ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2021 р. Справа№ 911/2648/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Агрикової О.В.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання Король Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоенергопостач"

на рішення Господарського суду Київської області від 11.12.2020

(повний текст рішення складено 11.12.2020)

у справі № 911/2648/20 (суддя Саванчук С.О.)

за позовом Обухівського водопровідно-каналізаційного підприємства

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоенергопостач"

про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та штрафних санкцій за неналежне виконання грошового зобов`язання

за участю представників:

від позивача: Саченко Л.С.;

від відповідача: Шепіло І.А.;

ВСТАНОВИВ:

Обухівське водопровідно-каналізаційне підприємство звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до ТОВ "Теплоенергопостач" про стягнення 121 119,00 грн, з яких 117 246,04 грн заборгованості за надані послуги з водопостачання, 816,94 грн інфляційних втрат та 3 056,02 грн пені за неналежне виконання грошового зобов`язання за договором № 81 від 23.09.2019.

Рішення Господарського суду Київської області від 11.12.2020 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 117 246,04 грн основного боргу, 3 014,39 грн пені, 165,84 грн інфляційних втрат, 2 089,98 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням, ТОВ "Теплоенергопостач" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 11.12.2020 у справі № 911/2648/20 та ухвалити нове рішення за результатами розгляду справи відповідно до норм ГПК України, розгляд справи здійснювати у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Скаржник зазначає, що не був належно повідомлений про розгляд справи, тому не зміг скористатись правами сторони, передбаченими ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Теплоенергопостач" на рішення Господарського суду Київської області від 11.12.2020 у справі № 911/2648/20 та призначено до розгляду на 30.03.2021.

11.03.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з огляду на її безпідставність.

В судовому засіданні представник скаржника вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги заперечив, наполягаючи на обґрунтованості позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 277 ГПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала Господарського суду Київської області від 02.10.2020 про відкриття провадження у справі № 911/2648/20 була вручена відповідачу 20.10.2020, що підтверджується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 1 стор. 53).

Проте ТОВ "Теплоенергопостач" протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі не скористався правом надати відзив на позовну заяву та/або заявити клопотання про розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 ГПК України малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України).

Ціна позову у даній справі 121 119,00 грн не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 210 200,00 грн.

Встановлені обставини спростовують доводи ТОВ "Теплоенергопостач" про порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неналежне його повідомлення про розгляд малозначної справи.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 23.09.2019 між Обухівським водопровідно-каналізаційним підприємством (виконавець) та ТОВ "Теплоенергопостач" (споживач) укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання № 81, на умовах якого позивачем надані, а відповідачем прийняті послуги на суму 214 905,44 грн, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2020 по 31.08.2020, актами про надання послуг № 1654 від 30.04.2020, № 2027 від 29.05.2020, № 2443 від 30.06.2020, № 2869 від 30.07.2020, № 3275 від 31.08.2020.

Згідно з п. 3.4 договору споживач оплачує надані послуги до 10 числа наступного місяця.

14.05.2020 на адресу відповідача направлено претензію з вимогою сплати грошових коштів, яка отримана уповноваженим представником відповідача, що підтверджується відтиском штемпелю про отримання.

На виконання умов договору, відповідачем частково оплачено послуги з централізованого водопостачання: 13.05.2020 перераховано 32 701,08 грн, 29.05.2020 - 64 958,32 грн, всього 97 659,40 грн.

Таким чином, заборгованість склала 117 246,04 грн.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 ЦК України).

Пунктом 3.5 договору визначено, що за несвоєчасне внесення оплати зі споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день затримки.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахування того, що відповідачем порушені строки оплати наданих послуг, позивачем правомірно нарахована пеня на підставі п. 3.5 договору та інфляційні втрати на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Здійснивши вірний розрахунок, місцевий господарський суд обґрунтовано зазначив, що стягненню підлягають інфляційні втрати у розмірі 165,84 грн та пеня у сумі 3014,39 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Скаржником не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі.

Викладені в апеляційній скарзі доводи позивача щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, оскільки суд належним чином повідомив відповідача про відкриття провадження у малозначній справі та в повній мірі з`ясував всі обставини, необхідні для правильного вирішення спору.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи судом апеляційної інстанції покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоенергопостач" на рішення Господарського суду Київської області від 11.12.2020 у справі № 911/2648/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2020 у справі № 911/2648/20 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/2648/20 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді О.В. Агрикова

М.Г. Чорногуз