УХВАЛА

м. Київ

05.04.2021Справа № 910/4971/21
Суддя Усатенко І.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОВА ХОРЕКА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ БІР"

про стягнення 59 947,18 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Вова Хорека" звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зе Бір" про стягнення 59947,18 грн.

Приписами частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позивачем не дотримані вимоги статті 162 Господарського процесуального кодексу України, зокрема п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України щодо зазначення інформації з приводу особи у якої перебувають оригінали доказів, поданих до позовної заяви.

Крім того, згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Положеннями ч. 1 ст. 172 ГПК України унормовано, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст. ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Абзацом 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

За змістом п.61 Правил надання поштового зв`язку, затверджених Постановою №270 від 05.03.2009 Кабінету Міністрів України, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

За таких обставин належним доказом надіслання копії позовної заяви з доданими до неї документами учасникам справи є опис вкладення відправленої поштової кореспонденції, засвідчений підписом працівника відділення поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля цього відділення, а також розрахунковий документ поштової установи.

Отже, належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу є касовий чек, який видається відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" і підтверджує факт надання послуги відділенням зв`язку та опис вкладення.

Позивачем не подано суду опису вкладення в цінний лист, в підтвердження переліку додатків, направлених відповідачу.

Отже позивачем не подано доказів, які підтверджують направлення відповідачу за його місцезнаходженням копії позовної заяви і всіх доданих до неї документів, що подані до Господарського суду міста Києва.

У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що станом на 12.02.2020 дебіторська заборгованість відповідача за поставлений товар складає 114336,34 грн. Однак, при здійсненні розрахунку ціни позову, позивач сумує (додає) дебіторської заборгованості та кредиторську заборгованість відповідача, замість того, щоб зменшити суму кредиторської заборгованості на розмір дебіторської заборгованості. Позивачем не надано суду жодних доказів в підтвердження існування у відповідача дебіторської заборгованості на суму 114336,34 грн. У разі, якщо позивачем помилково було зазначено суму 114336,34 грн як дебіторську заборгованість відповідача, суд зазначає, що жодних доказів існування у відповідача перед позивачем боргу на суму 114336,34 грн станом на 12.02.2020 суду надано не було.

Позивачем у порушення наведених норм до матеріалів позовної заяви не надано доказів існування станом на 12.02.2020 заборгованості на суму 114336,34 грн

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись п. 8 ч. 3 ст. 162, 164 ч. 1 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Надати позивачу строк для усунення недоліків, який становить сім днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви:

- шляхом подання до суду інформації щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви у письмовому вигляді;

- шляхом подання суду документів, що підтверджують направлення відповідачу за його місцезнаходженням копії позовної заяви з усіма доданими до неї документами (опис вкладення);

- шляхом подання до суду належних, допустимих та вірогідних доказів у підтвердження обставин, зазначених у позовній заяві, зокрема щодо розміру заборгованості у розмірі 114336,34 грн станом на 12.02.2020.

Документи (пояснення, інформація, тощо), подані в зв"язку з усуненням недоліків позовної заяви, направити відповідачу, докази чого надати суду.

4. Попередити позивача, що відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Усатенко