ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
05 квітня 2021 року Справа № 918/673/20
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І. , суддя Павлюк І.Ю.
секретар судового засідання Кравчук О.В.
за участю представників сторін:
позивача - не з`явився
відповідача - не з`явився
розглянувши заяву (вх. № 1163/21 від 17.03.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес Енержі" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 918/673/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес Енержі"
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокор-М"
про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних
В липні 2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Велес Енержі» звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокор-М» про стягнення грошових коштів (індексу інфляції та трьох відсотків річних).
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 22.12.2020, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Велес Енержі» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокор-М» про стягнення інфляційних та 3 % річних задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокор-М» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Велес Енержі» - 1 524 228,04 грн - інфляційних збитків, 466 728,55 грн - 3% річних та 29 864,35 грн - судового збору.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду (головуючий суддя Крейбух О.Г., судді Павлюк І.Ю., Тимошенко О.М.) від 10.03.2021 у справі № 918/673/20, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокор-М» на рішення Господарського суду Рівненської області від 22.12.2020 у справі № 918/673/20 - залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Рівненської області від 22.12.2020 у справі № 918/673/20 - залишено без змін.

17.03.2021 до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Велес Енержі» (вх.№ 1163/21) про стягнення витрат, понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги адвоката у суді апеляційної інстанції щодо оскарження рішення Господарського суду Рівненської області від 22.12.2020 у справі № 918/673/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Велес Енержі» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокор-М» про стягнення інфляційних та 3 % річних, у якій заявник просить ухвалити додаткове рішення у справі № 918/673/20, яким стягнути з ТОВ «Агрокор-М» на користь ТОВ «Велес Енержі» понесені витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 50 000,00 грн.

Автоматизованою системою документообігу суду, протокол від 17.03.2021, заяву ТОВ «Велес Енержі» передано раніше визначеному складу суду (головуючий суддя Крейбух О.Г., судді Павлюк І.Ю., Тимошенко О.М.).

Листом № 918/673/20/1843/21 від 18.03.2021, матеріали справи було витребувано з Господарського суду Рівненської області.

23.03.2021 до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 918/673/20.

На підставі розпорядження від 24.03.2021 № 01-04/124 керівника апарату суду у зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії по справі Тимошенка О.М. у період з 23.03.2021 по 06.04.2021 включно проведено заміну судді-члена колегії у справі № 918/673/20, протокол від 24.03.2021, яким визначено для розгляду справи колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. (головуючий суддя), Юрчук М.І., Павлюк І.Ю.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 провадження за заявою (вх. № 1163/21 від 17.03.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю «Велес Енержі» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 918/673/20 прийнято колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. (головуючий суддя), Юрчук М.І., Павлюк І.Ю. до свого провадження; заяву (вх. № 1163/21 від 17.03.2021) призначено до розгляду на 05.04.2021 об 15:00 год.

02.04.2021 від відповідача надійшло заперечення на заяву про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги, у якому Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокор-М» вказує про відсутність у справі попереднього розрахунку судових витрат позивача та відсутність доказів про сплату ТОВ «Велес Енержі» понесених витрат на послуги адвоката. Крім цього, звертає увагу, що до закінчення судових дебатів сторона позивача не подала докази понесення витрат на професійну правничу допомогу, та не зробила заяву про подання доказів на підтвердження таких витрат протягом п`яти днів, а тому з врахуванням ч.8 ст. 129 ГПК України просить залишити подану заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Велес Енержі» (вх. № 1163/21 від 17.03.2021) без розгляду.

В судове засідання 05.04.2021 представники сторін не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи те, що представники сторін повідомлені про дату та час судового засідання належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи, а також наявність письмових заперечень відповідача на заяву про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів вирішила розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Велес Енержі» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 918/673/20 в даному судовому засіданні.

Дослідивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Велес Енержі» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 918/673/20, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п.3 ч. 1, 3 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У відповідності до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ч.3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).

У ч.3 ст.126 ГПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.126 ГПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 ГПК України).

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.126 ГПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони (постанова об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Як вбачається з заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Велес Енержі» (вх.№ 1163/21) про стягнення витрат, понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги адвоката, позивач просить суд стягнути з відповідача 50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом справи.

На підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції заявником надано: 1) копію Договору про надання правової допомоги № б/н від 15.02.2021; 2) копію Додаткової угоди до Договору про надання правової допомоги від 04.03.2021; 3) копію виписаного рахунку ТОВ «Велес Енержі» на оплату правової допомоги за Договором від 15.02.2021 у розмірі 50 000,00 грн; 4) копію акту прийманняпередачі (наданих послуг) від 10.03.2021, згідно з яким загальна вартість наданих адвокатом послуг складає 50 000,00 грн; 5) копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія РН № 1126 від 11.09.2014, копію Ордеру на надання правничої (правової) допомоги № 1004434 від 22.02.2021, виданого на підставі Договору про надання правничої допомоги № б/н від 15.02.2021.

Згідно з п. 2 Договору про надання правової допомоги № б/н від 15.02.2021, ТОВ «Велес Енержі» замовляє, а Адвокатське об`єднання «Скорпіон» зобов`язується надати правову допомогу при вирішенні Північно-західним апеляційним господарським судом спору у справі № 918/673/20 за апеляційною скаргою ТОВ «Агрокор-М» на рішення Господарського суду Рівненської області від 22.12.2020 у справі № 918/673/20. Перелік наданої адвокатом правової допомоги визначається актом передачі-приймання. Вартість наданої правової допомоги визначатиметься додатковою угодою до даного Договору про надання правової допомоги. Визначений сторонами гонорар має бути оплачено в строк встановлений в рахунках на оплату (п. 3 Договору № б/н від 15.02.2021).

У п. 1, 2 Додаткової угоди від 04.03.2021 до Договору про надання правової допомоги № б/н від 15.02.2021 визначено, що за надання правової допомоги клієнту сторонами узгоджено фіксовану вартість гонорару у розмірі 50 000,00 грн. Визначаючи розмір гонорару сторони договору враховували значимість господарського спору для клієнта, ціну заявленого позову, складність справи та кваліфікацію і досвід адвоката.

На підтвердження об`єму наданих адвокатом послуг, кількості витраченого ним часу та оплати позивачем адвокатському об`єднанню визначеної вартості позивач надав акт виконаних робіт (наданих послуг) від 10.03.2021, згідно з яким загальна вартість наданих адвокатом послуг склала 50 000,00 грн, що, зокрема, складається з:

1) ознайомлення з апеляційною скаргою ТОВ «Агрокор-М» на рішення Господарського суду Рівненської області від 22.12.2020 у справі № 918/673/20 (тривалість часу витраченого адвокатом складає 2 години);

2) здійснення юридичного аналізу апеляційної скарги ТОВ «Агрокор-М» на рішення Господарського суду Рівненської області від 22.12.2020 у справі № 918/673/20 на відповідність положенням ст. 258 ГПК України. Аналіз та попередня оцінка мотивів та вимог апеляційної скарги (тривалість часу витраченого адвокатом складає 2 години);

3) надання усних консультацій клієнту з приводу апеляційної скарги, обговорення проблемних питань захисту прав та інтересів клієнта, узгодження правової позиції (тривалість часу витраченого адвокатом складає 2 години);

4) вивчення адвокатом положень матеріального та процесуального права, в частині необхідній для підготовки та подання до суду відзиву на апеляційну скаргу та повного, належного захисту прав та інтересів клієнта під час розгляду справи № 918/673/20 в суді апеляційної інстанції (тривалість часу витраченого адвокатом складає 2 години);

5) вивчення адвокатом судової практики щодо вирішення аналогічних спорів, зокрема, при підготовці відзиву на апеляційну скаргу були застосовані висновки, які викладені у постановах Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19, від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19, від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17, від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, від 21.02.2018 у справі № 910/12382/17 (тривалість часу витраченого адвокатом складає 3 години);

6) написання та подання до Північно-західного апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «Агрокор-М» у справі № 918/673/20 (тривалість часу витраченого адвокатом складає 5 години);

7) підготовка до участі в судовому засіданні на 10.03.2021 у справі № 918/673/20 (тривалість часу витраченого адвокатом складає 2 години);

8) представництво інтересів клієнта, що полягає в забезпеченні реалізації його прав і обов`язків під час розгляду справи № 918/673/20 у Північно-західному апеляційному господарському суді (тривалість часу витраченого адвокатом складає 2 години). Крім того, у акті сторін зазначено, що при наданні адвокатських послуг, обумовлених Договором, адвокатом у справі № 918/673/20 витрачено щонайменше 20 годин робочого часу.

Судом встановлено, що представництво позивача ТОВ «Велес Енержі» в суді апеляційної інстанції здійснював адвокат Дяденчук Анатолій Іванович, що діяв на підставі Договору про надання правової допомоги № б/н від 15.02.2021 та ордеру серія ВК № 1004434 від 22.02.2021.

Частина 8 ст.129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити, в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Таким чином, відшкодування судових витрат, в тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому, перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Велес Енержі» у відзиві на апеляційну скаргу (вх.№ 829/21 від 25.02.2021) повідомило про те, що в майбутньому з врахуванням умов та на підставі Договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) Товариство змушене буде понести витрати, пов`язані з розглядом даної апеляційної скарги, орієнтовний розмір судових витрат складає 30 000,00 грн.

Окрім цього, в судовому засіданні апеляційної інстанції 10.03.2021, в порядку ч.8 ст. 129 ГПК України представником позивача до закінчення судових дебатів заявлено в усній формі клопотання про надання можливості подання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом даної справи, які очікує понести позивач в майбутньому, з врахуванням умов на підставі договору про надання адвокатських послуг та покладення їх на відповідача (зазначене підтверджується звукозаписом проведеним в судовому засіданні апеляційного суду 10.03.2021).

Враховуючи, що постанову у справі № 918/673/20 апеляційним господарським судом ухвалено 10.03.2021, відповідно останнім днем встановленого ч.8 ст.129 ГПК України 5-денного строку подання доказів на понесення стороною витрат з правничої допомоги в даному випадку є 15.03.2021.

Заява про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у даній справі, подана ТОВ «Велес Енержі» до органу поштового зв`язку 15.03.2021, що підтверджується наявністю штампу органу зв`язку на поштовому конверті.

Згідно з ч.7 ст. 116 ГПК України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншим відповідним засобом зв`язку.

Поскільки постанова Північно-західного апеляційного господарського суду ухвалена судом 10.03.2021, тому заявник подав заяву, яка надійшла до суду поштою 17.03.2021 за вх.№ 1163/21 в межах строків, передбачених ч. 8 ст.129 ГПК України, а саме протягом п`яти днів після ухвалення постанови суду. А тому підстави для залишення даної заяви без розгляду у зв`язку з пропущенням строку для звернення до суду, як про те вказує відповідач ТОВ «Агрокор-М», відсутні.

Окрім цього, доводи ТОВ «Агрокор-М» стосовно неточностей в долучених до заяви ТОВ «Велес Енержі» документах, а саме те, що згідно з Договором про надання правової допомоги від 15.02.2021 отримувачем послуг з правової допомоги є ТОВ «Велес Енержі», ідентифікаційний код 39127325, тоді як у рахунку на оплату № 1 від 04.03.2021, виписаним для ТОВ «Велес Енержі», зазначено реєстраційний номер , колегією суддів відхиляються, оскільки не спростовують надання адвокатом відповідних професійних послуг, за які ТОВ «Велес Енержі» планує понести у зв`язку з цим витрати на правову допомогу.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідач у поданих до суду запереченнях на заяву про стягнення витрат, понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги адвоката у справі № 918/673/20, також зазначає, що позивачем в порушення ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору (у даному випадку відзив на апеляційну скаргу) не було подано попередній (орієнтовний) суми судових витрат, які він поніс, чи які очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи.

Відповідно до ч.1-3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Колегія суддів виходить із того, що застосування відповідних положень ст. 124 ГПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин кожної справи, а також інших чинників. При цьому, аналіз ч.2 ст. 124 ГПК України свідчить про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Близькі за змістом висновки, застосування ч.2 ст. 124 ГПК України, містяться у постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 922/1897/18, від 24.12.2019 у справі № 909/359/19, від 13.02.2020 у справі № 911/2686/18, від 19.02.2020 у справі № 910/16223/18, від 21.05.2020 у справі № 922/2167/19, від 10.12.2020 у справі № 922/3812/19.

Варто зазначити, що попередній розрахунок судових витрат на відшкодування правничої допомоги позивача у поданому відзиві на апеляційну скаргу складав 30 000,00 грн, разом з тим, зазначена сума позивачем визначена, як орієнтовна, і на час розгляду апеляційним судом даної справи, позивач не міг передбачити та визначити остаточну суму заявлених витрат, що у будь якому випадку не може бути підставою для відмови у відшкодуванні витрат позивача, понесених на правничу допомогу за доводами ТОВ «Агрокор-М».

Суд звертає увагу, що відзив позивача на апеляційну скаргу, в якому містився попередній орієнтовний розрахунок витрат у розмірі 30 000,00 грн був складений останнім 22.02.2021, тоді як Додаткова угода до Договору про надання правової допомоги, за змістом якої передбачено фіксований гонорар адвоката у розмірі 50 000,00 грн, була укладена 04.03.2021.

Як зазначено вище, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись вказаними процесуальними приписами, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

З урахуванням викладеного, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на не співмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічний висновок наведений у додатковій постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі № 911/471/19).

Апеляційний суд зазначає, що належних доказів або обґрунтувань, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката у справі та не співмірність витрат на оплату правничої допомоги адвоката, відповідачем на підставі ч. 6 ст. 126 ГПК України не надано та не було наведено, а лише вказано про мотиви залишення поданої позивачем заяви без розгляду, які апеляційним господарським судом в послідуючому визнані безпідставними.

Таким чином, дослідивши наданий ТОВ «Велес Енержі» Договір про надання правової допомоги № б/н від 15.02.2021, Додаткову угоду до договору від 04.03.2021, виставлений рахунок на оплату послуг адвоката та акт приймання-передачі (виконання робіт), якій містить описи наданих адвокатом послуг, враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо неспівмірності витрат із сумою витрат, колегією суддів вважає, що судові витрати на професійну (правничу) допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 50 000,00 грн підтверджені належними доказами, є обґрунтованими і підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача по справі ТОВ «Агрокор-М».

При цьому апеляційним судом враховується, що за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Керуючись ст. 126, 129, 232, 233, 236, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Велес Енержі» (вх.№ 1163/21) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокор-М» витрат, понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги адвоката у суді апеляційної інстанції щодо оскарження рішення Господарського суду Рівненської області від 22.12.2020 у справі № 918/673/20, задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокор-М» (35316, Рівненська область, Рівненський район, село Грабів, вул. Адамківська, буд. 9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Велес Енержі» (23714, Вінницька область, Гайсинський район, село Куна, вул. Тваринників, буд. 4, ) 50 000,00 грн - витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

3. Видачу наказу доручити Господарському суду Рівненської області.

4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

5. Справу № 918/673/20 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст додаткової постанови складений "05" квітня 2021 року.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Павлюк І.Ю.