Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/47/21

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Прядко О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліссягаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Термокерамік-К"

про стягнення 300141,55 грн.

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Поліссягаз" звернулося до суду з вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Термокерамік-К" 300141,55 грн, з яких 267882,45 грн основного боргу, 17959,12 грн пені, 5804,32 грн 3 % річних, 8495,66 грн інфляційних.

Ухвалою господарського суду від 29.01.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліссягаз" судом прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

З метою перевірки отримання відповідачем копії ухвали направленої за адресою: 12525, Житомирська область, Коростишівський район, с. Мамрин, вул. Залізнодорожна, 22, суд здійснив електронний запит та отримав витяг з сайту Укрпошта, з якого вбачається, що поштове відправлення, яке направлялось відповідачу, за вказаною у позовній заяві адресою ТОВ "Термокерамік-К", вручено 01.02.2021 (а.с. 55).

З метою уточнення належної адреси відповідача суд здійснив запит та отримав витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зазначену на сайті Міністерства юстиції України, відповідно до якого встановлено, що зазначена в позовній заяві адреса відповідача є належною та відповідає інформації зазначеній на вказаному офіційному ресурсі.

Крім того, ухвала суду була надіслана відповідачу на електронну адресу, зазначену у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Враховуючи викладене суд вважає, що своєчасно та належним чином вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи для реалізації ним права на судовий захист.

Відповідач у строк, встановлений ст.165 Господарського процесуального кодексу України, відзив на позов не подав. Поряд з цим, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позов мотивований неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Термокерамік-К" умов договору на постачання природного газу №255-П, що був укладений між сторонами 24.02.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що останнім було виконано умови договору у повній мірі та поставлено відповідачу газ на суму 827131,25грн, в свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором щодо оплати послуг належним чином та у повній мірі не виконав, внаслідок чого позивач був змушений звернутись до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 267882,45 грн.

За несвоєчасне виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України заявлено до стягнення з відповідача 5804,32грн 3% річних та 8495,66грн інфляційних, а також на підставі п.7.2 договору №255-П від 24.02.2020 17959,12грн пені.

Відповідач в порядку ст.ст.165,251 ГПК України письмового відзиву на позовну заяву не надав.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

24.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Поліссягаз" (постачальник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Термокерамік-К" (споживач/відповідач) укладено договір на постачання природного газу №255-П (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується передати споживачу в 2020 році газ , а споживач зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах цього договору в наступних обсягах: березні - 281 тис. м. куб., квітні - 200 тис. м. куб., травні - 200 тис. м. куб., червні - 200 тис. м. куб (п.1.1., п.2.1 договору).

Згідно п. 5.2. Договору оплата газу здійснюється в порядку, визначеному в додаткових угодах до договору.

Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) і діє в частині постачання газу з дати його підписання до 31.12.2020, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п.12.1 договору).

Відповідно до п.12.5 договору припинення чи розірвання договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін на підставі та в порядку, встановлених чинним законодавством України.

01.03.2020 року між сторонами укладена додаткова угода №1 до договору на постачання природного газу № 255-П від 24. 02. 2020 (а.с.15).

Згідно п. п. 1, 2, 3 Додаткової угоди №1 постачальник до 31 березня 2020 року здійснює споживачу поставку природного газу в обсязі 281000 тис. м. куб. по ціні 4400 грн. за 1000 м. куб. з врахуванням ПДВ. Оплата за газ проводиться Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника в наступному порядку:

- 20 % вартості газу не пізніше 01 числа місяця постачання газу;

- 40 % вартості газу не пізніше 10 числа місяця постачання газу;

- 40 % вартості газу не пізніше 20 числа місяця постачання газу.

За даними позивача, ТОВ "Термокерамік-К" на виконання п.3 Додаткової угоди 28 лютого та 12 березня 2020 року сплатив ТОВ "Поліссягаз" 559248, 80 грн, що склало 45, 23 % від запланованої поставки газу.

Фактично позивачем було поставлено споживачу газу в березні місяці в кількості 168,269 тис. м. куб. на суму 740 383, 60 грн. з врахуванням ПДВ.

По причині не оплати вартості газу споживач, відповідно до п. 3.3. Договору припинив власне газоспоживання.

Відповідач за підсумками березня місяця не оплатив постачальнику в повному обсязі вартості поставленого газу на суму - 181 134, 80 грн (740 383, 60 - 559 248,80 грн.).

Факт постачання споживачу газу в кількості 168,269 тис. м. куб. на суму 740383,60грн підтверджується двостороннім актом №308 приймання-передачі газу від 31 березня 2020 року, а заборгованість споживача перед постачальником за поставлений газ в сумі 181134,80грн підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 01.03.2020 - 01. 04.2020 за договором №255-П від 24.02.2020 (а.с.16-17).

30.03.2020 між тими ж сторонами укладена додаткова угода № 2 до договору на постачання природного газу № 255-П від 24. 02. 2020 (а.с.18).

Згідно п. п. 1, 2, 3 Додаткової угоди №2 Постачальник до 30 квітня 2020 року здійснює споживачу поставку природного газу в обсязі 35, 200 тис. м. куб. по ціні 4380 грн. за 1000 м. куб. з врахуванням ПДВ. Оплата за газ проводиться Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника в наступному порядку:

- 100 % вартості газу не пізніше 05 числа місяця постачання газу.

Фактично Позивачем було поставлено Споживачу газу в квітні місяці в кількості 16,893 тис. м. куб. на суму 73 991, 34 грн. з врахуванням ПДВ.

По причині не оплати вартості газу до 05 квітня 2020 р. споживач, відповідно до п.3.3. Договору припинив власне газоспоживання.

Споживач за підсумками квітня місяця не оплатив Постачальнику вартість поставленого газу на суму 73 991,34 грн.

Факт постачання Споживачу газу в кількості 16, 893 тис. м. куб. на суму 73 991. 34 грн. стверджується двостороннім актом №458 приймання-передачі газу від 30 квітня 2020 року (а.с.19).

Загальна заборгованість Споживача перед Постачальником за поставлений газ в березні - квітні 2020 року склала 255 126, 14 грн що стверджується актом звірки взаємних розрахунків по стану за період 01. 01. 2020 р. - 06. 04. 2020 р. за договором №255-П від 24.02.2020 (а.с.20).

Згідно з п п. 7.2.1. договору №255-ГІ від 24.02.2020 сторони дійшли згоди, що у разі порушення строків оплати за природній газ, визначених у даному Договорі, з моменту настання такого порушення Постачальник вправі в односторонньому порядку збільшити піну газу, яка зазначена в Договорі чи відповідній додатковій угоді до Договору, на 5% від попередньої ціни.

На виконання даного пункту договору Позивачем складено односторонній акт - розрахунок №04-20-255 перерахунок вартості неоплачених обсягів від 21 квітня 2020 року (а.с.21). З врахуванням чого вартість неоплаченого газу за березень місяць збільшена на 9056, 74 грн, а за квітень місяць - на 3699, 57 грн. Всього на 12 756, 31 грн.

Загальна заборгованість Споживача перед Позивачем в силу цього склала 2678 82,45грн.

Акт - розрахунок №04-20-255 від 21. 04. 2020 р. та рахунок № 04-20-255 від 21.04.2020 р. на оплату боргу в сумі 267882, 45 грн. надіслано Споживачу супровідним листом за №46 від 21.04. 2020 р. рекомендованим листом 27.04. 2020, які згідно з поштовим повідомленням відповідачу були вручені 06.05.2020.

Оплата боргу здійснена не була, від відповідача позивачу надійшов лист за №38 від 10.09.2020 з пропозицією розірвати договір на постачання природного газу №255-П від 24.02.2020 по причині зміни умов господарювання.

14.09.2020 Договір на постачання природного газу № 255 - П від 24.02.2020 було розірвано за взаємною згодою сторін з 14.09.2020, про що укладено відповідний договір (а.с.26).

Відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань оплату за отриманий природній газ за Договором про постачання природного газу №255-П від 24.02.2020 не здійснив.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 267882,45грн.

За несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором позивач, на підставі ст. 625 ЦК України, нарахував до стягнення з відповідача 5804,32грн 3% річних та 8495,66грн інфляційних, а також на підставі п.7.2 договору №255-П від 24.02.2020 17959,12грн пені.

Не проведення відповідачем розрахунків за поставлений природний газ стало приводом для звернення позивача за захистом порушеного права до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

За змістом ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір та інші правочини.

Згідно ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Наведена правова норма кореспондується зі ст.509 Цивільного кодексу України: зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зіст.692 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст.ст.526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання то воно підлягає виконанню в цей строк.

В силу ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно пункту 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2 ст. 614 Цивільного кодексу України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Так, судом встановлено факт належного виконання зобов`язань з боку позивача щодо поставки природного газу відповідачу у березні та квітні 2020 року.

Натомість, відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань щодо оплати поставленого газу не надав, доводи позивача не спростував.

За таких обставин, вимога позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 267882,45грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Розглянувши вимоги позивача про стягнення з відповідача 17959,12 грн пені, 5804,32 грн 3 % річних, 8495,66 грн інфляційних, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача (а.с. 31-32) 3% річних на суму 5804,32грн нараховано за період з 01.04.2020 по 04.01.2021 та інфляційні втрати нараховано за період квітня 2020 по листопад 2020 (по кожному акту окремо).

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга:Закон", суд дійшов висновку, що нарахування 3% річних в сумі 5804,32грн за період з 01.04.2020 по 04.01.2021 та 8495,66грн інфляційних за період квітня 2020 листопада 2020 є арифметично вірним та обґрунтованим, тому підлягає задоволенню.

Крім цього, пунктом 7.2 договору визначено, що у разі порушення споживачем строків розрахунків, передбачених розділом V Договору, споживач у безспірному порядку сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3ст. 549 ЦК України).

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондуються із приписами, встановленими Господарським кодексом України.

За змістом ч. 1 ст. 230 ГК України штраф та пеня є одними з видів штрафних санкцій, які визнаються як господарські санкції у вигляді грошової суми, котру учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Перевіривши розрахунок пені за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга:Закон", суд дійшов висновку, що нарахування пені в сумі 17959,12грн за період з 01.04.2020 по 04.01.2021 є арифметично вірним та обґрунтованим, тому підлягає задоволенню.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав суду доказів, які б спростовували доводи позивача, натомість позивач обґрунтував свої позовні вимоги належними та достатніми доказами.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову на загальну суму 300141,55грн, з яких: 267882,45грн основного боргу, 17959,12 грн пені, 5804,32грн 3 % річних та 8495,66грн інфляційних втрат.

Щодо розподілу судових витрат

Судовий збір, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у розмірі 4502,12 грн покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариство з обмеженою відповідальністю "Поліссягаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Термокерамік-К" про стягнення 300141,55 грн задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Термокерамік-К" (12525, Житомирська область, Коростишівський район, с. Мамрин, вул.Залізнодорожна, 22, )

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліссягаз" (12501, Житомирська область, м.Коростишів, вул.Київська, буд.55,):

- 267882,45 грн основного боргу,

- 17959,12 грн пені,

- 5804,32 грн 3 % річних,

- 8495,66 грн інфляційних,

- 4502,12 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 30.03.21

Суддя Прядко О.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам - рек.