РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.03.2021Справа № 910/9164/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Зарудньої О.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Міністерства інфраструктури України (01135, м. Київ, пр-т. Перемоги, будинок 14; ідентифікаційний код 37472062)

до Фонду державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, будинок 18/9; ідентифікаційний код 00032945)

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Кабінет міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, будинок 12/2; ідентифікаційний код 00019442)

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державна судноплавна компанія "Чорноморське морське пароплавство" (65026, обл. Одеська, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, будинок 1; ідентифікаційний код 01125614)

про визнання незаконним та скасування наказу,

Представники сторін:

від позивача: Ігнатенко Т.Б.

від відповідача: Вакуляк Ю.А.

від третьої особи-1: Фартушна В.М.

від третьої особи-2: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Міністерство інфраструктури України з позовом до Фонду державного майна України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Кабінет міністрів України та Державна судноплавна компанія "Чорноморське морське пароплавство" про визнання незаконним та скасування наказу.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що всупереч протокольного рішення Уряду (протокол засідання КМУ від 16.05.2018 № 18), яким зобов`язано Фонд державного майна України з урахуванням положень Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" забезпечити здійснення заходів щодо зупинення приватизації Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" Фондом державного майна України 28.12.2019, видано наказ № 1574 "Про затвердження переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році", п. 2 якого прийнято рішення про продовження приватизації об`єктів малої приватизації, що підлягали приватизації в 2018-2019 роках, відповідно до наказу Фонду державного майна України від 27.03.2018 № 477 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 позовну заяву Міністерства інфраструктури України залишено без руху. Встановлено Міністерству інфраструктури України п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду:

- попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- повідомлення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

- доказів надіслання відповідачу та третім особам доданих до позовної заяви документів саме тим, що були подані позивачем безпосередньо до суду 26.06.2020 із клопотанням про приєднання документів до позову Міністерства інфраструктури України (всього документів - на 131 арк.).

07.07.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Міністерства інфраструктури України про прийняття позовної заяви до розгляду, з наданням доказів на виконання вимог ухвали суду від 30.06.2020 щодо усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 12.08.2020.

05.08.2020 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2020 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 23.09.2020.

23.09.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення третьої особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2020 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 07.10.2020.

У зв`язку з перебуванням судді Баранова Д.О. на лікарняному судове засідання призначене на 07.10.2020 не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.2020 розгляд справи призначено на 18.11.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2020 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 09.12.2020.

У підготовчому засіданні 09.12.2020 представник позивача надав суду заяву про поновлення строку на подання відповіді на відзив та відповідно подав відповідь на відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2020 судом оголошено перерву до 18.12.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2020 у задоволенні заяви Міністерства інфраструктури України про поновлення процесуального строку на подання відповіді на відзив на позовну заяву відмовлено, а відповідь на відзив на позовну заяву по справі № 910/9164/20, подану позивачем до суду 09.12.2020 залишено без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.01.2021.

21.12.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення Фонду державного майна України.

Ухвалами Господарського суду міста Києва у судових засіданнях неодноразово оголошувалися перерви з 15.01.2021 до 27.01.2021, з 27.01.2021 до 03.02.2021.

02.02.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 19.02.2021.

15.02.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Судове засідання призначене на 19.02.2021 не відбулося у зв`язку з перебування судді Баранова Д.О. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2021 справу призначено до розгляду на 26.02.2021.

26.02.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 19.03.2021.

У судовому засіданні 19.03.2021 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд про їх задоволення.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог просив суд відмовити у задоволенні позову.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 19.03.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи-1, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Згідно ч. 1, 2 ст. Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" від 17.03.2011 № 3166-VI (далі - Закон № 3166) систему центральних органів виконавчої влади складають міністерства України (далі - міністерства) та інші центральні органи виконавчої влади. Система центральних органів виконавчої влади є складовою системи органів виконавчої влади, вищим органом якої є Кабінет Міністрів України.

Міністерства забезпечують формування та реалізують державну політику в одній чи декількох сферах, інші центральні органи виконавчої влади виконують окремі функції з реалізації державної політики.

Пунктом 1 Положення про Міністерство інфраструктури України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.06.2015 № 460 (далі - Положення), визначено, що Міністерство інфраструктури України (Мінінфраструктури) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мінінфраструктури є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах автомобільного, залізничного, морського та річкового транспорту, надання послуг поштового зв`язку, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері авіаційного транспорту та використання повітряного простору України, розвитку, будівництва, реконструкції та модернізації інфраструктури авіаційного, морського та річкового транспорту, дорожнього господарства, навігаційно-гідрографічного забезпечення судноплавства, торговельного мореплавства, з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, а також державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибної промисловості) (абзац 2 пункту 1 Положення).

Мінінфраструктури України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства (п. 2 Положення).

Зі змісту пп. 63 п. 4 Положення вбачається, що згідно покладених на Мінінфраструктури завдань Міністерство здійснює відповідно до законодавства функції з управління об`єктами державної власності.

Мінінфраструктури виконує функції з управління об`єктами державної власності відповідно до Господарського кодексу України, Закону України "Про управління об`єктами державної власності" від 01.09.2006 № 185-V, розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.03.2011 № 265 "Питання управління Міністерством інфраструктури об`єктами державної власності", Положення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" від 01.09.2006 № 185-V (далі - Закон № 185) управління об`єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Частиною 1 ст. 4 Закону № 185 встановлено, що суб`єктами управління об`єктами державної власності зокрема є: Кабінет Міністрів України, Фонд державного майна України, міністерства та інші органи виконавчої влади; органи, які здійснюють управління державним майном відповідно до повноважень, визначених окремими законами.

Згідно ст. 22 Господарського кодексу України повноваження суб`єктів управління у державному секторі економіки - Кабінету Міністрів України, міністерств, інших органів влади та організацій щодо суб`єктів господарювання визначаються законом (частина третя). Держава реалізує право державної власності у державному секторі економіки через систему організаційно-господарських повноважень відповідних органів управління щодо суб`єктів господарювання, що належать до цього сектора і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління (частина п`ята).

Розпорядженням Кабінет Міністрів України від 08.02.1995 № 59-р доручено Мінтрансу утворити на базі майна, що знаходиться у загальнодержавній власності, закріпленого за акціонерним судноплавним концерном "Бласко" - "Чорноморське морське пароплавство" та підприємствами, які входять до його складу, державне підприємство - "Державна судноплавна компанія "Чорноморське морське пароплавство" визнавши його правонаступником зазначеного концерну.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку підприємств, установ та організацій, що передаються до сфери управління Мінтрансзв`язку" від 28.09.2004 № 684-р, державна судноплавна компанія "Чорноморське морське пароплавство" належить до сфери управління Мінтрансзв`язку (на теперішній час - Мінінфраструктури).

Статутом державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" затвердженим наказом Міністерством транспорту та зв`язку України від 24.11.2005 № 817 (у редакції, затвердженій наказом Міністерства інфраструктури України від 27.04.2011 № 71) встановлено, що Державна судноплавна компанія "Чорноморське морське пароплавство" є державним унітарним підприємством і діє як державне комерційне підприємство, яке засноване на державній власності та належить до сфери управління Міністерства інфраструктури України.

Частиною 3 ст. 73 Господарського кодексу України визначено, що державне унітарне підприємство утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління (частина перша). Орган державної влади, до сфери управління якого входить підприємство, є представником власника і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами (частина друга). Майно державного унітарного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління (частина третя).

Правовий режим майна суб`єкта господарювання, заснованого на державній (комунальній) власності, може бути змінений шляхом приватизації майна державного (комунального) підприємства відповідно до закону (ч. 3 ст. 145 ГК України).

З відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що Міністерство інфраструктури України є єдиним засновником Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство".

Тобто, Компанія є суб`єктом господарювання державного сектору економіки, а Міністерство інфраструктури України є уповноваженим органом управління майном, що знаходиться на балансі Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство".

За приписами ч. 2 ст. 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" у місячний строк з моменту прийняття рішення про приватизацію уповноваженими органами управління передаються державним органам приватизації функції з управління пакетами акцій (частками), функції з управління майном державних підприємств. У разі непередачі об`єкта державної власності в установлений строк рішення про передачу такого об`єкта державної власності приймає Кабінет Міністрів України. Проект зазначеного рішення Кабінету Міністрів України готує Фонд державного майна України.

Відтак, суд погоджується з твердженнями позивача, що через існування рішення про приватизацію Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" та оспорюваного наказу у Мінінфраструктури виникає обов`язок з передачі функцій з управління, чим порушуються права та законні інтереси Міністерства, як уповноваженого органу управління Компанією, передбачені пп. 21, 66 п. 4 Положення про Міністерство інфраструктури України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.06.2015 № 460.

Обґрунтовуючи необхідність звернення до суду з даним позовом позивач вказує, що в порушення протокольного рішення Кабінету Міністрів України (протокол засідання КМУ від 16.05.2018 № 18), 28.12.2019 Фондом державного майна України видано наказ № 1574 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році" пунктом 2 якого прийнято рішення про продовження приватизації об`єктів малої приватизації, що підлягали приватизації в 2018-2019 роках, відповідно до наказу Фонду державного майна України від 27.03.2018 № 447 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році". При цьому, до розділу "Апарат Фонду" додатку 7 до вказаного наказу Фондом державного майна України включено Державну судноплавну компанію "Чорноморське морське пароплавство" до Переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду, приватизацію яких розпочато в 2018-2019 роках.

Таким чином, позивач вказує, що наказом Фонду державного майна України від 28.12.2019 № 1574 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році" продовжено процес приватизації Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство", як об`єкту, що підлягав приватизації в 2018-2019 роках.

В якості підстав з якими позивач обумовлює можливість задоволення позовних вимог є наступні обставини:

- через існування рішення про приватизацію Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" та оспорюваного наказу у Мінінфраструктури виникає обов`язок з передачі функцій з управління Державною судноплавною компанією "Чорноморське морське пароплавство", чим порушуються права та законні інтереси Міністерства, як уповноваженого органу управління Компанією, передбачені підпунктами 21, 66 пункту 4 Положення про Міністерство інфраструктури України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.06.2015 № 460.

- протокольні рішення Кабінету Міністрів України є обов`язковими для виконання Фондом державного майна України, у зв`язку з чим, останній зобов`язаний забезпечити вжиття заходів щодо зупинення приватизації Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство", однак, цього часу не зробив цього;

- протокольне рішення КМУ від 16.05.2018 щодо зупинення приватизації Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" не скасовано, у зв`язку з чим оспорюваний наказ Фонду державного майна України є таким, що суперечить ст. 46 Закону України "Про Кабінет Міністрів України", ст. 3 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади", ст. 1, 4 Закону України "Про Фонд державного майна України".

Із поданого відповідачем відзиву вбачається, що останній заперечує щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

- позивач не є органом приватизації та не може приймати рішення про призупинення приватизації, Фонд в черговий раз звернувся до Мінінфраструктури з листом від 27.01.2017 № 10-57-1493 з проханням терміново надати рішення щодо передачі функцій управління майном Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство", тому що термін передбачений законодавством щодо передачі функцій управління державним майном сплинув;

- на момент прийняття Фондом оскаржуваного наказу, рішення Кабінету Міністрів України про призупинення не існувало, а тому Фонд діяв у межах та у спосіб передбачених законодавством;

- підстави для визнання наказу Фонду державного майна України від 27.03.2018 № 447 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році" незаконним відсутні. Більш того, відповідач вважає позовну вимогу про визнання незаконним наказу необґрунтованою, адже Фонд діяв відповідно до покладених на нього повноважень, які передбачені, зокрема, ст. 1, 4, 5, 6 Закону України "Про Фонд державного майна України", ст. 3, 4 та 13 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна", постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2015 № 271 "Про проведення прозорої та конкурентної приватизації у 2015-2017 роках";

- Законом України "Про приватизацію державного та комунального майна" не визначено поняття зупинення приватизації, у зв`язку з чим, на переконання відповідача, під вказаною дефініцією слід вважати тимчасове припинення будь-яких дій спрямованих на приватизацію та фіксація процедури приватизації в тому стані, який існував на момент прийняття рішення про зупинення;

- оскаржуваним наказом не було порушено права Мінінфраструктури. Твердження Мінінфраструктури, що прийняття оскаржуваного наказу порушує його права та законні інтереси, зокрема, пп. 21 та 66 п. 4 Положення про Міністерство інфраструктури України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.06.2015 № 460 не заслуговують на увагу;

- Фондом державного майна України прийнято наказ "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році", до додатку 2 якого включено Державну судноплавну компанію "Чорноморське морське пароплавство" на виконання прямих вказівок (приписів) вказаних положень Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», про що було повідомлено Кабінет Міністрів України листом Фонду від 14.05.2018 № 10-19-9442. Оскільки, Кабінетом Міністрів України не було висловлено жодних заперечень щодо вказаного листа Фонду, вважаємо що Кабінет Міністрів України фактично погодився з пропозицією Фонду.

Так, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України вказано, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як про це вказує позивач, та що у свою чергу встановлено судом, у провадженні Господарського суду Одеської області перебуває справа № 17-1-4-5-32-24-2/136-03-5080 (до цього справа мала наступні номери: № 24-2-32/136-03-5080, № 32-24-2/136-03-5080, № 4-5-32-24-2/136-03-5080) про банкрутство Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" порушеної ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.07.2003.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.02.2006 у справі № 4-5-32-24-2/136-03- 5080 введено процедуру санації Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство"

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.08.2008 затверджено план санації Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство".

Наразі Державна судноплавна компанія "Чорноморське морське пароплавство" перебуває у процедурі санації, яка здійснюється під час судового провадження у справі про банкрутство.

Проте, 12.05.2015 постановою Кабінету Міністрів України "Про проведення прозорої та конкурентної приватизації у 2015-2017 роках" № 271 включено Державну судноплавну компанію "Чорноморське морське пароплавство", що належить до сфери управління Міністерства інфраструктури України до переліку об`єктів державної власності, що підлягають приватизації у 2015-2017 роках.

20.12.2016 наказом Фонду державного майна України "Про прийняття рішення щодо приватизації Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" № 2265 прийнято рішення щодо приватизації Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство".

Згідно додатку 3 до наказу Фонду державного майна України від 13.12.2017 № 1868 "Про затвердження переліків об`єктів груп В, Г, що підлягають підготовці до продажу в 2018 році" включено Державну судноплавну компанію "Чорноморське морське пароплавство" до переліку об`єктів групи Г, що підлягають підготовці до продажу у 2018 році Управлінням реформування власності Департаменту підготовки до приватизації ФДМ.

Відповідно до додатку 2 наказу Фонду державного майна України від 27.03.2018 № 447 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році" включено Державну судноплавну компанію "Чорноморське морське пароплавство" до переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств та їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду.

Позивач зазначає, що враховуючи ситуацію, яка склалась навколо Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" та майна підприємства, Міністерство інфраструктури України неодноразово інформувало Кабінет Міністрів України, Фонд державного майна України та Спеціальну контрольну комісію Верховної Ради України з питань приватизації про недоцільність приватизації Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" (копії листів містяться в матеріалах даної справи).

04.04.2018 протокольним рішенням Кабінету Міністрів України (витяг з протоколу засідання КМУ № 12 наявний в матеріалах справи) доручено Міністерству інфраструктури України у строк до 01.05.2018 подати до Фонду державного майна України пропозиції щодо заміни Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" у переліку об`єктів приватизації іншими підприємствами, що підлягають приватизації, з метою виконання плану надходжень до державного бюджету коштів від приватизації.

27.04.2018 Міністерством інфраструктури України на виконання вказаного протокольного рішення листом № 4523/16/10-18 надіслано до Фонду державного майна України пропозиції щодо заміни Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство", виключивши Компанію з переліку об`єктів, що підлягають приватизації у 2018 році, та включення до цього переліку інших об`єктів державної власності.

Однак, всупереч протокольному рішенню Уряду та без урахування встановленого цим рішенням строку для надання пропозицій Міністерства інфраструктури України, 25.04.2018 наказом Фонду державного майна України № 545 прийнято рішення про приватизацію Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" шляхом продажу єдиного майнового комплексу на аукціоні з умовами, підготовку до приватизації якого Фонд буде здійснювати відповідно до вимог чинного законодавства.

З огляду на що Міністерство інфраструктури України звернулось до Кабінету Міністрів України щодо необхідності зупинення процедури приватизації Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство".

Відповідно до підпункту 6 пункту 7 протокольного рішення Кабінету Міністрів України (протокол засідання КМУ від 16.05.2018 № 18 наявний в матеріалах справи) зобов`язано Фонд державного майна України з урахуванням положень Закону України "Про приватизацію держаного і комунального майна" забезпечити здійснення заходів щодо зупинення приватизації Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" Фонду державного майна України.

На виконання вказаного протокольного рішення Уряду наказом Фонду державного майна України від 01.06.2018 № 725 зупинено приватизацію Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство".

Однак, судом встановлено, що всупереч протокольного рішення Кабінету Міністрів України (протокол засідання КМУ від 16.05.2018 № 18 наявний в матеріалах справи), 28.12.2019 Фондом державного майна України видано наказ № 1574 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що відлягають приватизації в 2020 році", пунктом 2 якого прийнято рішення про продовження приватизації об`єктів малої приватизації, що підлягали приватизації в 2018-2019 роках, відповідно до наказу Фонду державного майна України від 27.03.2018 № 447 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році".

При цьому, до розділу "Апарат Фонду" додатку 7 до вказаного наказу Фондом державного майна України включено Державну судноплавну компанію "Чорноморське морське пароплавство" до Переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду, приватизацію яких розпочато з 2018-2019 роках.

Таким чином, наказом Фонду державного майна України від 28.12.2019 № 1574 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році" та відповідно продовжено процес приватизації Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" у 2020 році, як об`єкту, що підлягав приватизації в 2018-2019 роках.

Що стосується доводів відповідача, стосовно того, що постановою Кабінету Міністрів Украйни від 12.05.2015 № 271 "Про проведення прозорої та конкурентної приватизації у 2015-2017 роках" включено Державну судноплавну компанію "Чорноморське морське пароплавство" що належить до сфери управління Міністерства інфраструктури, до переліку об`єктів державної власності, що підлягають приватизації у 2015-2017 роках та того, що означена постанова є чинною та не скасована у встановленому порядку, то суд відзначає наступне.

Як про це вказує позивач, листом від 27.02.2017 № 1670/16/10-17 Мінінфраструктури зверталось до Фонду з пропозицією виключити з проекту вказаної постанови Державну судноплавну компанію "Чорноморське морське пароплавство".

Однак, Фонд проігнорував інформацію Мінінфраструктури про наявність обставин, щодо зупинення приватизації та не врахував їх під час підготовки проекту постанови Кабінету Міністрів України "Про проведення прозорої та конкурентної приватизації у 2015-2017 роках" та не виключив з переліку Державну судноплавну компанію "Чорноморське морське пароплавство".

Разом з тим, у поданому відзиві відповідач зазначив, що листом від 28.12.2016 № 10-57-25617 Фонд звернувся до Мінінфраструктури щодо передачі функцій управління майном Державну судноплавну компанію "Чорноморське морське пароплавство", в якому пропонував прийняти рішення про передачу функцій управління майном підприємства та у п`ятиденний термін надати кандидатуру до складу комісії з питань передачі об`єкта.

Втім, листом від 19.01.2017 № 342/16/10-17 Мінінфраструктури було надано відповідь, що передача функцій управління Державною судноплавною компанію "Чорноморське морське пароплавство" не узгоджується з приписами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Мінінфраструктури вважає за необхідне призупинити процес приватизації до 31.06.2017 у зв`язку з нововиявленими обставинами.".

Крім того, суд зазначає, що у вказаному листі Мінінфраструктури повідомило Фонд про таке.

Прийнятий Фондом наказ від 20.12.2016 № 2265, яким прийнято рішення про приватизацію Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" не узгоджується з приписами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 № 2343-ХІІ (у редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI, що діє з 18.01.2013 "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон № 2343) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу другого пункту 11 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2343 положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини восьмої статті 26 Закону № 2343 до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення, зокрема, про визначення складу майна в разі продажу частини майна у процедурі санації боржника або ліквідації банкрута.

Абзацом другим частини першої статті 35 Закону № 2343 визначено, що продажу в процедурі санації боржника підлягає тільки майно, зазначене в затвердженому у встановленому порядку плані санації.

Планом санації, схваленим на засіданні комітету кредиторів Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" (протокол від 18.08.2006 б/н) передбачено повний розрахунок з конкурсними та поточними кредиторами за рахунок реалізації частини майна боржника в першу чергу об`єктів нерухомості.

У зв`язку із зазначеним, передача функцій управління Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" з метою її приватизації повинно бути узгоджено з комітетом кредиторів боржника, а тому видання Мінінфраструктури наказу про передачу функцій управління Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" до Фонду державного майна України не узгоджується з вимогами Закону № 2343.

Крім того, ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.07.2003 у справі № 32/136-03-5080 про порушення провадження у справі про банкрутство Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Також вказаною ухвалою заборонено боржнику (Державній судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство") та іншим особам вчиняти будь-які дії по відчуженню майна боржника, де б воно не знаходилось та в якому б вигляді воно не було, здійснювати дії по реорганізації боржника, внесення майна та інших активів як внеску у підприємства, організації, що засновуються.

Вказані заходи узгоджуються з приписами статті 12 Закону № 2343.

Відповідно до статті 20 Закону № 2343, з метою відновлення платоспроможності боржника та задоволення вимог кредиторів план санації може передбачати продаж частини майна боржника на відкритих торгах. Керуючий санацією після проведення інвентаризації та оцінки майна боржника має право почати продаж частини майна боржника на відкритих торгах. Заходи до забезпечення вимог кредиторів стосовно частини майна боржника, яка підлягає продажу згідно з планом санації, скасовується ухвалою господарського суду.

Таким чином, Законом № 2343 передбачено єдину можливість відчуження майна - проведення відкритих торгів у встановленому законом порядку.

Водночас, Мінінфраструктури та Міністерства закордонних справ України, за участю арбітражного керуючого Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" Лахненко С.М., розпочато роботу контактної українсько-в`єтнамської групи щодо відновлення контролю ДСК "ЧМП" за спільним українсько-в`єтнамським підприємством "ЛОТОС" - LOTUS JOINT VENTURE CO.LTD. (місто Хошимін, Соціалістична Республіка В`єтнам). Частка ДСК "ЧМП" в статутному капіталі компанії становить 37 відсотків.

Передача функцій управління на цьому етапі може негативно вплинути на відновленні контролю Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" за СП "Лотос".

Також позивач зазначає, що ведеться робота з повернення вкладів Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" у Зовнішекономбанку Російської Федерації, загальний обсяг яких становить понад 154,2 млн. доларів США. З цього приводу підприємством направлені відповідні звернення до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Міністерства закордонних справ України.

Вищезазначені заходи спрямовані на повне погашення заборгованості підприємства та збільшення обсягу активів, що дозволить здійснювати господарську діяльність після виконання плану санації та закриття провадження у справі про банкрутство.

Приватизація Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" на даному етапі унеможливить повернення більшої частини активів державного підприємства, оскільки майно, що підлягає виявленню та поверненню не може бути включено до єдиного майнового комплексу під час продажу на аукціоні. Таким чином Державний бюджет України недоотримає значну частину коштів від приватизації.

Разом з тим, беручи до уваги зазначене, а також те, що приватизація Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" на даному етапі унеможливить повернення більшої частини активів державного підприємства, Мінінфраструктури листом від 10.03.2017 № 2007/16/10-17 зверталось до Кабінету Міністрів з питання щодо припинення приватизації та виключення Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" з Переліку державної власності, що підлягають приватизації у 2015-2017 роках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2015 № 271. Також зазначалась пропозиція стосовно повернення до розгляду питання щодо приватизації ДСК "ЧМП" після закінчення процесу повернення активів.

Водночас, не зважаючи на всі викладені обставини Фондом прийнято наказ № 447 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році", яким затверджено переліки об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2018 році до яких включено Державну судноплавну компанію "Чорноморське морське пароплавство", та у подальшому яку включено до розділу "Апарат Фонду" додаток 7 до наказу Фонду державного майна України від 28.12.2019 № 1574 "Про затвердження Переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році".

У поданому відзиві, відповідач заперечуючи щодо задоволення позовних вимог вказує, з огляду на ст. 4 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" Державна судноплавна компанія "Чорноморське морське пароплавство" не є об`єктом приватизація якого заборонена.

Так, правові, економічні та організаційні основи приватизації державного і комунального майна та майна, що належить Автономній Республіці Крим врегульовується Закон України "Про приватизацію державного та комунального майна" від 18.01.2018 № 2269-VIII (у редакції від 18.01.2018, набрав чинності 07.03.2018, на момент виникнення спірних правовідносин)

До об`єктів державної і комунальної власності, що підлягають приватизації, належать усі об`єкти права державної і комунальної власності, крім тих, приватизація яких прямо заборонена цим Законом та іншими законами України (ч. 1 ст. 4 Закон України "Про приватизацію державного та комунального майна").

За приписами ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня винесення ухвали про санацію, зокрема: припиняються повноваження органів управління боржника - юридичної особи, повноваження органів управління передаються керуючому санацією. Органи управління боржника протягом трьох днів з дня прийняття рішення про санацію та призначення керуючого санацією зобов`язані забезпечити передачу керуючому санацією бухгалтерської та іншої документації боржника, печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей.

Власник майна боржника (орган управління майном боржника) не може обмежувати повноваження керуючого санацією щодо розпорядження майном боржника.

Значні угоди та угоди, щодо яких є заінтересованість, укладаються керуючим санацією тільки за згодою комітету кредиторів, якщо інше не передбачено цим Законом або планом санації.

Отже, відповідно до норм Закону, який є спеціальним та має пріоритет перед іншими законодавчими актами при розгляді справи про банкрутство, з моменту введення процедури санації, розпорядження майном боржника відбувається в порядку, визначеному планом санації.

Частиною 2 ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що заходами щодо відновлення платоспроможності боржника, які містять план санації, можуть бути: продаж частини майна боржника; продаж майна боржника як цілісного майнового комплексу (для недержавних підприємств).

Таким чином, нормами Закону визначено можливість продажу майна боржника як цілісного майнового комплексу виключно для недержавних підприємств.

Згідно ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з метою відновлення платоспроможності боржника та задоволення вимог кредиторів план санації може передбачати продаж частини боржника на відкритих торгах. Керуючий санацією після проведення інвентаризації та майна боржника має право почати продаж частини майна боржника на відкритих . Заходи до забезпечення вимог кредиторів стосовно частини майна боржника, яка с продажу згідно з планом санації, скасовуються ухвалою господарського суду а перша). Продаж частини майна боржника - державного підприємства в процедурі санації проводиться відповідно до законодавчих актів з питань приватизації з урахуванням особливостей передбачених цим Законом.

Відтак, з викладеного слідує, що Закон не передбачає продаж боржника - державного підприємства як цілісного майнового комплексу .

Згідно абзацу 2 п. 1-1 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції 18.01.2013 року) положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у ораві про банкрутство застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Статтею 33 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції від 18.01.2013 року) з метою відновлення платоспроможності та задоволення вимог кредиторів боржника план санації може передбачати продаж майна боржника як цілісного майнового комплексу.

Положеннями ст. 35 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції від 18.01.2013 року) визначено, що з метою відновлення платоспроможності боржника та задоволення вимог кредиторів план санації може передбачати продаж частини майна боржника. Продажу в процедурі санації боржника підлягає тільки майно, зазначене в затвердженому у встановленому порядку плані санації (частина перша). Продаж частини майна боржника в процедурі санації боржника проводиться на аукціоні відповідно до порядку, встановленого цим Законом.

Отже, ураховуючи викладене вище, вбачається, що Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" закріплено, що продаж майна боржника можливий виключно згідно з планом санації.

Стосовно посилань Фонду на листування між позивачем та відповідачем з питання надання пропозицій щодо заміни Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" у переліку об`єктів приватизації іншими підприємствами, що підлягають приватизації з метою виконання плану надходжень до державного бюджету коштів від приватизації, то слід зазначити слідуюче.

Листом від 27.05.2018 № 4523/16/10-18 Мінінфраструктури надано до Фонду запитувані пропозиції. Означеного факту відповідачем не спростовується.

Так, статтею 1 Закону України "Про Фонд державного майна України" визначено, що Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Положення Фонду, як державного органу приватизації та органу управління об`єктами державної власності визначені положеннями законів України "Про Фонд державного майна України", "Про управління об`єктами державної власності", "Про приватизацію державного і комунального майна".

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про Фонд державного майна України" організація виконання Конституції та законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, інших актів законодавства та здійснення контролю за їх виконанням є основним завдання Фонду державного майна України.

Отже, враховуючи те, що протокольні рішення Кабінету Міністрів України є обов`язковими для виконання Фондом державного майна України, останній зобов`язаний забезпечити вжиття заходів щодо зупинення приватизації Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство", однак, цього не зробив, чим порушив вищенаведені вимоги законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, оскільки станом на час розгляду справи протокольне рішення КМУ від 16.05.2018 щодо зупинення приватизації Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" не скасовано, та враховуючи той факт, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.07.2003 відносно Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" порушено провадження про банкрутство, то за таких підстав, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ від 28.12.2019 № 1574 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що відлягають приватизації в 2020 році", пунктом 2 якого прийнято рішення про продовження приватизації об`єктів малої приватизації, що підлягали приватизації в 2018-2019 роках, відповідно до наказу Фонду державного майна України від 27.03.2018 № 447 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році", прийнято Фондом всупереч Закону, який є спеціальним та має пріоритет перед іншими законодавчими актами.

За таких підстав, наведені позивачем обставини з якими останній пов`язує можливість визнання незаконним та скасування наказу Фонду, приймаючи до уваги положення Закону України "Про Фонд державного майна України", Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мають своїм наслідком визнання незаконним та скасування такого наказу.

Разом з тим, п. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

При цьому, ч. 2. ст. 5 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відтак, суд не виходячи за межі позовних вимог, з метою ефективного способу захисту порушеного права та можливістю подальшого виконання судового рішення вважає за необхідне визначити у рішенні спосіб захисту, який не суперечить закону, а саме, визнати незаконним та скасувати наказ Фонду державного майна України від 28.12.2019 № 1574 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році" прийнятого на підставі наказу Фонду державного майна України від 27.03.2018 № 447 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році" в частині продовження приватизації Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство", як об`єкту малої приватизації, що підлягав приватизації в 2018-2019 роках та включення Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" до розділу "Апарат Фонду" додатку № 7 до наказу.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Міністерства інфраструктури України - задовольнити.

2. Визнати незаконним та скасувати наказ Фонду державного майна України від 28.12.2019 № 1574 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році" прийнятого на підставі наказу Фонду державного майна України від 27.03.2018 № 447 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році" в частині продовження приватизації Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство", як об`єкту малої приватизації, що підлягав приватизації в 2018-2019 роках та включення Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" до розділу "Апарат Фонду" додатку № 7 до наказу.

3. Стягнути з Фонду державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, будинок 18/9; ідентифікаційний код 00032945) на користь Міністерства інфраструктури України (01135, м. Київ, пр-т. Перемоги, будинок 14; ідентифікаційний код 37472062) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102 (дві тисячі сто два) грн 00 коп.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 02.04.2021

Суддя Д.О. Баранов