 3, м. Жмеринка, Вінницька область, 23100; ;

8 - Вінницькій обласній прокуратурі - .