ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2021 р. м. Київ Справа № 910/12662/20

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Манілець А.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Київська пересувна механізована колона-2», м. Київ

до відповідача: Державної іпотечної установи, м. Київ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Кабінету Міністрів України, м. Київ

про визнання припиненими правовідносин за договором іпотеки.

за участю представників:

від позивача: Карпухін Я.В., підписант, витяг з ЄДР;

від відповідача: Тодосієнко В.М., адвокат, довіреність від 28.12.2020 №5697/15/1;

Громадюк О.Р., адвокат, довіреність від 28.12.2020 №5684/15/1;

вільний слухач: ОСОБА_1 ;

СУТЬ СПОРУ:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Київська пересувна механізована колона-2», м. Київ (далі по тексту ТОВ «КПМК-2») звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою від 17.08.2020 до Державної іпотечної установи, м. Київ (далі по тексту ДІУ), у якій просив суд: визнати припиненим Договір іпотеки майнових прав (майнової поруки) №89/4.1-3 від 19.04.2013 між Державною іпотечною установою та ПАТ «КПМК-2», посвідчений приватним нотаріусом Гамаль І.М. за реєстровим № 975 із подальшою державною реєстрацією такого припинення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.04.2013 між правопопередником позивача ПАТ «КПМК-2» (іпотекодавець) та Державною іпотечною установою (іпотекодержатель) було укладений нотаріально посвідчений договір іпотеки майнових прав у забезпечення виконання Публічним акціонерним товариством «Автокразбанк» за кредитним договором №89/4 від 19.04.2013.

30.05.2014 ПАТ «Автокразбанк» був віднесений до категорії неплатоспроможних; 28.08.2014 було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації; 27.08.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань було внесено запис про припинення юридичної особи боржника ПАТ «Автокразбанк».

Позивач вказує, що у порядку ст. 609 ЦК України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи; статтею 17 спеціального Закону України «Про іпотеку» передбачено припинення іпотеки у разі припинення основного зобов`язання.

Позивач стверджує, що відповідно до частини 1 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги кредиторів банку, що не були задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними. Отже, оскільки ПАТ «Автокразбанк» ліквідовано 27.08.2019 і виконання його зобов`язань за кредитним договором не було покладено на жодну іншу особу, всі зобов`язання за забезпеченим іпотекою кредитним договором №89/4 від 19.04.2013 в силу положень ст. 202 ГК України та ст.598, 599, 609 ЦК України є припиненими, вимоги Державної іпотечної установи за ним є погашеними, тому похідний від основного зобов`язання Договір іпотеки (майнової поруки) №89/4.1-3 від 19.04.2013 також має бути припинено.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.08.2020 (суддя Балац С.В.) позовну заяву було залишено без руху, встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви.

10.09.2020 до господарського суду міста Києва із супровідним листом від 07.09.2020 №051 позивач подав нову редакцію позовної заяви від 03.09.2020 до відповідача Державної іпотечної установи, у якій просив суд припинити правовідносини за укладеним між Державною іпотечною установою та Публічним акціонерним товариством «Київська пересувна механізована колона 2» Договором іпотеки майнових прав на нерухоме майно (майнової поруки) №89/4.1-3 від 19.04.2013, посвідченим Гамаль І.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстровий номер 975; стягнути з Державної іпотечної установи судові витрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.09.2020 (суддя Балац С.В.) відкрито провадження у справі №910/12662/20 у порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 05.10.2020.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.09.2020 у справі №910/12662/20 подану ТОВ «КПМК-2» заяву про забезпечення позову від 18.09.2020 повернуто заявнику.

28.09.2020 ТОВ «КПМК-2» повторно подало до господарського суду міста Києва зяаву про забезпечення позову від 28.09.2020 у якій просило суд накласти арешт на майнові права на 56 квартир, розташованих за адресою Київська область, Обухівський район, м. Українка, вул. Київська (висотний багатофункціональний житловий комплекс із вбудованими приміщеннями), що є предметом іпотеки за розглядуваним договором, а також заборонити Державній іпотечній установі вчиняти будь-які дії, пов`язані та на підставі Договору іпотеки майнових прав на нерухоме майно (майнової поруки) №89/4.1-3 від 19.04.2013, а саме щодо продажу предмета іпотеки, прийняття предмета іпотеки у власність в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку», інші дії, що прямо чи опосередковано випливають із правовідносин за Договором іпотеки майнових прав на нерухоме майно (майнової поруки) №89/4.1-3 від 19.04.2013.

Ухвалою від 30.09.2020 суд відмовив у задоволенні вказаної заяви ТОВ «КПМК-2» про забезпечення позову.

05.10.2020 від відповідача Державної іпотечної установи надійшли клопотання від 05.10.2020 №4237/15 та №4238/15 про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Кабінету Міністрів України та Міністерства фінансів України. 05.10.2020 від відповідача надійшло клопотання від 02.10.2020 №4224/15 про направлення копій матеріалів на адресу ДІУ.

Також 05.10.2020 від відповідача до суду надійшов відзив від 02.10.2020 №4223/15 на позовну заяву, у якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «КПМК-2» повністю.

Відзив мотивований тим, що за кредитним договором від 19.04.2013 №89/4, укладеним між ДІУ (кредитор) та ПАТ «Автокразбанк» (позичальник) позичальнику було надано цільовий кредит в сумі 41400000,00 грн. на строк до 30.04.2014 на фінансування забудовника ПАТ «КПМК-2» для завершення будівництва об`єкту житлового призначення у м. Українка, вул. Київська (висотний багатофункціональний житловий комплекс із вбудованими приміщеннями та заблокований із паркінгом). Виконання зобов`язань ПАТ «Автокразбанк» за кредитним договором було забезпечено договором іпотеки майнових прав на нерухоме майно від 19.04.2013 №89/4.1-3, укладеним із іпотекодавцем ПАТ «КПМК-2», предметом якого були майнові права на квартири у секції А: 3, 4, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 23, 28, 29, 32, 33, 34, 37, 38, 39, 40, 42, 43, 44, 48, 49, 53, 54, 58, 59, 60, 63, 64, 66, 67, 68, 69, 70, у секції В: 215, 216, 217, 219, 220, 221, 222, 223, у секції Б: 149, 150, 152, 153.

У зв`язку із невиконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором ДІУ у липні 2014 звернулась до господарського суду Київської області з позовом до ПАТ «КПМК-2» про звернення стягнення на предмет іпотеки у справі №911/2936/14. Справа розглядалась судами неодноразово. За результатами нового розгляду справи постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2020 у позові ДІУ відмовлено.

Отже ДІУ звернулась до моменту ліквідації ПАТ «Атокразбанк» із позовом до майнового поручителя ТОВ «КПМК-2» про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до частини 4 ст. 593 ЦК України, припинення основного зобов`язання внаслідок ліквідації боржника юридичної особи, не припиняє права застави (іпотеки) на майно, передане в заставу боржником та/або майновим поручителем, якщо заставодержатель до ліквідації боржника реалізував своє право щодо звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) шляхом подання позову або пред`явлення вимоги.

Стаття 593 ЦК України доповнена частиною 4 Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування», який набрав чинності 04.02.2019. Перехідними положеннями вказаного закону встановлено, що Закон застосовується і до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію. Ліквідація ПАТ «Автокразбанк» відбулась 27.08.2019, тобто після прийняття вказаного закону. Отже, відносини між ДІУ та ПАТ «Автокразбанк» продовжили існувати після введення закону №2478-VІІ в дію.

Таким чином, за висновком відповідача, відповідно до частини 4 ст. 593 ЦК України право застави (іпотеки) за договором іпотеки та правовідносини за цим договором не є припиненими.

Ухвалою від 05.10.2020 господарського суду міста Києва справу №910/12662/20 передано на розгляд до господарського суду Київської області за виключною підсудністю за місцезнаходженням нерухомого майна - предмету іпотеки.

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.10.2020 господарську праву №910/12662/20 прийнято до провадження суддею господарського суду Київської області О.В. Конюх та призначено підготовче засідання на 30.11.2020.

09.11.2020 до господарського суду Київської області надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю Київська пересувна механізована колона 2 від 04.11.2020 про забезпечення позову, в якій позивач просить суд до вирішення питання по суті у справі №910/12662/20:

накласти арешт на майнові права на 56 квартир, а саме: у секції А квартири №№: 3, 4, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 23, 24, 28, 29, 32, 33, 34, 37, 38, 39, 40, 42, 43, 44, 48, 49, 53, 54, 58, 59, 60, 63, 64, 66, 67, 68, 69, 70, у секції В квартири №№: 215, 216, 217, 219, 220, 221, 222, 223, у секції Б квартири №№: 149, 150, 152, 153, які розташовані за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, м. Українка, що є предметом іпотеки за зазначеним договором іпотеки майнових прав на нерухоме майно (майнової поруки) від 19.04.2013 №89/4.1-3;

заборонити Державній іпотечній установі на підставі договору іпотеки майнових прав на нерухоме майно №89/4.1-3, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 19.04.2013 за реєстровим № 975, вчиняти будь-які дії, пов`язані із: продажем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України Про іпотеку; прийняття предмета іпотеки у власність у порядку, визначеному статтею 37 Закону України Про іпотеку; інші дії, що прямо або опосередковано випливають із правовідносин за договором іпотеки майнових прав на нерухоме майно від 19.04.2013 № 89/4.1-3.

Ухвалою від 11.11.2020 заяву ТОВ «КПМК-2» від 04.11.2020 про забезпечення позову залишено без задоволення з мотивів, наведених в ухвалі.

У судовому засіданні 30.11.2020 розглянуто подані відповідачем до господарського суду міста Києва клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб (Кабінету Міністрів України та Міністерства фінансів України). Ухвалою від 30.11.2020 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Кабінет Міністрів України (далі по тексту КМУ), підготовче судове засідання відкладено на 21.12.2020.

18.12.2020 до господарського суду позивач подав письмові пояснення у справі, за якими повідомив, що під час здійснення ліквідаційної процедури 14.01.2015 за результатом розгляду кредиторських вимог ДІУ Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Автокразбанк» було акцептовано вимоги та включено ДІУ до списку кредиторів ПАТ «Автокразбанк». Під час здійснення ліквідації банку було вчинено всіх передбачених законом заходів щодо встановлення, оцінки майна ліквідаційної маси, а кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна були спрямовані на задоволення вимог кредиторів, у тому числі і вимог ДІУ. Незадоволені вимоги відповідно до частини 1 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вважаються погашеними, у зв`язку з чим позивач наголошує, що основне забезпечене іпотекою зобов`язання є припиненим.

За твердженням позивача, частина 4 ст. 593 ЦК України до відносин сторін не може бути застосована, оскільки своє право вимоги ДІУ реалізувало у справі №911/2936/14, у якій у підсумку позов було залишено без задоволення. Позивач твердить, що будь-які права та обов`язки існують у часі та виключно на підставах, передбачених законодавством. Відтак відповідач вже реалізував своє право вимоги у справі №911/2936/14, та втратив його на подальше.

21.12.2020 від відповідача до суду надійшли докази направлення відзиву на адресу третьої особи та клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 21.12.2020 суд продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів та оголосив перерву у підготовчому судовому засіданні до 18.01.2021.

Ухвалою від 18.01.2021 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.02.2021.

08.02.2021 до господарського суду надійшли пояснення від 05.02.2021 на позовну заяву третьої особи Кабінету Міністрів України, у яких третя особа, посилаючись на правові висновки Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №464/1272/17, від 13.03.2018 у справі №910/8698/17, постановах Верховного Суду України від 10.02.2016 у справі №6-84цс15, від 10.02.2016 у справі №6-216цс14, просить суд відмовити у позові повністю та розглядати справу без участі представника КМУ.

Третя особа твердить, що вирішальне значення при вирішенні питання про припинення іпотеки у зв`язку із ліквідацією юридичної особи боржника за основним зобов`язанням має та обставина, чи захистив кредитор своє право на отримання коштів за договором кредиту шляхом звернення до суду із позовною заявою до іпотекодавця до того, як боржника юридичну особу визнано ліквідованим і внесено запис про його припинення до Єдиного державного реєстру.

В судовому засіданні 08.02.2021 розпочато з`ясування обставин справи та дослідження доказів та оголошено протокольну перерву у судовому засіданні до 15.02.2021, про що присутні представники позивача та відповідача були повідомлені особисто під розпис, а відсутня третя особа шляхом направлення ухвали про повідомлення в порядку статей 120-121 ГПК України.

У судовому засіданні 15.02.2021 суд завершив з`ясування обставин справи та дослідження доказів та призначив судові дебати на 01.03.2021, про що присутні представники позивача та відповідача були повідомлені особисто під розпис, а відсутня третя особа шляхом направлення ухвали про повідомлення в порядку статей 120-121 ГПК України.

26.02.2021 від відповідача до господарського суду надійшла промова (заключне слово) у судових дебатах, викладена письмово.

У судовому засіданні 01.03.2021 після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши позов ТОВ «КПМК-2» до Державної іпотечної установи про припинення правовідносин за договором іпотеки, всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд

УСТАНОВИВ:

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

19.04.2013 між ДІУ (кредитор) та ПАТ «Автокразбанк» (позичальник) було укладено кредитний договір №89/4, відповідно до якого кредитор надав позичальнику грошові кошти в сумі 41 400 00,00 грн. на строк до 30.04.2014 з метою здійснення позичальником кредитування забудовника ПАТ «Київська пересувна механізована колона-2» для завершення будівництва об`єкту житлового призначення за адресою Київська область, Обухівський район, м. Українка, вул. Київська, будинок: «Висотний багатофункціональний житловий комплекс із вбудованими приміщеннями та заблокований з паркінгом».

19.04.2013 між ДІУ (іпотекодержатель) та ПАТ «Київська пересувна механізована колона-2» (іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки майнових прав на нерухоме майно №89/4.1-3, предметом якого є майнові права іпотекодавця на нерухоме майно житлового призначення, розташоване за адресою Київська область, Обухівський район, м. Українка, вул. Київська, будинок: «Висотний багатофункціональний житловий комплекс із вбудованими приміщеннями та заблокований з паркінгом», а саме майнові права на квартири у секції А: №№ 3, 4, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 23, 24, 28, 29, 32, 33, 34, 37, 38, 39, 40, 42, 44, 48, 49, 53, 54, 58, 59, 60, 63, 64, 66, 67, 68, 69, 70 (разом по секції А площею 5 630,40 кв.м. вартістю 56 235 083,93 грн.); у секції В: №№ 215, 216, 217, 219, 220, 221, 222, 223 (разом по секції В площею 1 379,08 кв.м. вартістю 13 773 920,07 грн.); у секції Б: №№ 149, 150, 152, 153 (разом по секції Б площею 760,47 кв.м. вартістю 7 595 391,85 грн.). Договір посвідчено приватним нотаріусом Гамаль І.М. за реєстровим номером 975.

На підставі постанови Правління НБУ від 30.05.2014 №320 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення №40 про запровадження з 30.05.2014 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Автокразбанк» строком на 3 місяці.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 28.08.2014 №537 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 29.08.2014 №76 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКБ Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

У зв`язку із невиконанням позичальником умов кредитного договору №89/4 від 19.04.2013 у липні 2014 ДІУ звернулась до господарського суду Київської області з позовом до ПАТ «Київська пересувна механізована колона-2» про стягнення 45 342 677,11 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (справа №911/2936/14). Ухвалою від 18.07.2014 ПАТ «Автокразбанк» було залучено до участі у справі в якості третьої особи.

Згідно з останньою заявою про зміну предмету позову заявник просив суд в рахунок погашення заборгованості ПАТ Автокразбанк у розмірі 45 342 677, 11 грн., в тому числі 41 400 000 грн. основного боргу; 1 492 441, 65 грн заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 646 520, 40 грн пені, яка нарахована на суму основного боргу; 12 059, 83 грн пені на нараховані та не сплачені відсотки; 193 956, 18 грн - 3 % річних; 4 715, 52 грн - 3 % річних; 19 783, 53 грн інфляційних втрат по відсоткам за користування кредитом; 1573 200 грн інфляційних втрат на залишок заборгованості за кредитом, звернути стягнення на майно ПАТ Київська пересувна механізована колона-2 за договором іпотеки майнових прав на нерухоме майно від 19.04.2013 № 89/4.1-З, а саме: на нерухоме майно житлового призначення (майнові права на квартири в секції А: 3. 4, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 23, 24, 28, 29, 32, 33, 34, 37, 38, 39, 40, 42, 43, 44, 48, 49, 53, 54, 58, 59, 60, 63, 64, 66, 67, 68, 69, 70, в секції В: 215, 216, 217, 219, 220, 221, 222, 223, в секції Б: 149, 150, 152, 153), розташоване за адресою: Київська область, Обухівський район, місто Українка, вулиця Київська (висотний багатофункціональний житловий комплекс із вбудованими приміщеннями та зблокований з паркінгом). Визначити спосіб реалізації предмету іпотеки за договором іпотеки майнових прав на нерухоме майно від 19.04.2013 № 89/4.1-З шляхом укладення Державною іпотечною установою від власного імені, з будь-якою особою-покупцем, договору купівлі-продажу нерухомого майна житлового призначення (майнові права на квартири в секції А: 3, 4, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 23, 24, 28, 29, 32, 33, 34, 37, 38, 39, 40, 42, 43, 44, 48, 49, 53, 54, 58, 59, 60, 63, 64, 66, 67, 68, 69, 70, в секції В: 215, 216, 217, 219, 220, 221, 222, 223, в секції Б: 149, 150, 152, 153), що розташоване за адресою: Київська область, Обухівський район, місто Українка, вулиця Київська (висотний багатофункціональний житловий комплекс із вбудованими приміщеннями та зблокований з паркінгом) (далі остаточні позовні вимоги).

Крім того, як вбачається з копії листа від 14.01.2015 №04/14-01 з додатками (том 1 аркуші справи 98-102) ДІУ звернулась до уповноваженої особи Фонду із заявою про вимоги кредитора до ПАТ «Автокразбанк» від 18.09.2014 №4962/15, вимоги за якою в сумі 45 503 437,65 грн. (згідно доданого розрахунку заборгованості за кредитним договором №89/4 від 19.04.2013) були включені до Реєстру акцептованих вимог та віднесені до 7 черги задоволення вимог. В подальшому сума вимог ДІУ, віднесена до 7 черги погашення Реєстру вимог кредиторів ПАТ «Автокразбанк», була збільшена на 221 359,07 грн.

Відтак, загальна сума вимог ДІУ за кредитним договором №89/4 від 19.04.2013, акцептована Уповноваженою особою ФГВФО та віднесена до 7 черги, складала 45 724 796,72 грн., що підтверджується копією витягу з переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «Автокразбанк» (том 1 аркуш справи 101-102).

Відповідно до ст.53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 27.08.2019 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань №9000657 про державну реєстрацію припинення ПАТ «Автокразбанк» як юридичної особи, отже ліквідація банку вважається завершеною а банк ліквідованим.

Остаточною постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2020 у справі №911/2936/14, яка в касаційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили, у позові ДІУ до ТОВ «КПМК-2» про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено повністю. Судом вказано, що право іпотекодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки шляхом продажу майна від свого імені є позасудовим способом захисту і не передбачено як спосіб захисту права шляхом звернення до суду (фактично про встановлення права за рішенням суду) ні статтею 16 ЦК України, ні Законом України «Про іпотеку», ні договором, укладеним сторонами.

Згідно довідки ДІУ від 01.10.2020 №4210/6/1 станом на 18.09.2020 залишилась несплаченою заборгованість за кредитним договором №89/4 від 19.04.2013, майновим поручителем за яким було ПАТ «КПМК-2», у сумі 43 632 696,47 грн.

Як вбачаться з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 29.05.2020 №210725458, по об`єкту нерухомого майна майнові права на квартири у багатоквартирному будинку, що будується за адресою Київська область, Обухівський район, м. Українка, вул. Київська - внесено запис про іпотеку №729381 від 19.04.2013:

підстава: договір іпотеки майнових прав на нерухоме майно №89/4.1-3 (майнової поруки) №975, виданий 19.04.2013 приватним нотаріусом Гамаль І.М.,

основне зобов`язання кредитний договір №89/4 від 19.04.2013 між ДІУ та ПАТ «Автокразбанк»,

іпотекодержатель Державна іпотечна установа (код 33304730),

іпотекодавець ПрАТ «Київська пересувна механізована колона-2» (код 00858473),

предмет іпотеки: майнові права на квартири (висотний багатофункціональний житловий комплекс із вбудованими приміщеннями та заблокований із паркінгом) в Секції А: 3. 4, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 23, 24, 28, 29, 32, 33, 34, 37, 38, 39, 40, 42, 43, 44, 48, 49, 53, 54, 58, 59, 60, 63, 64, 66, 67, 68, 69, 70, в секції В: 215, 216, 217, 219, 220, 221, 222, 223, в секції Б: 149, 150, 152, 153) та належать ПАТ «Київська пересувна механізована колона-2».

Як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, позивач ТОВ «КПМК-2» (код 00858473) є правонаступником ПрАТ «КПМК-2» (код 00858473).

Відповідно до пункту 6.7 договору іпотеки майнових прав на нерухоме майно №89/4.1-3 (майнової поруки) від 19.04.2013 у разі реорганізації іпотекодавця зобов`язання за договором переходять до його правонаступника.

Позивач просить суд (відповідно до редакції позовної заяви, поданої на ухвалу господарського суду міста Києва від 31.08.2020 про залишення позовної заяви без руху) припинити правовідносини за договором №89/4.1-3 іпотеки майнових прав на нерухоме майно від 19.04.2013, вважаючи іпотеку припиненою у зв`язку із припиненням основного зобов`язання за кредитним договором №89/4 від 19.04.2013 у зв`язку із ліквідацією боржника ПАТ «Автокразбанк» 27.08.2019.

Позов не належить до задоволення.

У відповідності до статті 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі, зокрема, припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про заставу" застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Застава припиняється, зокрема, з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання (частина 1 статті 28 Закону України "Про заставу").

За змістом положень пункту 1 частини 1 статті 593 ЦК України право застави припиняється, зокрема, у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Укладаючи договір застави/іпотеки, заставодавець/іпотекодавець приймає на себе всі ризики, пов`язані з невиконанням зобов`язання боржником (у межах вартості предмета застави/іпотеки), у тому числі й ті, що виникають унаслідок неплатоспроможності боржника з його подальшим виключенням із Реєстру.

Оскільки покладення на особу, яка видала забезпечення, цих ризиків відбулося за договорами, укладеними заставодавцем/іпотекодавцем саме із кредитором, то усі прийняті ризики повинні покладатися на особу, яка видала забезпечення, і після припинення існування боржника. Отже, ліквідація боржника не повинна припиняти обов`язок заставодавця/іпотекодавця із несення цих ризиків. Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка видала забезпечення, тобто звільнення останньої від таких ризиків має бути предметом спеціальної домовленості між такою особою і кредитором.

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що сам факт ліквідації боржника за кредитними договорами з унесенням запису до Реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цими договорами не є підставою для припинення договору іпотеки/застави, які було укладено для забезпечення виконання кредитних договорів боржником.

Частинами 1, 2 статті 590 ЦК України визначено порядок дій заставодержателя/іпотекодержателя щодо захисту свого права у разі, коли основне зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін).

За змістом статей 1, 20 Закону України "Про заставу" в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Статтею 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

У Договор іпотеки майнових прав на нерухоме майно №89/4.1-3 (майнової поруки) від 19.04.2013 не передбачено звільнення іпотекодавця від зобов`язань у разі ліквідації боржника за основним зобов`язанням. До ліквідації боржника ПАТ «Автокразбанк» іпотекодержатель ДІУ реалізував своє право на задоволення своїх вимог за рахунок забезпечуючого зобов`язання, подавши у липні 2014 року позов до ПАТ «КПМК-2» про звернення стягнення на предмет іпотеки (справа №911/2936/14).

З огляду на викладене, ліквідація юридичної особи боржника за основним зобов`язанням і його виключення із Реєстру не припиняє забезпечувального зобов`язання, якщо кредитор до виключення боржника з цього Реєстру реалізував своє право щодо заставодавця/іпотекодавця, пред`явивши до нього відповідний позов.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 10.02.2016 у справах № 6-216цс14, № 6-84цс15, від 17.02.2016 у справі № 6-245цс14 від 06.07.2016 у справі № 3-578гс16, від 12.10.2016 у справі № 5/25-38 та постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 910/9943/17, від 20.06.2018 у справі № 381/3209/16-ц, від 06.03.2018 у справі № 2011/16284/12, від 13.03.2018 у справі № 910/8698/17, від 20.02.2020 у справі №910/2815/19.

При цьому суд звертає увагу на те, що у справі №910/8698/17 за позовом ТОВ «Володимир-Волинська фірма «Термоізоляція ЛТД» до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання іпотечного договору припиненим (постанова Верховного Суду від 13.03.2018) Верховний Суд дійшов такого висновку при тому, що постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 08.06.2017 у справі №903/1/16 банку було відмовлено у зверненні стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності.

Крім того, як вірно зазначає відповідач, відповідно до частини 4 ст. 593 ЦК України, припинення основного зобов`язання внаслідок ліквідації боржника юридичної особи, не припиняє права застави (іпотеки) на майно, передане в заставу боржником та/або майновим поручителем, якщо заставодержатель до ліквідації боржника реалізував своє право щодо звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) шляхом подання позову або пред`явлення вимоги.

Стаття 593 ЦК України доповнена частиною 4 Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування», який набрав чинності 04.02.2019. Перехідними положеннями вказаного закону встановлено, що Закон застосовується і до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію.

Ліквідація ПАТ «Автокразбанк» відбулась 27.08.2019, тобто після прийняття вказаного закону.

Право іпотеки ДІУ на підставі Договору іпотеки майнових прав на нерухоме майно №89/4.1-3 від 19.04.2013, посвідченого приватним нотаріусом Гамаль І.М. за реєстровим номером 975, продовжує бути зареєстрованим у Державному реєстрі (актуальний запис про іпотеку №729381 від 19.04.2013) після прийняття вказаного закону.

Отже, до спірних відносин між ДІУ, ТОВ «Автокразбанк» та ТОВ "КПМК-2", які продовжили існувати після введення Закону №2478-VІІ в дію, має бути застосована частина 4 ст. 593 ЦК України.

Враховуючи, що до ліквідації боржника та до настання строку основного зобов`язання іпотекодержатель реалізував своє право на звернення стягнення на предмет забезпечення, подавши позов до іпотекодавця, відповідно до частини 4 ст. 593 ЦК України право застави (іпотеки) за договором іпотеки та правовідносини за цим договором не є припиненими.

Окремою підставою для відмови у позові є неправильно обраний позивачем спосіб захисту права.

З цього приводу суд звертає увагу сторін на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19.

Вбачається, що між позивачем та відповідачем фактично існує спір щодо відсутності або наявності права іпотеки за спірним договором іпотеки майнових прав від 19.04.2013, який потребує правової визначеності. Звертаючись до суду з позовом, позивач мав на меті підтвердити відсутність права іпотекодержателя у ДІУ щодо належного позивачу майна.

Спосіб захисту права, вказаний у первісно поданій позовній заяві про визнання припиненим (у минулому) договору іпотеки за правовим змістом є вимогою про встановлення судом факту, що не належить до компетенції господарського суду, не передбачений законом або договором та є неефективним для захисту прав позивача.

Обраний позивачем спосіб захисту права в останній редакції позовної заяви від 03.09.2020, яку розглядає суд (поданій на виконання ухвали господарського суду міста Києва від 31.08.2020 про залишення позовної заяви без руху), полягає у припиненні судом правовідносин за договором іпотеки.

Таких спосіб захисту права не відповідає змісту правовідносин сторін.

Натомість відповідно до норм статей 16 ЦК України та 20 ГК України права та законні інтереси захищаються, у тому числі, шляхом визнання наявності або відсутності прав. За висновками Верховного Суду України, сформульованими в постанові від 21 листопада 2012 року у справі № 6-134цс12, згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність. Велика Палата Верховного Суду погодилася з такими висновками і вважає, що визнання права як у позитивному значенні (визнання існуючого права), так і в негативному значенні (визнання відсутності права і кореспондуючого йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у правовій визначеності.

Так, відповідно до практики Великої Палати Верховного Суду відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), пункт 4.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 (провадження № 12-234гс18)).

Отже, наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про право іпотеки чи іншого речового права створює презумпцію належності права особі, яка ним володіє внаслідок державної реєстрації (Buchbesitz (нім.) - книжкове володіння). Якщо власник предмета іпотеки або інша зацікавлена особа вважає, що таке право іпотеки припинено або взагалі не існувало, то може звернутися з позовною вимогою про визнання права іпотеки припиненим чи про визнання відсутності права іпотеки, оскільки судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для державної реєстрації припинення права іпотеки (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи позиції сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ТОВ «Київська пересувна механізована колона-2» у справі 910/12662/20.

У зв`язку із відмовою у позові відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати суд залишає за позивачем.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові товариству з обмеженою відповідальністю «Київська пересувна механізована колона - 2 » відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 01.04.2021.

Суддя О.В. Конюх