РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.03.2021Справа № 910/11340/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Божко Д.О. розглянув господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "СЗХНО" (93404, Луганська область, м. Сєверодонецьк, вул. Пивоварова, 5-Д6/1, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська бурова компанія" (04107, м. Київ, вул. Підгірно-Татарська 3/7, )

про стягнення 1 318 103,08 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська бурова компанія"(04107, м.Київ, вул.Підгірно-Татарська 3/7, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "СЗХНО" (93404, Луганська область, м. Сєверодонецьк,вул. Пивоварова, 5-Д6/1, )

про стягнення 4 863 673,90 грн

Представники сторін:

Від позивача: Ломов Д.В, Усова К.В. адв.

Від відповідача: Білобловський С.В. адв.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "СЗХНО" (далі -ТОВ «НВО «СЗХНО») звернулось із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська бурова компанія" про стягнення 1 318 103,08 грн. заборгованості по договору підряду № 13/1 від 15.05.2017, з яких: 1 103 475,56 грн основного боргу за виконані підрядні роботи по Акту за вересень 2018, 20 083,26 грн пені, 132 417,07 грн інфляційних втрат, 62127,19 грн 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем на виконання умов укладеного із відповідачем договору підряду № 13/1 від 15.05.2017 виконано та передано по Акту приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2018 підрядні роботи по технічному переоснащенню «Оптимізація технологічного процесу» Блок отримання суміші пропана і бутана технічного на замірно-сепараційній установці «Сари» Гадяцького району Полтавської області, на суму 1843000,00 грн, обов`язок з оплати яких відповідач не виконав належним чином та у повному обсязі, зокрема 20.09.2018 частково сплачено 225 000,00 грн, також в рахунок оплати робіт позивачем зараховано 514524,44 грн вартості придбаних відповідачем матеріалів, у зв`язку із чим заборгованість відповідача склала 1 103 475,56 грн, за прострочення оплати яких нараховано також до стягнення пеня, інфляційні втрати та 3% річних.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 10.08.2020 позов залишив без руху, надав строк для усунення недоліків позову у визначений спосіб.

25.08.2020 позивач подав до суду заяву про усунення недоліків позову та документи на виконання вимог ухвали суду.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 31.08.2020 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 22.09.2020.

21.09.2020 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому підтвердив підписання сторонами Акту приймання виконаних будівельних робіт 03.09.2018 на суму 1 843 000,00 грн, при цьому учасник справи зазначив про прострочення підрядником виконання робіт на 12 місяців та 18 днів та неотримання від підрядника результатів робіт, відсутність порядку приймання-передачі яких не нівелює обов`язок їх передачі, визначений у п.2.3, 9.2.6 договору; а також вказав на виявлення після підписання акту численних технічних недоліків, які унеможливлюють отримання продукції відповідачем, яка б відповідала вимогам ДСТУ, що становило мету укладення вказаного договору підряду. Посилаючись на вказані обставини учасник справи заперечує проти доводів позивача про належне виконання робіт та наявність підстав їх оплати, заявив про пропуск позивачем позовної давності щодо вимог про стягнення пені за період з 11.08.2018 по 11.03.2019. Також відповідач зазначив у відзиві, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які він поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи становить 10 000,00 грн витрат на оплату послуг адвоката.

22.09.2020 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 27.10.2020.

22.09.2020 позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просив накласти арешт на грошові кошти, що належать відповідачу в межах ціни позову в сумі 1 318 103,08 грн, які обліковуються на рахунках у банківських установах; заборонити відповідачу вчиняти дії по відчуженню об`єкту нерухомості - замірно-сепараційної установки «Сари- Сарської ділянки Харківського родовища», яка належить ТОВ «Українська Бурова Компанія» та знаходиться за адресою: 37340, Полтавська область, Гадяцький район, с. Сари.

22.09.2020 відповідач через канцелярію суду подав зустрічну позовну заяву про стягнення з позивача 4863673,90 грн збитків, завданих порушенням зобов`язань по договору підряду № 13/1 від 15.05.2017 щодо належного виконання робіт, а саме: 225947,65 грн додаткових витрат, понесених на усунення несправностей обладнання для досягнення результату договору, 4637726,25 грн неодержаного прибутку.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 24.09.2020 у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовив.

Розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська бурова компанія" по справі № 910/11340/20, суд ухвалою від 25.09.2020 прийняв зустрічну позовну заяву до провадження для спільного розгляду із первісним позовом, об`єднав вимоги за зустрічним позовом в одне провадження із первісним позовом по справі.

21.10.2020 позивач засобами поштового зв`язку (відправлено 15.10.2020) подав до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому заперечив обґрунтованість зустрічного позову, стверджуючи, що акт виконаних робіт по договору підписано сторонами за наслідками реального виконання і передачі результатів робіт, що підтверджено також наказом ТОВ"Українська бурова компанія" №01/10/19 від 03.01.2019 щодо вводу в експлуатацію основних засобів, у т.ч. надано доручення робочій комісії визнати активом та ввести в експлуатацію Блок отримання суміші пропану і бутану технічного на замірно-сепараційній установці «Сари»; зазначив про відсутність доказів виявлення протягом гарантійного строку з моменту введення в експлуатацію Блоку недоліків (дефектів) у виконанні робіт, узгодження сторонами порядку дій щодо усунення цих дефектів, тобто спору про наявність недоліків виконаних робіт на об`єкті, тому вимоги про відшкодування витрат на усунення дефектів у вигляді заявлених збитків вважає безпідставними та недоведеними.

26.10.2020 відповідач через канцелярію суду подав заяву про продовження процесуального строку, встановленого судом на подання заперечення на відзив ТОВ «НВО «СЗХНО» на зустрічний позов на 10 днів у зв`язку із необхідністю зібрання документів.

Призначене на 27.10.2020 судове засідання не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Ярмак О.М. на лікарняному.

05.11.2020 відповідач подав до суду відповідь на відзив позивача на зустрічний позов, відповідно до якої учасник справи наполягає на тому, що позивач знав про виявлені після підписання акту виконаних робіт технічні недоліки блоку, у період з 18.10.2018 по 30.10.2018 фахівцями підрядника та замовника були проведені пуско-налагоджувальні роботи блоку, про що складено протоколи спільної наради від 18.10.2018, 30.10.2018, план спільної виробничої комісії від 18.10.2018, які свідчать про численні технічні недоліки; часткове усунення недоліків силами позивача не виправило дефекти, повторно пуско-налагоджувальні роботи і досягнення результату робіт (отримання готової продукції, що відповідає ДСТУ 4047-2001) позивач не виконав; після введення блоку в експлуатацію внаслідок неякісного виконання позивачем робіт та невиконання випробувальних робіт виникли несправності обладнання, заміна якого здійснено за рахунок відповідача власними силами із залученням спеціаліста ТОВ «АСТ-Технології», про що складено акт усунення недоліків від 27.12.2018, та є підставою для відшкодування заявлених витрат відповідно до п.11.7 договору, ч. 1 ст. 852 ЦК України, ст. 224 ГК України.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 30.11.2020, враховуючи повернення судді Ярмак О.М. з лікарняного, призначив підготовче засідання на 15.12.2020.

У підготовчому засіданні 15.12.2020 представником позивача було подано клопотання про витребування доказів, у задоволенні якого суд відмовив протокольною ухвалою за недоведеністю підстав. Судом оголошено перерву до 19.01.2021.

Підготовче засідання 19.01.2021 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Ярмак О.М. на лікарняному.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 27.01.2021 призначив підготовче засідання на 18.02.2021.

У судовому засіданні 18.02.2021 враховуючи визначені процесуальні строки, за відсутності підстав для відкладення підготовчого засідання, суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті спору на 18.03.2021.

У судовому засіданні 18.03.2021 представники позивача позовні вимоги за первісним позовом підтримали у повному обсязі, проти зустрічного позову заперечували, представник відповідача підтримав вимоги за зустрічним позовом, проти задоволення первісного позову заперечував.

Судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивачів та відповідача, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

15.05.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська бурова компанія" (замовником за договором, відповідачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "СЗХНО" (підрядником за договором, позивачем) був укладений договір підряду № 13/1 (надалі - договір), відповідно до якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується поетапно на свій ризик, своїми силами, а також у відповідності до ДБН України, умов цього договору та законодавства України виконати та здати у встановлений строк роботи по технічному переоснащенню «Оптимізація технологічного процесу» Блок отримання суміші пропана і бутана технічного на замірно-сепараційній установці «Сари» Гадяцького району Полтавської області (надалі - роботи), а замовник - прийняти й оплатити виконані роботи.

Сторонами узгоджено, що обсяг і особливості виконання робіт визначаються в Проекті «Технічне переоснащення «Оптимізація технологічного процесу» Блок отримання суміші пропана і бутана технічного на замірно-сепараційній установці «Сари» Гадяцького району Полтавської області (п.1.2 договору).

Результатом робіт за даним договором є отримання суміші пропану і бутану технічного за допомогою Блоку суміші пропана і бутана, яка за результатом лабораторного дослідження відповідатиме вимогам, встановлених ДСТУ 4047-2001 «Гази вуглеводневі скраплені паливні для комунально-побутового використання. Технічні умови» (п.1.3 договору).

Згідно п.2.1 договору встановлено, що строк виконання робіт починається з дати набрання чинності цим договором та завершується 15 серпня 2017 року.

За умовами п.2.2-2.3, початком робіт є дата підписання цього договору; закінченням робіт є дата повного виконання робіт підрядником, в тому числі виконання пусконалагоджувальних та випробувальних робіт, звільнення майданчика та отримання результату робіт, визначеного у п.1.3 договору та підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт.

Вартість робіт визначається на підставі кошторису і становить 1 843 0000,00 грн. (п.3.1 договору).

Згідно п.4.2 договору, розрахунки за договором проводяться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника протягом 5 робочих днів з дати підписання сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до п.14.2 договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту повного виконання зобов`язань сторін за договором.

Звертаючись до суду з позовом у даній справі позивач вказує, що відповідач свої зобов`язання після передачі робіт по договору та підписання Акту приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в за вересень 2018 на суму 1843000,00 грн не виконав належним чином та у повному обсязі, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем на суму 1 103 475,56 грн вартості неоплачених підрядних робіт, з урахуванням часткової оплати, здійсненої 20.09.2018 у сумі 225 000,00 грн та зарахування в рахунок оплати робіт 514524,44 грн вартості придбаних відповідачем матеріалів. За прострочення оплати позивачем також нараховано до стягнення з відповідача 20 083,26 грн пені, 132 417,07 грн інфляційних втрат, 62127,19 грн 3% річних.

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір № 13/1 від 15.05.2017 за своєю правовою природою є договором підряду, та підставою виникнення у його сторін прав та обов`язків, визначених цим договором.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

За умовами п.10.1 договору, сторони узгодили, що передача-приймання робіт по договору здійснюється шляхом підписання відповідних актів здачі-приймання виконаних робіт.

В розумінні п.4.2 договору, розрахунки за договором замовник здійснює шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника протягом 5 робочих днів з дати підписання акту приймання-передачі виконаних робіт.

Як вбачається з наданих матеріалів, на виконання умов договору позивачем та відповідачем 03.09.2018 підписано та скріплено печатками Акт приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в за вересень 2018 на суму 1843000,00 грн, без будь-яких зауважень та приміток.

Відповідно до банківської виписки з рахунку позивача, копія якої долучена до позову, відповідач 20.09.2018 перерахував в якості оплати робіт з монтажу обладнання згідно договору №13/1 від 15.05.2017 грошові кошти у розмірі 225 000,00 грн.

Також за розрахунком позивача, в рахунок оплати робіт ним зараховано суму 514524,44 грн вартості придбаних відповідачем матеріалів.

Відповідно до приписів ст.882 Цивільного кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

В силу частин першої та другої ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Аналогічні положення викладені сторонами у п.10.2 договору із зазначення права замовника у разі наявності зауважень до виконаних робіт протягом 5 робочих днів з моменту отримання акту надати підряднику мотивовану відмову від його підписання із зазначенням виявлених недоліків і строків усунення

Доказів висловлення відповідачем зауважень щодо виконання робіт по вказаному Акту приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в за вересень 2018 на суму 1843000,00 грн, у визначеному порядку та строки, суду не надано.

За таких обставин, враховуючи умови договору, погодження робіт замовником та підписання вказаного Акту без претензій та зауважень, суд прийшов до висновку, що роботи виконані позивачем за договором, прийняті відповідачем, Акт приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в від 03.09.2018 за вересень 2018 на суму 1843000,00 грн, є підставою для їх оплати.

За умовами п.4.2 договору, строк оплати робіт за підписаним сторонами актом від 03.09.2018 є таким, що настав 10.09.2018.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Зазначене також кореспондується з нормами ст.ст.525, 526 ЦК України.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Доказів оплати відповідачем вартості підрядник робіт у заявленій сумі 1 103 475,56 грн, з урахуванням часткової оплати, та вартості придбаних відповідачем матеріалів, в тому числі у визначені строки, суду не надано.

Відповідачем належними та допустимими доказами не доведено підстав звільнення його від обов`язку оплати виконаних позивачем по договору на заявлену суму та відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Зокрема, доводи щодо виявлення у виконаних роботах недоліків після їх прийняття, а також наведені відповідачем у відзиві обґрунтування щодо порушення позивачем строків виконання робіт на 12 місяців та 18 днів не є відкладальною обставиною щодо обов`язку їх оплати відповідно до умов договірних відносин сторін.

Як встановлено судом, відповідач правом на висловлення зауважень до виконаних підрядником робіт станом на час підписання вказаного акту та настання строку оплати, у т.ч. з підстав неотримання від підрядника результатів робіт та недосягнення виконаними роботами мети договору, відповідно до п.10.2 договору не скористався, чим фактично підтвердив приймання робіт без заперечень та враховуючи принцип свободи договору, несе ризик наслідків своїх дій, однак не позбавлений скористатися визначеним законом та договором порядку правом на висловлення зауважень щодо дефектів/недоліків робіт після їх прийняття у межах гарантійного строку.

З наданих відповідачем документів вбачається, що сторонами по технічному переоснащенню «Оптимізація технологічного процесу» Блок отримання суміші пропана і бутана технічного на замірно-сепараційній установці «Сари» Гадяцького району Полтавської області за результатом пуско-налагоджувальних робіт та виявлення технічних недоліків блоку, через які отримати готову продукцію, що відповідатиме вимогам ДСТУ 4047-2001 неможливо, були проведені спільні наради щодо усунення виявлених недоліків обладнання, на підтвердження чого до справи долучені протоколи від 18.10.2018, 30.11.2018 план спільної виробничої комісії від 19.10.2018, проте вказані дії сторін договору проведено вже після прийняття робіт за Актом від 03.09.2018 та настання строку їх оплати та регулюються положеннями розділу 11 договору «Гарантія якості робіт» щодо виявлення недоліків (дефектів) робіт у межах гарантійного строку та алгоритму дій сторін щодо їх виявлення та усунення, та не є підставою для звільнення відповідача від проведення розрахунків за виконані роботи.

Інших доказів суду не надано.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми 1103475,56 грн основного боргу є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Положеннями статті 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з положеннями ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч.1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 12.3 договору передбачено, що у разі порушення строків оплати, визначених п.4.2 договору, замовник зобов`язаний сплатити неустойку у розмірі 0,01 відсотка від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 20 083,26 грн пені за період з 11.09.2018 по 11.03.2019 прострочення виконання зобов`язання.

Згідно розрахунку позивача, строк оплати позивачем визначено вірно, однак відповідач у відзиві на позов заявив клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності в частині цих вимог.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки. (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Судом встановлено та відповідачем не спростовано факту порушення відповідачем зобов`язання з виконання грошового зобов`язання з оплати вартості прийнятих підрядних робіт за актом від 03.09.2018 по договору підряду № 13/1 від 15.05.2017 у строк до 10.09.2018 включно.

Згідно штемпеля поштового відділення Укрпошти на конверті, в якому до Господарського суду міста Києва позивачем надіслано позовну заяву вх.№ 11340/20, позивач звернувся із даним позовом - 30.07.2020.

Тож, річний строк позовної давності щодо стягнення 20 083,26 грн пені за період з 11.09.2018 по 11.03.2019 станом на 30.07.2020 сплинув, позивач клопотання про визнання поважними причин пропуску позовної давності щодо вказаних вимог не заявляв.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 20 083,26 грн пені у зв`язку з пропуском позивачем скороченого річного строку позовної давності для можливості звернення до суду з цими вимогами.

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку заявлених до стягнення позивачем 132 417,07 грн інфляційних втрат, 62127,19 грн 3% річних за період з 11.09.2018 по 27.07.2020, вказані вимоги судом задовольняються частково у сумі 129 779,64 грн. інфляційних втрат, 62127,19 грн. 3% річних.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за первісним позовом в частині стягнення 1103475,56 грн. основного боргу, 129 779,64 грн. інфляційних втрат, 62127,19 грн. 3% річних. В решті позову належить відмовити у зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю.

Витрати позивача по сплаті судового збору за первісним позовом, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на сторін, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зустрічному позові відповідач просить стягнути з позивача 4863673,90 грн збитків, завданих порушенням зобов`язань по договору підряду № 13/1 від 15.05.2017 щодо належного виконання робіт, а саме: 225947,65 грн додаткових витрат, понесених на усунення несправностей обладнання для досягнення результату договору, 4637726,25 грн неодержаного прибутку.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Пунктом 2 ст. 22 Цивільного кодексу України встановлено, що збитками визначаються втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Підставою для відшкодування збитків є склад правопорушення, який включає наступні фактори: наявність реальних збитків; вина заподіювача збитків; причинний зв`язок між діями або бездіяльністю винної особи та збитками.

Збитки - це витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною у відповідності до ст. 224 Господарського кодексу України.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Таким чином, саме на відповідача (позивача за зустрічним позовом) покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Збитки мають реальний характер та у разі, якщо сторона, яка вважає, що її права були порушені та нею понесені збитки, повинна довести як розмір збитків, так і факт їх понесення.

В обґрунтування понесених збитків у заявленому розмірі відповідач вказує, що після підписання Акту приймання виконаних будівельних робіт від 03.09.2018 ним було виявлено, що суміш пропану і бутану технічного, яку виробляє Блок, не відповідає обумовленим в договорі вимогам, встановленим ДСТУ 4047-2001 «Гази вуглеводневі скраплені паливні для комунально-побутового використання. Технічні умови», у період з 18.10.2018 по 30.10.2018 підрядником за участю фахівців замовника проведено пуско-налагоджувальні роботи Блоку, про що складено протоколи спільної виробничої наради від 18.10.2018, 30.10.2018, План спільної виробничої комісії від 19.10.2019, проте виявлені недоліки підрядник привести у відповідність не зміг. В подальшому за участю третіх осіб - ТОВ «ГЛОБУС-ПЕТРОЛЕУМ», ТОВ «РЕГАЛ ПЕТРОЛЕУМ КОРПОРЕЙШН (ЮКРЕЙН) ЛІМІТЕД» проведено аналіз проб готової продукції, чим підтверджено, що виконані підрядником роботи є неналежні, результат робіт за договором не досягнуто: кількість фактично отриманої готової продукції менша ніж чверть від проектної, усунення недоліків здійснено ТОВ «АСТ-ТЕХНОЛОГІЇ» по акту про усунення недоліків від 27.12.2018. Внаслідок неякісного виконання позивачем монтажних і пусконалагоджувальних робіт, а також невиконання випробувальних робіт за договором, під час експлуатації Блоку виникла несправність компресора пропан-бутану Adicomp s.r.l. насосів SKC.2.01.5.1160, SKC.8.01.5.1160 LPG та теплоізоляції елементів Блоку, проведенням ремонту якого за власний рахунок відповідач поніс збитки у сумі 225947,65 грн та не отримав прибуток від реалізації газу нафтового скрапленого за період з 03.01.2019 по 31.07.2020 у сумі 4 637 726,25 грн.

За умовами п.11.4 договору визначено, що підрядник гарантує відповідність виконаних робіт показникам та умовам, визначеним у проектній документації, договорі та законодавстві України, а також можливість експлуатації та отримання результатів робіт відповідно до договору згідно ДБН України.

Гарантії якості розповсюджуються на Блок та роботи, що виконуються за цим договором (п.11.1). Гарантійний строк на обладнання становить 18 місяців з дня введення в експлуатацію, але не більше 24 місяців з дня поставки обладнання. Гарантійний строк на імпортне та поставлене обладнання замовнику, згідно паспортів, сертифікатів заводу-виробника. гарантійний строк на виконані роботи за умови належної експлуатації Блоку та при його обслуговуванню згідно регламенту, встановленого для такого виду обладнання, складає 18 місяців з дати підписання сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт за договором вцілому (п.11.2).

При цьому, у разі виявлення протягом гарантійного строку у виготовленому підрядником обладнанні та/або виконана них роботах недоліків (дефектів) замовник протягом 5 робочих днів після їх виявлення повідомляє про це підрядника і запрошує підрядника для складання акта про порядок і строки усунення виявлених недоліків (дефектів). (п.11.5)

Відповідно до п.11.6, акт, складений без участі підрядника, надсилається йому для виконання листом з повідомленням про вручення протягом 5 робочих днів після його складання.

Обов`язок підрядника усунути за свій рахунок виявлені недоліки у строки та порядку, визначеному в акті про їх усунення (але в будь-якому разі не пізніше 14 календарних днів з дати складання акта) визначений у п.11.7 договору.

За умовами п.11.7 договору, замовник має право залучити до усунення недоліків (дефектів) третіх осіб або усувати недоліки власними силами із відшкодуванням витрат та одержаних збитків за рахунок підрядника, у разі у разі якщо підрядник не виконує вимогу усунення недоліків, викладену в акті виявлених недоліків із порядком та строком їх усунення, чи буде порушувати строки виконання цієї вимоги.

Як зазналось судом, відповідачем долучено до матеріалів справи копії документів, з яких вбачається проведення сторонами спільних нарад, виявлення технічних несправностей, копії сертифікатів якості продукції, отриманої на Блоці за результатом робіт позивача, яка не відповідає встановленим вимогам.

Проте, доказів письмового повідомлення відповідачем позивача про виявлені недоліки у межах гарантійного строку, складання сторонами Акту виявлених недоліків (дефектів) робіт, у т.ч. технічних помилок/недоробок, про які стверджує відповідач у відзиві та зустрічному позові, висловлення відповідачем вимоги їх усунення із зазначення строку усунення, суду не надано.

Долучений відповідачем до відповіді на відзив Акт про усунення недоліків та завершення пусконалагоджувальних робіт блоку отримання суміші пропану і бутану технічного на замірно-сепараційниій установці «Сари» від 27.12.2019, складений за участю комісії зі складу представників відповідача та ТОВ «АСТ-ТЕХНОЛОГІЇ» не є належним доказом у справі, оскільки за відсутності доказів виклику позивача для складання акту, його неявки за поважних причин, та подальшого надсилання акту позивачу із зазначення строків усунення недоліків, вказаний акт не відповідає вимогам п.11.6-11.7 договору.

Також у матеріалах справи відсутні докази пред`явлення відповідачем письмових вимог позивачу про перелік виявлених недоліків, їх причину, та визначення строку їх усунення, у т.ч. щодо виходу з ладу компресора пропан-бутану Adicomp s.r.l. насосів SKC.2.01.5.1160, SKC.8.01.5.1160 LPG та теплоізоляції елементів Блоку внаслідок неякісного виконання позивачем монтажних і пусконалагоджувальних робіт, а також невиконання випробувальних робіт за договором, тобто дотримання визначеного умовами вищевказаного договору порядку, суду не надано.

Доказів вини саме позивача у виникнення в процесі експлуатації блоку несправності компресора пропан-бутану Adicomp s.r.l. насосів SKC.2.01.5.1160, SKC.8.01.5.1160 LPG та теплоізоляції елементів Блоку належними засобами не доведено.

Таким чином, за відсутності висловлення відповідачем, як замовником у встановленому порядку та строки повідомлення позивачу про виявлені протягом гарантійного строку недоліки (дефекти) робіт, виходу з ладу обладнання за наслідком неякісних робіт підрядника із зазначенням їх переліку, строків усунення, та підтвердження вини підрядника, усунення недоліків робіт та ремонт обладнання за власний рахунок/ оплата робіт третіх осіб є ризиком самого відповідача і не покладає зобов`язань з їх відшкодування на позивача.

Щодо підстав для відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, суд зазначає про таке.

Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.

Тобто підставою для відшкодування упущеної вигоди є протиправні дії, які мали наслідком неотримання позивачем доходу, на який він розраховував (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.04.2018 у справі № 921/377/14-г/7).

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а могли б бути ним реально отримані при належному виконанні зобов`язання.

Тобто, вимагаючи відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу.

При обрахуванні розміру упущеної вигоди мають враховуватися тільки ті точні дані, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання грошових сум або інших цінностей, якби зобов`язання було виконано боржником належним чином.

Як зазначає відповідач у зустрічному позові, принцип, за яким здійснено розрахунок, полягає в обрахуванні різниці між обсягом виробництва газу вуглеводного скрапленого, визначеного проектом та фактично отриманим обсягом за відповідний місяць за період січень 2019-липень 2020, з урахуванням цін, визначених в укладених відповідачем з іншими контрагентами договорах на поставку газу нафтового.

Відповідачем не доведено факту неотримання прибутку у заявленому розмірі внаслідок протиправних дій позивача, адже за встановлених вище обставин відповідачем не доведено порушення позивачем зобов`язання з усунення виявлених дефектів (недоліків) робіт після прийняття робіт за актом від 03.09.2018, у т.ч. щодо невідповідності ДСТУ, меншої потужності виробництва та ін.

На переконання суду, у даному випадку відсутня вина позивача (підрядника) та причинно-наслідковий зв`язок між заявленими збитками та поведінкою заподіяювача шкоди.

Також суд зазначає, що наведене позивачем обґрунтування понесених збитків і подані докази на підтвердження їх виникнення, не можуть беззастережно підтвердити реальну можливість отримання товариством вказаних грошових сум, а отже є юридично неспроможними.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволені зустрічних позовних вимог, у зв`язку тим, що відповідачем не доведено наявність усіх необхідних елементів складу правопорушення, для покладення на позивача відповідальності у вигляді заявлених збитків.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору та витрати на оплату послуг професійної правничої допомоги за зустрічним позовом покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 86, 129, 180, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити частково.

1.1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська бурова компанія" (04107, м. Київ, вул. Підгірно-Татарська 3/7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "СЗХНО" (93404, Луганська область, м. Сєверодонецьк, вул. Пивоварова, 5-Д6/1, код ЄДРПОУ 35487 (один мільйон сто три тисячі чотириста сімдесят п`ять) грн. 56 коп основного боргу, 129 779 (сто двадцять дев`ять тисяч сімсот сімдесят дев`ять) грн. 64 коп. інфляційних втрат, 62127 (шістдесят дві тисячі сто двадцять сім) грн. 19 коп. 3% річних, 19430 (сто дев`ятнадцять тисяч чотириста тридцять) грн. 74 коп витрат по сплаті судового збору.

1.2. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

1.3. В решті позову відмовити.

2. У задоволені зустрічного позову відмовити повністю.

2.1 Судові витрати за зустрічний позов покласти на відповідача.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 31.03.2021.

Суддя О.М.Ярмак