ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2021 Справа № 914/2801/20(914/2785/20)

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом:Дочірнього підприємства «Автоскладальний завод №1» Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» (вул. Рівненська, 42, м. Луцьк, 43010)
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Банке електромотів юей» (вул. Б. Хмельницького, 176, м. Львів, 79024)
про:стягнення 7155 грн. 08 коп. (з яких: 7000,00 грн. основний борг; 155,08 грн. 3% річних)
в межах справи:№ 914/2801/20
про банкрутство:Товариства з обмеженою відповідальністю «Банке електромотів юей»

Суддя: Цікало А. І.

При секретарі: Зубко С. В.

Представники:

Позивача:не з`явився
Відповідача:не з`явився

26.10.2020 р. на розгляд Господарського суду Львівської області за вх. № 2962 від Дочірнього підприємства «Автоскладальний завод №1» Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» надійшла позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю «Банке електромотів юей» про стягнення 7155 грн. 08 коп. заборгованості по договору відповідального зберігання від 01.03.2019 р. № 3.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.11.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 914/2785/20, задоволено клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін, розгляд справи призначено на 08.12.2020 р.

Ухвалою суду від 08.12.2020 р. постановлено здійснювати розгляд справи № 914/2785/20 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі та підготовче засідання призначено на 26.01.2021 р.

Ухвалою суду від 26.01.2021 р. матеріали справи № 914/2785/20 за позовом Дочірнього підприємства «Автоскладальний завод №1» Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Банке Електромотів Юей» про стягнення заборгованості передано для розгляду в межах справи № 914/2801/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Банке Електромотів Юей».

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.02.2021 р., справу № 914/2785/20 передано судді Цікало А. І. для розгляду в межах справи № 914/2801/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Банке Електромотів Юей».

Ухвалою суду від 08.02.2021 р. справу № 914/2785/20 за позовом Дочірнього підприємства «Автоскладальний завод №1» Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Банке Електромотів Юей» про стягнення 7155 грн. 08 коп. заборгованості по договору відповідального зберігання від 01.03.2019 р. № 3 прийняти до розгляду у межах справи № 914/2801/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Банке Електромотів Юей»; присвоєно справі № 914/2801/20 (914/2785/20); підготовче засідання призначено на 09.03.2021 р.

Ухвалою суду від 09.03.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.03.2021 р.

Позивач явку представника в судове засідання не забезпечив.

22.03.2021 р. до суду за вх. № 6833/21 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач відзиву на позов не надав, проти позову не заперечив, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки представника не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне:

01.03.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Банке електромотів юей» (поклажодавець, відповідач у справі) та Дочірнім підприємством «Автоскладальний завод №1» Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» (зберігач, позивач у справі) укладено договір відповідального зберігання № 3 (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, за умовами цього договору поклажодавець (відповідач) передає зберігачу (позивачу), а зберігач приймає на відповідальне зберігання майно на умовах визначених цим договором, а зберігач зобов`язується повернути поклажодавцеві у схоронності майно.

Перелік майна, його кількість та вартість визначається у Додатку № 1 до цього Договору (п. 1.2. Договору).

Відповідно до Додатку № 1 до Договору зберігання № 3, відповідач передав, а позивач прийняв на зберігання технологічне оснащення вартістю 1091932,84 грн.

Пунктом 3 Договору передбачено, що вартість зберігання майна за один місяць становить 700 гривень, в т.ч. ПДВ 116,67 грн. (п. 3.1.). Зберігач щомісяця виставляє поклажодавцю рахунок на оплату за зберігання (п. 3.2.). Оплата проводиться у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок зберігача (п. 3.3.). Поклажодавець має оплатити рахунок протягом 15 днів з моменту його виставлення, якщо більший строк не вказано у самому рахунку (п. 3.4.).

Відповідно до п. 7.4. Договору, договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.07.2019 р.

Додатковими угодами № 1 від 25.07.2019 р. та № 2 від 26.12.2019 р. до Договору відповідального зберігання № 3 від 01.03.2019 р., строк дії Договору відповідального зберігання продовжено до 30.06.2020 р.

Однак, станом на 10.10.2020 р. відповідач не забрав майно з відповідального зберігання та не здійснив повної оплати за фактичне зберігання майна.

Пунктами 2.1. та 2.2. Договору передбачено, що зберігач вправі вимагати оплати за фактичний строк зберігання, якщо майно не забрано в строк, встановлений Договором, а поклажодавець оплачує фактичний строк зберігання майна.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав відповідачу послуги відповідального зберігання за період з березня 2019 року по вересень 2020 року включно на загальну суму 13300,00 грн., що підтверджується відповідними актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) та рахунками на оплату.

Відповідач оплатив послуги відповідального зберігання за період з березня 2019 року по листопад 2019 року на суму 6300,00 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями та банківськими виписками по рахунку позивача.

Отже, у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за послуги відповідального зберігання за період грудень 2019 року вересень 2020 року у розмірі 7000,00 грн.

За неналежне виконання грошового зобов`язання, відповідно до ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано відповідачу 155,08 грн. 3% річних.

Станом на час розгляду справи, відповідача проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості перед позивачем не надав.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно із ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 946 Цивільного кодексу України, плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання. Якщо поклажодавець після закінчення строку договору зберігання не забрав річ, він зобов`язаний внести плату за весь фактичний час її зберігання.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідача наявна заборгованість перед позивачем за послуги відповідального зберігання за період грудень 2019 року вересень 2020 року у розмірі 7000,00 грн.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надано доказів погашення зазначеної заборгованості перед позивачем.

За неналежне виконання грошового зобов`язання, позивачем, відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 155,08 грн. 3% річних.

Позивачем здійснено нарахування 3% річних з 01.04.2019 р. по 10.10.2020 р.

Розглянувши розрахунок 3% річних, здійснений позивачем, суд зазначає, що позивачем допущено помилку при нарахуванні 3% річних.

Пунктом 3.3. Договору встановлено, що оплата проводиться протягом 15 днів з моменту виставлення рахунку.

Отже, прострочення виконання зобов`язання починається із 16 дня з моменту виставлення рахунку.

Так, рахунок на оплату № 307 за послуги по відповідальному зберіганню за березень 2019 року датований 29.03.2019 р. Враховуючи п. 3.3. Договору, такі послуги повинні бути оплачені відповідачем до 13.04.2019 р. включно. Отже, саме з 14.04.2019 р. у відповідача виникло прострочення виконання зобов`язання по оплаті за послуги по відповідальному зберіганню за березень 2019 року у розмірі 700,00 грн., а у позивача саме з 14.04.2019 р. виникло право нараховувати 3% річних на заборгованість у розмірі 700,00 грн.

Таким чином слід здійснювати нарахування 3% річних за кожен період виникнення заборгованості, враховуючи оплати, проведені відповідачем.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних, суд зазначає, що розмір 3% річних становить 108,96 грн.

Отже, в задоволенні позову в частині стягнення 46,12 грн. 3% річних слід відмовити.

Суд зазначає, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.12.2020 р. відкрито провадження у справі № 914/2801/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Банке електромотів юей» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Банке електромотів юей» перед Дочірнім підприємством «Автоскладальний завод №1» Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» по договору відповідального зберігання від 01.03.2019 р. № 3, стягнення якої є предметом даного спору, виникла до відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Банке електромотів юей» (відповідача), а отже, відповідно до положень ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, Дочірнє підприємство «Автоскладальний завод №1» Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» є конкурсним кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю «Банке електромотів юей».

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2102 грн. слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. ст. ст. 3, 7, 8, 11, 42, 46, 73, 74, 76, 86, 123, 129, 191, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Дочірнього підприємства «Автоскладальний завод №1» Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Банке електромотів юей» про стягнення 7155 грн. 08 коп. (з яких: 7000,00 грн. основний борг; 155,08 грн. 3% річних) заборгованості по договору відповідального зберігання від 01.03.2019 р. № 3 задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Банке електромотів юей» (вул. Б. Хмельницького, буд. 176, м. Львів, 79024; ідентифікаційний код 41738761) на користь Дочірнього підприємства «Автоскладальний завод №1» Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» (вул. Рівненська, 42, м. Луцьк, 43010; ідентифікаційний код 21752230) 7108 грн. 96 коп. (з яких: 7000,00 грн. основний борг; 108,96 грн. 3% річних) та 2088 грн. 44 коп. судового збору.

3. В задоволенні позову в частині стягнення 3% річних у розмірі 46 грн. 12 коп. відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 30 березня 2021 року.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.І. Цікало