РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/108/21

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Малєєвої О. В., секретар судового засідання Дзіворонюк М. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аватас"

до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю "Будівельно-монтажна фірма "Івано-Франківськбуд"

про стягнення 27 257, 37 грн, з яких 10 071, 52 грн - 3% річних, 17 185, 85 грн - інфляційні втрати внаслідок прострочення виконання грошових зобов`язань за договором поставки від 30.03.2018 № 300301,

за участю:

представника позивача Ангеліна І. І.,

представника відповідача Суркова М. С.,

ухвалив таке рішення.

1. Предмет позову.

1.1. Розглядається позов ТОВ "Аватас" до ТДВ "Будівельно-монтажна фірма "Івано-Франківськбуд" про стягнення 27 257, 37 грн, з яких 10 071, 52 грн - 3% річних, 17 185, 85 грн - інфляційні втрати внаслідок прострочення виконання зобов`язань за договором поставки від 30.03.2018 № 300301.

2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

2.1. Суд відповідно до приписів ст. 252 ГПК України ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін (ухвала про відкриття провадження від 15.02.2021).

2.2. Відповідно до позовної заяви від 05.02.2021 (вх.№2234/21 від 11.02.2021) предметом позову було стягнення заборгованості за договором поставки від 30.03.2018 № 300301 у розмірі 138 493, 25 грн, з яких 111 235, 88 грн - основна заборгованість, 10 071, 52 грн - 3% річних, 17 185, 85 - інфляційні втрати.

2.3. Від позивача 01.03.2021 надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог від 23.02.2021 (вх.№3180/21). Позивач вказав, що 16.02.2021 відповідач сплатив заборгованість у розмірі 111 235, 89 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 16.02.2021 № 446. Зменшив позовні вимоги на сплачену суму та залишив без змін вимоги щодо стягнення 3 % річних, інфляційних втрат та судових витрат.

В судовому засіданні 06.04.2021 представник позивача підтримав дану заяву.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України суд ухвалив прийняти заяву про зменшення позовних вимог.

2.4. Від відповідача 12.03.2021 надійшло клопотання від 12.03.2021 № 01-123 (вх№3690/21). Зазначає, що сплатив заявлену позивачем заборгованість на загальну суму 111 235, 89 грн.

3. Зміст позовних вимог та заперечень на позов.

3.1. Позовна заява від 05.02.2021 (вх.№2234/21 від 11.02.2021) з урахуванням заяви від 3.1. Позовна заява від 05.02.2021 (вх.№2234/21 від 11.02.2021) з урахуванням заяви від 23.02.2021 (вх.№3180/21 від 01.03.2021).

23.02.2021 (вх.№3180/21 від 01.03.2021).Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням договірних зобов`язань щодо оплати поставленого товару. Згідно з приписами ст. 625 ЦК України та умовами договору нарахував 3% річних у розмірі 10 071, 52 грн та інфляційні втрати у розмірі 17 185, 85 грн. Позовні вимоги обґрунтовує приписами ст. 526, 530, 625, 626, 629, 692 ЦК України.

3.2. Відповідач у клопотанні від 12.03.2021 № 01-123 (вх№3690/21 від 12.03.2021) заперечив щодо стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. Вказує, що у 2020-2021 роках внаслідок пандемії і знаходження Івано-Франківської області в червоній зоні працював частково, що призвело до значних фінансових труднощів і затримки в розрахунках з постачальниками. Вважає, що пандемія відноситься до форс-мажорних випадків. Просить врахувати, що він повністю розрахувався за поставлені матеріали.

4. Обставини справи, оцінка доказів.

4.1. Дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 86 ГПК України, суд встановив таке.

Між ТОВ "Аватас", як постачальником, та ТДВ "Будівельно-монтажна фірма "Івано-Франківськбуд", як покупцем, укладено договір поставки від 30.03.2018 № 300301. Умови договору такі.

Постачальник зобов`язується передати (поставити) у передбачені у даному договорі строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього передбачену даним договором грошову суму (п. 1.1.)

Предметом поставки є комплектуючі для виробництва металопластикових і алюмінієвих конструкцій (п. 1.3.).

Загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент), ціна за одиницю товару та загальна ціна визначається у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною даного договору (п. 1.4.).

Базис поставки - ЕХW (ЕХ WОRKS), ФРАНКО ЗАВОД, згідно офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (ІНКОТЕРМС) в редакції 2000 року, - місце поставки - склад Постачальника (п. 2.1.).

Постачальник поставляє товар за письмовим замовленням покупця. На кожну окрему партію товару покупець передає постачальнику замовлення-заявку. Заявка покупця має бути оформлена у письмовій формі або електронній формі і передана постачальнику за допомогою факсимільною, поштового зв`язку, електронною поштою або через представника покупця (п. 3.2.).

Постачальник підтверджує готовність поставки (відвантаження) товару шляхом виставлення рахунку-фактури покупцю. Рахунок-фактура може направлятись покупцю за допомогою факсимільного, поштового зв`язку, електронною поштою або через представника (п. 3.3.).

Постачальник поставляє покупцю товар протягом 3-х календарних днів (не враховуючи вихідних, неробочих та святкових днів) з моменту здійснення покупцем оплати па підставі виставленого рахунку-фактури (п. 3.4.).

Незалежно від базису поставки передача товару покупцю постачальником здійснюється за видатковою накладною та на підставі наданої представником покупця довіреності на отримання товару. Дата, вказана покупцем у видатковій накладній про прийняття товару, є датою поставки товару постачальником (п. 3.6.).

Ціна кожної партії товару остаточно узгоджується та вказується сторонами у видатковій накладній (п. 6.4.).

Оплата за товар здійснюється покупцем шляхом безготівковою переказу на поточний рахунок постачальника у розмірі повної вартості зазначеного в узгодженому рахунку-фактурі не пізніше 3 (трьох) робочих днів з дати отримання покупцем рахунку-фактури (п. 7.1.).

4.2. Позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 306 235, 88 грн (видаткова накладна від 03.12.2018 № 31202).

4.3. На дату подання позову відповідач не здійснив оплату за товар на суму 111 235, 89 грн. Цю суму відповідач сплатив 16.02.2021 (платіжне доручення від 16.02.2021 № 446).

4.4. За прострочення оплати поставленого товару на підставі ст. 625 ЦК України позивач нарахував 3 % річних у розмірі 10 071, 52 грн та інфляційні втрати у розмірі 17 185, 85 грн.

5. Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

5.1. При вирішенні даного спору суд керується приписами ч. 1 ст. 67 ГК України, згідно з якою відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Між сторонами був укладений договір поставки від 30.03.2018 № 300301.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 265 ГК України). Вказане положення кореспондується з приписами ст. 712 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

5.2. На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання, в силу яких один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ст. 173, 174 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 525, 526, 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Суд встановив, що позивач поставив відповідачу товар відповідно до умов договору поставки від 30.03.2018 № 300301, а відповідач в установлені договором строки оплату товару в повному обсязі не здійснив.

5.3. За приписами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Днем прострочення виконання грошового зобов`язання щодо оплати вартості товару, поставленого згідно з видатковою накладною від 03.12.2018 № 31202, на суму 111 235, 89 грн слід вважати 07.12.2018.

5.4 Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив правильність розрахунків 3 % річних і встановив їх обґрунтованість.

Щодо інфляційних втрат. Позивач здійснив нарахування інфляційних втрат за період з листопада 2018 року по грудень 2020 року, що становить 17 185, 85 грн. Однак, враховуючи те, що днем прострочення виконання грошового зобов`язання щодо оплати вартості товару є 07.12.2018, право на нарахування таких втрат виникло з грудня 2018 року.

З урахуванням періоду прострочення та заявлених вимог суд здійснив перерахунок інфляційних втрат за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство" і визначив, що їх сума становить 15 814, 76 грн.

5.5. Суд відхиляє посилання відповідача на пандемію та форс-мажорні обставини.

Платежі, встановлені ст. 625 ЦК України, є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення виконання ним грошового зобов`язання, яка має компенсаційний, а не штрафний характер. Компенсація полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правова природа відповідальності за ст. 625 ЦК України впливає на оцінку вини як умови застосування відповідальності (ст. 614 ЦК України). Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та 3 % річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Наявність форс-мажору також не звільняє відповідача від обов`язку відшкодувати матеріальні втрати кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та не позбавляє кредитора права на отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами. Загальні підстави звільнення особи від відповідальності за порушення зобов`язання встановлені ст. 617 ЦК України. А ст. 625 ЦК України є спеціальною нормою, що не передбачає жодних підстав для звільнення від відповідальності за порушення виконання грошового зобов`язання. Тому належить застосовувати принцип права щодо пріоритету спеціальної норми над загальною. Наведена правова позиція викладена, зокрема, у постановах ВСУ від 12.04.2017 у справі № 3-1462гс16, від 09.11.2016 у справі №3-1195гс16 і в силу приписів ч. 4 ст. 236 ГПК України враховується при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

6. Висновки суду.

6.1. З урахуванням викладеного суд висновує про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 25 886, 28 грн, з яких 10 071, 52 грн - 3 % річних, 15 814, 76 грн - інфляційні втрати. У стягненні інфляційних втрат у розмірі 1 371, 09 грн належить відмовити.

7. Судові витрати.

7.1. Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.2. Позивач, як судові витрати, визначив судовий збір у розмірі 2 270 грн (платіжне доручення від 04.02.2021 № 722).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, враховуючи часткове задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - в розмірі 2 155, 82 грн.

7.3. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1, 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивач подав договір про надання правової допомоги від 22.06.2020, укладений між ТОВ "Аватас", як клієнтом, та Адвокатським об`єднанням Ангелін та Партнери. Умови договору такі.

Об`єднання надає клієнту наступну правову допомогу: складання адвокатських запитів, позовної заяви, відзиву, пояснень, заяв, клопотань, інших необхідних процесуальних документів, представництво інтересів перед будь-якими юридичними та фізичними особами, органами державної влади та органами місцевого самоврядування, участь у судових засіданнях судів першої, апеляційної та касаційної інстанції по справі про стягнення заборгованості 3 Товариства з додатковою відповідальністю "Івано-Франківськбуд" (ЄДРІІОУ 01272433) на користь клієнта у сумі 156 235, 88 грн з урахуванням індексу інфляції та 3% річних; ознайомлення з матеріалами справи, виконавчого провадження, а також будь-якими іншими матеріалами, що знаходяться в органах державної влади та місцевого самоврядування, у приватного виконавця та необхідні для надання допомоги за ним договором; надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань за зверненням Клієнта (п. 1.1.).

- Вартість правової допомоги визначається сторонами на підставі додаткової угоди до цього договору (п. 2.1.).

Згідно з додатковою угодою від 22.06.2020 до договору про надання правової допомоги від 22.06.2020 сторони погодили вартість правової допомоги, яка включає:

- первинний аналіз наданих документів, аналіз взаємовідносин клієнта з контрагентом - ТДВ "Івано-Франківськбуд", розроблення позиції клієнта - 5 000 грн;

- підготовка, надсилання запитів до третіх осіб, підготовка документів, необхідних для доказування позиції клієнта - 3 000 грн;

- складання вимоги, складання позову, розрахунок 3% річних, інфляційної складової, складання інших необхідних документів, супроводження клієнта під час подання ним позову до суду першої інстанції - 12 000 грн. Загальна вартість - 20 000 грн (п. 1.1.)

7.4. Представництво інтересів клієнта в суді першої та (або) апеляційної інстанції з усіма правами, наданими клієнту ГПК України. Вартість - 1 000 грн за кожне судове засідання в суді будь-якої інстанції. Сплачується за три календарних дні до дня судового засідання (п. 1.2.)

ТОВ "Аватас" оплатило Адвокатському об`єднанню Ангелін та Партнери відповідні послуги на суму 20 000 грн (платіжне доручення від 23.06.2020 № 6175).

Представником позивача у справі був адвокат Ангелін І. І., повноваження якого підтверджувались ордером на надання правничої (правової) допомоги від 19.02.2021 АА №1007399.

Отже, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 126 ГПК України позивач подав відповідні докази, які підтверджують обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість.

7.5. Як передбачено ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

З огляду на принцип змагальності сторін, який закріплений в ст. 13 ГПК України, та положень ч. 4, 5 ст. 126 ГПК України встановлення співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд здійснює тільки за клопотанням іншої сторони, що виключає ініціативу суду у вирішенні цього питання.

Оскільки відповідач будь-яких заперечень щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката не подав, суд вважає, що заявлена сума цих витрат у розмірі 20 000 грн підлягає розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

7.6. Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, враховуючи часткове задоволення позову, витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог - в розмірі 18 993, 97 грн.

Керуючись ст. 2, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Будівельно-монтажна фірма "Івано-Франківськбуд" (вул. Галицька, 67, м. Івано-Франківськ, 76018, ідентифікаційний код 01272433) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аватас" (вул. Індустріальна, 2Г, смт. Бородянка, Київська область, 07800, ідентифікаційний код 37269798) 25 886, 28 грн (двадцять п`ять тисяч вісімсот вісімдесят шість гривень двадцять вісім копійок), з яких 10 071, 52 грн - 3 % річних, 15 814, 76 грн - інфляційні втрати, а також 21 149, 79 грн (двадцять одну тисячу сто сорок дев`ять гривень сімдесят дев`ять копійок) судових витрат, з яких 2 155, 82 грн судовий збір, 18 993, 97 грн витрати на професійну правову допомогу.

Відмовити в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 1 371, 09 грн

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06.04.2021.

Суддя О. В. Малєєва