ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/69/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши в порядку в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, в порядку ч. 5 ст. 252 ГПК України, справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Болдир Тетяни Сергіївни ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Оіл" (61145, м. Харків, вул. Клочківська, 174; ідент. код 41363188)

про стягнення 22361,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Болдир Тетяна Сергіївна 06.01.2021 р. звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Оіл" про стягнення заборгованості у розмірі 22361,60 грн., яка складається з 20888,20 грн. сума основного боргу, пені у розмірі 699,69 грн., інфляційних втрат у розмірі 598,79 грн. та 3% річних у сумі 174,92 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором № 28/17 від 14.07.2017 року в частині своєчасної та у повному обсязі оплати поставленого 07.09.2020 позивачем товару.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.01.2021 року позовну заяву Фізичної особи-підприємця Болдир Тетяни Сергіївни було залишено без руху. Надано позивачеві строк п`ять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви. Визначено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду доказів направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, як того вимагає ст. 172 ГПК України.

22.01.2021 року на адресу суду позивачем надано заяву (вх. № 1593) про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.01.2021 прийнято позовну заяву ФОП Болдир Тетяни Сергіївни до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/69/21 розгляд якої вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачеві, згідно статті 251 ГПК України, встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 25.01.2021, була направлена на адресу відповідача зазначену у позові: 61145, м. Харків, вул. Клочківська, 174, яка збігається із адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак, ухвала була повернута до суду з довідкою поштового відділення із зазначенням причин невручення ухвали: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Клопотання від сторін, в порядку ч. 5 ст. 252 ГПК України, щодо проведення розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Частинами 2, 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких підстав, враховуючи те, що ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена відповідачу на адресу зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (61145, м. Харків, вул. Клочківська, 174), судом встановлено, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, проте не виявив бажання повідомити суду свою правову позицію щодо суті спору. При цьому, неотримання адресатом кореспонденції від судового органу є суб`єктивною поведінкою здійснення стороною своїх процесуальних прав, що не може вважатися поважною причиною, яка перешкоджала відповідачу подати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк.

У строк визначений судом для подання заяв чи клопотань, пов`язаних з розглядом справи, жодних документів від відповідача не надходило.

В той же час, відповідач не був позбавлений можливості скористатися вільним доступом до електронного реєстру судових рішень в Україні, в силу статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" та ознайомитися з ухвалою Господарського суду Харківської області та визначеними у ній датами та часом розгляду даної справи та забезпечити представництво його інтересів в судових засіданнях.

Крім того, судом враховано, що представник відповідача ознайомився з матеріалами справи та не повідомив правову позицію щодо суті спору.

Враховуючи, що судом було здійснено всі заходи, щодо належного повідомлення відповідача про факт розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що ненадання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає розгляду справи по суті.

З`ясувавши всі фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

14.07.2017 року між фізичною особою-підприємцем Болдир Т.С. (позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Смарт Оіл" (відповідач, покупець) було укладеного договір № 28/17, відповідно до пункту 1.1 (предмет договору) продавець зобов`язався продати покупую певний товар, а покупець зобов`язався прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах договору.

У пункті 1.2. договору сторони погодили, що предметом продажу є наступний товар - ароматизатори та інші харчові добавки.

Відповідно до розділу 12 договору він набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2018 року, а в питаннях оплати - до повного виконання зобов`язань. У випадку, якщо жодна із сторін не заявить про свій намір розірвати або змінити договір за 1 (один) місяць до його закінчення, даний договір вважаться пролонгованим на наступний рік.

З матеріалів справи вбачається, договір № 28/17 від 14.07.2017 року підписаний та скріплений печатками обох сторін без зауважень. При цьому, до матеріалів справи не надано доказів того, сторонами було реалізовано право та заявлено вимогу про розірвання або зміну договору.

У розділі 6 договору № 28/17 сторони визначили терміни та порядок постачання, а саме товар повинен бути поставлений покупцю не пізніше 5 банківських днів від дати узгодженої заявки (пункт 6.1).

Покупець оплачує поставлений продавцем товар за ціною, згідно рахунку для кожної окремої поставки. (п. 7.1 договору).

У пункті 8.1. договору сторонами врегульовано, що розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються в безготівковому порядку на протязі 14 календарних днів згідно рахунку-фактури.

Згідно п. 13.2 договору, сторонами узгоджено, що покупець за даним договором несе наступну відповідальність: згідно вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.1996 року, за просторочку сплати за товар штрафна неустойка в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день затримки від суми заборгованості.

Як зазначає позивач, на виконання умов договору 07.09.2020 року ФОП Болдир Т.С. здійснено поставку товару ТОВ "Смарт Оіл" на загальну суму 25888,20 грн. що підтверджується видатковою накладною № 312 від 07.09.2020 року, яка підписана постачальником та отримувачем і скріплена печатками підприємств.

Крім того, матеріали справи містять копію рахунку на оплату № 313 від 07.09.2020 р. та податкову накладну від 07.09.2020 р.

Як вказує позивач, ТОВ "Смарт Оіл" не виконано взятий на себе обов`язок, а саме не здійснено сплату за договором №27/18 від 17.07.2017 року у відповідні строки та у повному розмірі, та лише 25.11.2020 року ТОВ "Смарт Оіл" було сплачено на користь ФОП Болдир Т.С. 5000,00 грн.

Таким чином, як вказує позивач, відповідач розрахунок за отриманий від позивача за спірним договором товар здійснив не у повному обсязі, у зв`язку з чим, у останнього виникла перед позивачем заборгованість у розмірі 20888,20 грн.

Обставини щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором № 28/17 від 14.07.2017 року (товар поставлений за видатковою накладною № 312 від 07.09.2020 року) в сумі 20888,20 грн. стали підставою для захисту своїх порушених майнових прав та для звернення позивача до суду з позовом по даній справі.

Крім того, в зв`язку з простроченням відповідачем своїх зобов`язань позивачем також нараховано до стягнення з відповідача пеню у розмірі 699,69 грн. за період з 02.10.2020 року по 29.12.2020 (включно), інфляційні втрати у розмірі 598,79 грн. та 3% річних у розмірі 174,92 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Згідно положень статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Факт отримання відповідачем від позивача 07.09.2020 р. за спірним договором товару на загальну суму 25888,20 грн. підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем (а.с.16).

За загальним правилом, згідно із приписами ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Сторонами у договорі поставки визначений наступний порядок розрахунків за договором: розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються в безготівковому порядку на протязі 14 календарних днів згідно рахунку-фактури.. (п. 8.1 договору).

Таким чином, сторонами у договорі передбачено можливість відтермінування строку оплати на 14 календарних днів.

Позивачем надані до матеріалів справи докази передачі товару у кількості обумовленій у договорі та докази приймання цього товару покупцем без зауважень. Вказані обставини не спростовані відповідачем.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, враховуючи вищевикладене, не надання відповідачем доказів здійснення своєчасної оплати поставленого товару або обґрунтованих заперечень проти вимог позивача, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати поставленого 07.09.2020 на підставі видаткової накладної № 312 фізичною особою-підприємцем Болдир Т.С. за договором № 28/17 від 14.07.2017 року товару з 22.09.2020 р.

За приписами статей 13, 74 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Матеріали справи містять докази виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за договором щодо своєчасної поставки відповідачу товару, прийнятого без зауважень та не містять доказів в підтвердження своєчасної оплати відповідачем заборгованості за поставлений товар, що є предметом позову, при цьому учасниками справи не зазначено про існування таких доказів станом на час звернення позивачем до суду за захистом своїх прав.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач не надав суду належних доказів виконання домовленості або вмотивованих заперечень проти неї, а також враховуючи, що відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, приймаючи до уваги твердження позивача про оплату лише частини заборгованості у розмірі 5000,00 грн., вимоги позивача в сумі основного боргу у розмірі 20888,20 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи, що відповідач у встановлений договором строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання (у період, який вказано позивачем), дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (стаття 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (стаття 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором (частина 2 статті 193, частина 1 статті 216 та частина 1 статті 218 Господарського кодексу України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною 2 статті 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України). Так, відповідно до статей 230, 231 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частиною 3 статті 549 ЦК України).

Відповідно до п. 13.2 договору сторонами узгоджено, що покупець за даним договором несе наступну відповідальність: згідно вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.1996 року, за просторочку сплати за товар штрафна неустойка в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день затримки від суми заборгованості.

Суд наголошує, що початком для нарахування штрафних санкцій на суми заборгованості є день, наступний за днем коли сплив 14 денний строк на оплату поставленого товару, тобто правомірним періодом нарахування пені за прострочення виконання грошового зобов`язання є період з 22.09.2020р.

Водночас, ч. 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України унормовує, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Зважаючи на те, що суд обмежений в праві вийти за межі позовних вимог в частині визначення періоду нарахування пені за договором, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в сумі, зазначеній в прохальній частині позовної заяви, а саме за період з 02.10.2020 по 29.12.2020 в сумі 699,69 грн.

Крім того, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати отриманого товару, позивач, на підставі ч. 2 ст. 625 ГПК України, просить суд стягнути з відповідачів 3% річних за період з 02.10.2020 року по 29.12.2020 (включно) у розмірі 174,92 грн. та інфляційні втрати за період з жовтня 2020 по листопад 2020 у розмірі 598,79 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Позивачем зроблений розрахунок інфляційних втрат, сума яких складає 598,79 грн. та 3% річних сума яких складає 174,92 грн., надані розрахунки відповідають вимогам чинного законодавства та відносинам, що склалися між сторонами, а тому нараховані суми інфляційних втрат та 3% річних підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 2, 11, 74, 129, 233, 236- 238, 241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Оіл" (61145, м. Харків, вул. Клочківська, 174; ідент. код 41363188) на користь Фізичної особи-підприємця Болдир Тетяни Сергіївни ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ) суму боргу у розмірі 20888,20 грн., 699,69 грн. пені, 174,92 грн. - 3% річних, 598,79 грн. інфляційних втрат, а також 2102,00 грн. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "26" березня 2021 р.

Суддя М.І. Шатерніков