ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/284/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніверсал Фіш Компані", м.Бориспіль
до Приватного підприємства "Магніт +", м.Харків
про стягнення 121839,69 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніверсал Фіш Компані" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного підприємства "Магніт +" про стягнення 121839,69 грн. боргу за договором поставки №49 від 23.12.2015 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.02.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/284/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановивши учасникам справи строки для надання заяв по суті спору.

Відповідач відзив на позов не надав.

Відповідно до приписів ст.251 ГПК України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно ч.1 ст.252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч.2 ст.27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексумісцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як встановлено матеріалами справи, позов у даній справі подано за місцезнаходженням відповідача, адресою якого є: 61075, м.Харків, вул.Механізаторів, б.2, що відповідає адресі, за якою ПП "Магніт +" зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с.38-39). В матеріалах справи містяться належні докази на підтвердження направлення позову з додатками на зазначену адресу відповідача.

Відповідно до ч.5 ст.176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статі 120 цього Кодексу.

Судом були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про розгляд даної справи судом та про витребування від останнього відзиву на позов. Відповідна ухвала суду про відкриття провадження у справі від 02.02.2021 року надсилалась на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 61075, м.Харків, вул.Механізаторів, б.2.

Ухвала суду від 02.02.2021 року про відкриття провадження повернута до суду без вручення адресату 10.03.2021 року з відміткою причин невручення: "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п.99 постанови КМУ від 05.03.2009 року №270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п.п. 116, 117 розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Поштові відправлення, поштові перекази повертаються також у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв`язку виконати обов`язки щодо пересилання поштових відправлень, поштових переказів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвали суду у даній справі відповідачем та повернення її копії до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання та (або) повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

Водночас діючі норми Господарського процесуального кодексу України не покладають на господарський суд обов`язок повторного направлення ухвали суду у разі її повернення без вручення адресату. При направленні відповідачеві ухвали від 02.02.2021 року про відкриття провадження у справі судом дотримано відповідних вимог Господарського процесуального кодексу України. В матеріалах справи відсутні відомості щодо іншого місцезнаходження відповідача.

Згідно з положеннями ч.2 ст.11 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" інформація про суд, який розглядає справу, сторони спору та предмет позову, дату надходження позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення, стадії розгляду справи, місце, дату і час судового засідання, рух справи з одного суду до іншого є відкритою та має бути невідкладно оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України, крім випадків, установлених законом.

Згідно із Законом України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення (включаючи ухвали суду господарського суду про відкриття провадження у справі) є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання (ст.2). Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень; суд вносить до Реєстру всі судові рішення, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту (ст.3). Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ст.4).

Ухвала суду від 02.02.2021 року про відкриття провадження у даній справі розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що підтверджується даними вказаного Реєстру, який є відкритим.

Таким чином, відповідач мав можливість ознайомитись зі змістом ухвали господарського суду про відкриття провадження у справі №922/284/21.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини одним із критеріїв розумного строку розгляду справ є належна поведінка заявника, яка не повинна становити умисного затягування розгляду справи у відповідній державі.

Частиною 9 ст.165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 4 ст.13 ГПК України закріплено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, суд вирішує спір за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

23.12.2015 року між позивачем (покупцем) та відповідачем (постачальником) укладено договір поставки №49.

Відповідно до пункту 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором постачальник зобов`язується передати Покупцеві кришку типа ІІІ-82/6ПА з логотипом "NORVEN" (в подальшому Товар) у власність, а Покупець зобов`язується прийняти його та оплатити.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що найменування, асортимент, кількість та ціна товару визначається сторонами у Специфікації до Договору, якщо інше не обумовлено домовленістю сторін. У випадку відсутності Специфікації, підтвердженням факту такого узгодження є прийняття покупцем товару по видатковій накладній виданій постачальником, яка після її підписання сторонами має силу Специфікації.

Оплата за Товар здійснюється шляхом перерахування Покупцем грошової суми вказаної в рахунку-фактурі або видатковій накладній, на розрахунковнй рахунок Постачальника наступним чином: 20% передплата та 80% не пізніше 30 календарних днів з моменту прийняття товару (п.2.3. Договору).

Відповідно до пункту 4.2. Договору разом з товаром постачальник повинен надати Покупцеві видаткову накладну (товарно-транспортну накладну), податкову накладну, рахунок-фактуру та документи, що підтверджують належну якість товару (сертифікат відповідності (походження товару), свідоцтво про якість товару, висновок СЕС та ін.).

Поставка Товару здійснюється на підставі Замовлення Покупця, в якому обов`язково вказуються найменування, асортимент, кількість, ціна, загальна вартість, місце та строк поставки Товару. Заявка повинна бути представлена за 14 днів до моменту передбачуваної поставки Товару. Замовлення на поставку Товару може надсилатися як в усній, так і в письмовій формі. Отримавши Замовлення, Постачальник повинен не пізніше 24 (двадцяти чотирьох) годин або прийняти його, підтвердивши можливість його виконання, або відмовитися від нього. В разі подання Замовлення на поставку Товару в письмовій формі (по факсу, e-mail або ін.) відповідь щодо прийняття його або відмова повинна бути надана обґрунтована та в письмовій формі (пункти 3.1. 3.2. Договору).

На виконання договірних зобов`язань Приватним підприємством «Магніт+» було поставлено Позивачу товар (кришка) на загальну суму 202920,00 грн. з ПДВ за наступними видатковими накладними:

- №13 від 01.02.18 на суму 74400,00 грн. з ПДВ, найменування Товару: Кришки ТО 82 MASTER FISH Лосось, кількістю 62 тис. шт.;

- №16 від 05.02.18 на суму 13800,00 грн. з ПДВ, найменування Товару: Кришки ТО 82 MASTER FISH Креветка, кількістю 11,5 тис. шт.;

- №18 від 06.02.18 на суму 69000,00 грн. з ПДВ, найменування Товару: Кришки ТО 82 MASTER FISH Кальмар, кількістю 23 тис. шт., Кришки ТО 82 MASTER FISH Класична, кількістю 29,5 тис. шт., Кришки ТО 82 MASTER FISH Креветка, кількістю 5 тис. шт.;

-№24 від 12.02.18 на суму 45720,00 грн. з ПДВ, найменування Товару: Кришки ТО 82 MASTER FISH Кальмар, кількістю 8,7 тис. шт., Кришки ТО 85 MASTER FISH Класична, кількістю 8,4 тис. шт., Кришки ТО 82 MASTER FISH Креветка, кількістю 21 тис. шт.

Відповідач розрахувався за поставлений Товар згідно з видатковими накладними №13 від 01.02.2018 року, №16 від 05.02.2018 року, №18 від 06.02.2008 року, №24 від 12.02.2018 року в сумі 202920,00 грн., розрахунки здійснювалися в два етапи:

31200,00 грн. (передоплата 01.12.2017 року, виписка AT «УКРЕКСІМБАНК», призначення платежу: «сплата за кришки згідно рахунку №285 від 22.11.2017 року, № 287 від 28.11.2017...»):

- 171920,00 гривень (оплата 12.03.2018 року, виписка АТ «ПУМБ», призначення платежу: «оплата за кришку згідно рахунку № 285 від 22.11.2017....»).

Таким чином, Позивач в повному обсязі розрахувався за поставлений Відповідачем Товар згідно видаткових накладних №13 від 01.02.2018 року, №16 від 05.02.2018 року, №18 від 06.02.2008 року, №24 від 12.02.2018 року.

Пунктом 4.3. Договору визначено, що прийняття Товару за кількістю проводиться відповідно до інструкції №П-6, затвердженої Держарбітражем СРСР 15.06.1965 року, якщо інше не передбачено даним Договором. Прийняття Товару за якістю проводиться у відповідності до інструкції №П-7, затвердженої Держарбітражем СРСР 25.04.1966 року, якщо інше не передбачено даним Договором.

Постачальник гарантує якість товару протягом всього його строку придатності (строку реалізації, гарантійного строку), якщо інше не випливає з діючого законодавства (п.5.2. Договору).

Після прийняття Товару згідно видаткових накладних №13 від 01.02.2018 року, №16 від 05.02.2018 року, №18 від 06.02.2008 року, №24 від 12.02.2018 року, в процесі його використання Постачальником виявлено, що більша частина партії поставленого Відповідачем Товару містить дефекти, про що Покупець повідомив Постачальника та сторонами було досягнуто згоди про повернення такого Товару Постачальнику та його заміну.

Відповідно до умов п.5.3. Договору в разі виявлення Покупцем факту некомплектності/невідповідності якості однієї одиниці Товару, останній мас право пред`явити претензію Постачальнику щодо заміни усієї поставленої партії Товару.

Так, 25 березня 2019 року згідно видаткової накладної (повернення) № ВП - 0000013 Покупцем було повернено, а Постачальником прийнято 115465 штук кришок на суму 138558,00 грн. з ПДВ.

Передача Покупцем товарно-матеріальних цінностей (ТМЦ) здійснювалася згідно довіреності, що видана 25 березня 2019 року ПП «МАГНІТ+» на ім`я ОСОБА_1 на отримання від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІВЕРСАЛ ФІШ КОМПАНІ» ТМЦ згідно видаткової накладної №ВП-13 від 25.03.2019 року.

Таким чином, Позивач 25 березня 2019 року повернув, а Відповідач прийняв неякісний Товар та зобов`язався здійснити його заміну.

Постачальник не дотримався домовленостей, та не здійснив заміну Товару неналежної якості, який було повернено Покупцем Постачальнику згідно видаткової накладної (повернення) № ВП - 0000013 від 25.03.2019 року, що спонукало Покупця звернутися з відповідною вимогою/претензією до Постачальника.

Згідно з п.5.5. Договору Постачальник зобов`язується протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання вимоги від Покупця замінити неякісний Товар за свій рахунок або повернути сплачені за нього кошти.

Так, на виконання п. 5.5. Договору Покупець направив Постачальнику вимогу та претензію:

- 16 вересня 2019 року Позивач направив Відповідачу Вимогу за №1209 від 12.09.2019 року (надалі - Вимога), вимагаючи у семиденний строк перерахувати на розрахунковий рахунок Позивача суму за повернений товар. Докази направлення (опис вкладення в цінний лист та фіскальний чек) додаються;

- 12 лютого 2020 року Позивачем було направлено Відповідачу Претензію про стягнення заборгованості за №1002 від 10.02.2020 року (надалі - Претензія), свідченням чого являється опис вкладення в цінний лист та фіскальний чек.

На Вимогу та Претензію відповідачем відповідь не надано.

Сума коштів за повернений Покупцем товар становить 138558,00 грн. з ПДВ, але з урахуванням взаємних розрахунків між сторонами Договору, сума боргу Відповідача на користь Позивача на сьогоднішній день становить 110946,03 грн. Дану суму заборгованості перед Позивачем, Відповідач підтвердив, про що свідчить акт звірки взаємних розрахунків від 31.08.2019 року (а.с.61).

Акт звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2018 року за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 відображає взаємні розрахунки між Позивачем та Відповідачем (а.с.60).

Період, що не охоплюють вищезазначені акти звіряння:

Відповідач поставив Позивачу товар 12.02.2019 року згідно видаткової накладної (ВН) № 0001533 на суму 41272,38 грн.;

Позивач повернув Відповідачу 25.03.2019 року товар на суму 138558,00 грн.

Акт звіряння станом на 31.08.2019 за період співпраці з 01.01.2019 по 31.08.2019 року.

Отже, сторони шляхом підписання акту звіряння засвідчили наявність заборгованості ПП «Магніт+» перед ТОВ «ЮФК» в сумі 110946 ,03 грн.

Станом на 21 січня 2021 року у Відповідача перед Позивачем існує заборгованість в сумі 110946,03 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

У ч.1 ст.174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) закріплено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Згідно із положеннями ст.ст.627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст.509 ЦК України, ст.173 ГК України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За своєю правовою природою спірний договір є договором поставки, за яким продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 ЦК України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за Договором виконав та перерахував на рахунок постачальника оплату, що підтверджується матеріалами справи, отримав товар, проте відповідач поставив неякісний товар, який був повернутий для заміни, що підтверджується матеріалами справи, однак не повернув позивачу ані належний товар, ані кошти за нього. Зазначені обставини відповідачем не спростовані.

Відповідно до ч.2 ст.679 ЦК України якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Відповідно до ст.615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право відмовитися від зобов`язання.

Згідно з положеннями п.2 ч.2 ст.678 ЦК України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Відповідно до правової позиції, висловленої Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 07.06.2019 року по справі №904/3407/18 враховуючи, що позивач тривалий час фактично не міг користуватися поставленим обладнанням у зв`язку з виявленням недоліків у роботі обладнання та необхідністю проведення відповідачем гарантійного ремонту обладнання згідно з умовами Договору, обґрунтованим є висновок про істотність порушення вимог щодо якості обладнання. Відповідно, існують підстави для звернення до постачальника з вимогою про повернення сплачених грошових коштів за такий товар.

Таким чином, позовні вимоги щодо повернення 110946,03 грн. оплати за неякісний товар підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню.

Щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, перевіривши періоди нарахування та відповідні розрахунки позивача, суд встановив, що суму 3% річних нараховано вірно, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення 4422,64 грн. 3% річних підлягають задоволенню.

Щодо розрахунку інфляційних, суд вважає його невірним, з огляду на наступне.

В Рекомендаціях Верховного Суду України відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ від 03.04.1997 № 62-97р зазначено, що сума, внесена в період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць; розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається, виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція; при цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція); у застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р (пункт 3.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань"). Таким чином, індекс інфляції підлягає нарахуванню за місяць.

Судом встановлено, що індекс інфляції за січень 2021 року на час подання позову ще не був опублікований, проте зазначений у розрахунку позивачем. Отже, в розрахунку інфляційних втрат позивачем зазначений зайвий місяць.

Отже, здійснивши перевірку за допомогою програми "Законодавство" розрахунку інфляційних, відповідно до норм законодавства, за період з жовтня 2019 року по грудень 2020 року, з урахуванням дефляції, суд встановив, що задоволенню підлягають позовні вимоги в частині стягнення 6102,03 грн. інфляційних.

В частині стягнення 368,99 грн. інфляційних слід відмовити, у зв`язку з невірним розрахунком.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Підсумовуючи вищевикладене, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність заявлених позовних вимог, але, у зв`язку з невірним розрахунком, позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується положеннями ст.129 ГПК України, відповідно до яких, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 42, 46, 73, 74, 76-80, 86, 129, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Магніт +" (адреса: 61075, м.Харків, вул.Механізаторів, б.2; ; п/р № НОМЕР_1 в Банк Харківська філія ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 351533) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніверсал Фіш Компані" (адреса: 08300, Київська обл., м.Бориспіль, вул.Головатого, буд.83; ; IBAN: НОМЕР_2 в АТ "Перший Український міжнародний банк") 110946,03 грн. боргу, 6102,03 грн. інфляційних, 4422,64 грн. 3% річних, 2263,12 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "01" квітня 2021 р.

Суддя К.В. Аріт