ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2021 р. Справа № 911/773/20

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., за участю секретаря судового засідання Харченко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Броварської міської ради Київської області

до 1. Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Нова Україна

2. Державного реєстратора приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни

про скасування рішення про державну реєстрацію та виключення запису про державну реєстрацію іншого речового права

за участю представників:

від позивача: Шкардун М.В. (ордер серії АІ№ 1018755 від 09.01.2020)

від відповідача 1: Миколаєнко В.М. (довіреність б/н від 02.03.2020)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Броварської міської ради Київської області (далі Броварська міська рада/позивач) до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Нова Україна (далі СТОВ Нова Україна/відповідач 1), державного реєстратора приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни (далі державний реєстратор Головкіна Я.В./відповідач 2) та Міністерства юстиції України про скасування рішення приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни номер: 47764244 від 12.07.2019 про державну реєстрацію іншого речового права, запис про право власності №32379246, на земельну ділянку кадастровий номер :01:063:0569, площею 0,242 га та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №32379246 про державну реєстрацію іншого речового права за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Нова Україна () на земельну ділянку кадастровий номер :01:063:0569, площею 0,242 га.

Вказані позовні вимоги обґрунтовані обставинами безпідставного подання Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Нова Україна заяви для проведення державної реєстрації іншого речового права права постійного користування належною позивачу на праві власності земельною ділянкою кадастровий номер :01:063:0569.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.04.2020 у справі №911/773/20 позовну заяву Броварської міської ради залишено без руху, виявлені недоліки постановлено усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали.

25.05.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від Броварської міської ради Київської області надійшли пояснення на виконання ухвали Господарського суду Київської області від 07.04.2020 з метою усунення виявлених судом недоліків позовної заяви, разом з уточненою редакцією позовної заяви.

Відповідно до вищевказаних пояснень та уточненої позовної заяви позивачем наведено зміст позовних вимог щодо СТОВ Нова Україна та державного реєстратора Головкіної Я.В., тоді як Міністерство юстиції України позивач виключив зі складу відповідачів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.06.2020 у справі №911/773/20, зокрема:

- прийнято позовну заяву Броварської міської ради Київської області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Нова Україна та Державного реєстратора приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни про скасування рішення про державну реєстрацію та виключення запису про державну реєстрацію іншого речового права до розгляду;

- відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22.06.2020;

- зобов`язано позивача виконати вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 07.04.2020 у даній справі та надати письмові пояснення стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів, що підтверджують обставини прийняття державним реєстратором рішення №47764244 від 12.07.2019 про державну реєстрацію права власності №32379246, на земельну ділянку кадастровий номер :01:063:0569, площею 0,242 га за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Нова Україна, або пояснень про наявність/відсутність у позивача зазначених доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою;

- викликано у підготовче засідання представників учасників справи, а також надано сторонам строк для подання додаткових пояснень, доказів, клопотань, у тому числі - відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву 22.06.2020.

22.06.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача 1 надійшли:

- відзив на позовну заяву, відповідно до якого СТОВ Нова Україна просило відмовити у задоволенні позову повністю;

- клопотання про відкладення розгляду справи.

22.06.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області, на електронну пошту суду, від позивача надійшли письмові пояснення разом із заявою про уточнення прохальної частини позову.

Згідно резолюції головного спеціаліста відділу автоматизованого документообігу та обробки внутрівідомчої службової кореспонденції Господарського суду Київської області вказані вище пояснення та заяву не підписано з використанням електронного цифрового підпису.

Згідно статті 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги " електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Відповідно до частини 8 статті 42 Господарського процесуального кодексу України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Враховуючи викладене вище та імперативні приписи норм Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про залишення без розгляду вказаних вище поясненнь та заяви позивача, як таких, що подані з недотриманням форми та порядку, передбачених процесуальним законом для подачі документів в електронній формі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.06.2020 у справі №911/773/20 відкладено підготовче засідання на 13.07.2020.

Водночас 22.06.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення разом із заявою про уточнення прохальної частини позову, відповідно до яких позивач вказав, що зі змісту позовної заяви слідує оспорення позивачем державної реєстрації іншого речового права, а тому позивач просить вважати правильним такий зміст прохальної частини позовоної заяви: «скасувати рішення приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни номер: 47764244 від 12.07.2019 про державну реєстрацію іншого речового права, запис про інше речове право №32379246, на земельну ділянку кадастровий номер :01:063:0569, площею 0,242 га та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №32379246 про державну реєстрацію іншого речового права за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Нова Україна () на земельну ділянку кадастровий номер :01:063:0569, площею 0,242 га».

Вказані вище пояснення та уточнення прийнято судом, а тому заявлені позовні вимоги розглядались судом у відповідно уточненній редакції.

13.07.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача 1 надійшло клопотання про надання додаткового строку для подання доказу. Відповідно до вказаного клопатання СТОВ Нова Україна, поислаючись на ч. ч. 3, 4 ст. 80 ГПК України, просило визнати поважними причини неподання та встановити додатковий строк для подачі висновку земельно-технічної експртизи на підтвердження обставин входження належної відповідачу 1 на праві постійного користування земельної ділянки кадастровий номер :01:063:0569 до складу земельної діялянки Радгоспу імені Кірова, межі якої визначені державним актом на право постійного користування серії В №085659.

13.07.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшли:

- відповідь на відзив, згідно якої Броварська міська рада не погодилась із доводами відповідача 1;

- клопотання про витребування доказів, а саме у Державного підприємства «Національні інфомраційні системи» копії сформованої у електронній формі реєсстраційної справи, яка міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстраційної дії, вчиненої державним реєстратором на підставі оскаржуваного рішення;

- клопотання про витребування у відповідача 1 для огляду у судовому засіданні оригіналу державного акта на право постійного користування серії Б №085659.

У підготовчому засіданні 13.07.2020 судом задоволено клопотання про витребування у відповідача 1 для огляду у судовому засіданні оригіналу державного акта на право постійного користування серії Б №085659.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.07.2020 у справі №911/773/20 відкладено підготовче засідання на 10.08.2020.

06.08.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача 1 надійшли заперечення на відповідь позивача на відзив. Вказані заперечення судом прийнято до розгляду.

10.08.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про доповнення підстав заявленого позову та уточнена позовна заява, з урахуванням доповнення підстав позову, відповідно до прохальної частини якої позивач просить: скасувати рішення приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни номер: 47764244 від 12.07.2019 про державну реєстрацію іншого речового права на земельну ділянку кадастровий номер :01:063:0569, площею 0,242 га та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №32379246 про державну реєстрацію іншого речового права за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Нова Україна () на земельну ділянку кадастровий номер :01:063:0569, площею 0,242 га.

Вказані вище заяву та уточнену позовну заяву прийнято судом, а тому заявлені позовні вимоги розглядались судом у відповідно уточненній редакції.

10.08.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача 1 надійшло клопотання про витребування доказів, а саме у Державного підприємства Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М. Білоконя належним чином посвідченої копії Генерального плану м. Бровари, в тому числі його графічну частину, розроблену Українським державним науково-дослідним інститутом проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М. Білоконя в 1979 році, затвердженого рішенням (постановою) Київського обласного виконавчого комітету від 25.10.1982.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.08.2020 у справі №911/773/20 відкладено підготовче засідання на 25.08.2020.

25.08.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача 1 надійшла заява про уточнення клопотання про витребування доказів, відповідно до якої відповідач 1 просив суд витребувати у Державного підприємства Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М. Білоконя належним чином посвідченої копії Генерального плану м. Бровари, в тому числі його графічну частину, розроблену Українським державним науково-дослідним інститутом проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М. Білоконя в 1979 році, затвердженого рішенням (постановою) Київського обласного виконавчого комітету від 25.10.1982.

25.08.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме: копій адвокатського запиту до Броварської державної адміністрації та відповідей на адвокатський запит Броварської районної ради та Броварської державної адміністрації. Вказане клопотання у підготовчому засіданні 25.08.2020 судом задоволено та долучено до матеріалів справи відповідні докази.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.08.2020 у справі №911/773/20 відкладено підготовче засідання на 14.09.2020.

14.09.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача 1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.09.2020 у справі №911/773/20 відкладено підготовче засідання 05.10.2020.

05.10.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача 1 надійшла заява про відкликання клопотань про витребування доказів та про уточнення клопотання про витребування доказів.

05.10.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача клопотання про долучення доказі, а саме: копій електронних документів в паперовій формі, на підтаві яких державним рестратором прийнято осркажуване рішення.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.10.2020 у справі №911/773/20 відкладено підготовче засідання на 26.10.2020.

26.10.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача 1 надійшли:

- клопотання про відкладення розгляду справи;

- заперечення проти клопотання позивача про долучення доказів до матеріалів справи, оскільки відповідні докази не засвідчено у передбаченому законом порядку;

- про долучення до матеріалів справи висновку експерта №ЕС-1701-1-1562.20 від 15.10.2020.

26.10.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про поновлення строку на подання доказів копій електронних документів в паперовій формі щодо спірної реєстрації.

У підготовчому засіданні 26.10.2020 судом:

- поновлено позивачу строк для подачі доказів та принято подані 05.10.2020 копій електронних документів в паперовій формі, на підтаві яких державним рестратором прийнято осркажуване рішення;

- визнано поважними причини пропуску строку для подання відповідачем 1 доказів та прийнято поданий відповідачем 1 висновок експерта №ЕС-1701-1-1562.20 від 15.10.2020;

- за клопотання позивача знято з розгляду подане позивачем 13.07.2020 клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.10.2020 у справі №911/773/20 відкладено підготовче засідання на 01.12.2020.

24.11.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача 2 надійшло повідомлення, відповідно до якого останній вказав про те, що йому відомо про час розгляд даної справи та залишив на розгляд суду вирішення справи.

01.12.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшли пояснення, у тому числі і стосовно поданого відповідачем 1 висновку експерта №ЕС-1701-1-1562.20 від 15.10.2020 та неможливості прийняття його як доказу у даній справі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.12.2020 у справі №911/773/20 відкладено підготовче засідання на 15.12.2020.

14.12.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача 1 надійшли пояснення стосовно висновку експерта №ЕС-1701-1-1562.20 від 15.10.2020 та рийняття його як належного доказу у даній справі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.12.2020 у справі №911/773/20 відкладено підготовче засідання на 11.01.2021.

22.12.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача 1 надійшло клопотання про долучення доказів вручення позивачу копії пояснення стосовно висновку експерта №ЕС-1701-1-1562.20 від 15.10.2020.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.01.2021 у справі №911/773/20 закрито підготовче провадження та призначено справу у судовому засіданні по суті на 02.02.2021.

29.01.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача 2 надійшло повідомлення, відповідно до якого останній вказав про те, що йому відомо про час розгляд даної справи та залишив на розгляд суду вирішення справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.02.2021 у справі №911/773/20 оголошено перерву в судовому засіданні до 16.02.2021.

16.02.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення та клопотання про долучнення доказів, а саме наказу Міністерства юстиції України №436/5 від 04.02.2021 та висновку Міністерства юстиції України від 28.10.2020.

Відповідно до змісту вказаного клопотання пропуск позивачем строку для подання доказі обумовлений тим, що наказ було принято 04.02.2021, після закриття підготовчого провадження.

Згідно зі ст. 207 ГПК України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Однак покладені позивачем в основу обгрунтування причини пропуску відповідного процесуального строку для подання пояснень та доказів не є поважним, а тому суд дійшов висновку про залишення без розгляду пояснень та клопотання позивача про долучення доказів.

У судовому засіданні 16.02.2021 судом, після закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами, оголошено про перехід до судових дебатів. Після закінчення судових дебатів суд вийшов до нарадчої кімнати, після виходу з якої

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до викладених у позові доводів територіальній громаді міста Бровари в особі Броварської міської ради Київської області належить на праві власності земельна ділянка кадастровий номер :01:063:0569, площею 0,242 га, по вулиці Симоненко Василя, 76, м. Бровари.

Як зауважив позивач, набуттю спірною земельною ділянкою статусу об`єкту цивільних прав передувало прийняття Броварської міською радою рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки.

Надалі, за доводами позивача, 22.04.2019 державним реєстратором на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012, прийнято рішення про державну реєстрацію права власності за територіальною громадою міста Бровари в особі Броварської міської ради () на земельну ділянку кадастровий номер :01:063:0569 (далі спірна земельна ділянка).

В підтвердження вказаних вище обставин позивачем надано копії витягу з рішення Броварської міської ради «Про затвердження переліку земельних ділянок, право оренди на які виставляється для продажу окремими лотами на конкуретних засадах (земельних торгах)» №1374-54-07 від 11.04.2019 та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №174103809 від 17.07.2019 (далі інформаційна довідка №174103809 від 17.07.2019).

Також позивачем до позовної заяви додано копію Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 25.07.2019, зі змісту якого слідує, що земельна ділянка кадастровий номер :01:063:0569 (далі спірна земельна ділянка) зареєстрована 08.02.2019 на підставі проекту земелустрою щодо відведення земельних ділянок від 09.11.2018.

Поряд з тим, за доводами позивача, 12.07.2019 СТОВ Нова Україна безпідставно, в порушення норм діючого законодавства подано заяву №34980138 для проведення державної реєстрації іншого речового права, за результатами розгляду якої приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною прийнято рішення від 12.07.209 №47764244, на підставі якого внесено запис №32379246 про реєстрацію за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Нова Україна іншого речового права - права постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:063:0569 площею 0,242 га (далі спірне рішення).

Вказане вище рішення державного реєстратора позивач вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки державний акт Б№085659, на підставі якого було проведено відповідну реєстрацію, виконавчим комітетом Броварської міської ради не видавався, а державним реєстратором порушено передбачений законом порядок та процедуру прийняття і перевірки поданих документів.

Водночас позивач вказав, що згідно викладених у висновку Комісії з питань розгляду скарг в сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України від 09.09.2019 до заяви про реєстрацію №34980138 відповідачем додано такі документи: витяг з ДЗК від 12.07.2019 №11789543 та державний акт на право користування землею від 1981, серія та номер Б№085659, виданий виконавчим комітетом Броварської районної (міської) ради народних депутатів на радгосп ім. Кірова.

Позивач зауважив на тому, що:

- у зазначеному вище акті відсутні дати його видачі, оскільки міститься лише рік видачі, а також номер реєстрації в книзі записів державних актів на право користування землею;

- згідно відповідного акта за користувачем закріплено землі для використання в сільскогосподарському виробництві.

З огляду на вказане позивач висловив сумніви у наявності оригіналу вказаного вище акта.

Посилаючись на викладені у висновку Комісії питань розгляду скарг в сфері державної реєстрації від 09.09.2019 дані щодо обставин спірної реєстраційної дії позивач вказав, що державним реєстратором не перевірено повноваження осіб, що проводили реєстрацію, а до заяви про державну реєстрацію не додано установчих документів, що визначають обсяг цивільної правоздатності та дієздатності СТОВ «Нова Україна».

За доводами позивача, при вчиненні спірної реєстраційної дії не була перевірена відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах.

В розрізі вказаного вище позивач зауважив, 22.04.2019 право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за Броварською міською радою Київської області, тоді як жодного документу, що міг би бути підставою для визнання права постійного користування спірною земельною ділянкою за СТОВ «Нова Україна», під час вчинення реєстраційних дій 12.07.2019 реєстратору надано не було.

Також позивач зазначив, що в Державному реєстрі відсутні скан-копії документів, що підтверджують повноваження СТОВ «Нова Україна», та документу, на підставі якого прийнято рішення про державну реєстрацію.

Вказані вище обставини, на думку позивача, свідчать про порушення порядку під час спірної державної реєстрації.

Посилаючись на встановлені під час розгляду справ №№911/2997/16 та 911/3588/13 обставини, позивач зазначив про те, що СТОВ «Нова Україна» не є правонаступником прав та обов`язків радгоспу імені Кірова, у тому числі і стосовно прав користування землею за державним актом Б№085659 від 1981 року.

В розрізі обставин відсутності у відповідача 1 права користування на спірну земельну ділянку позивач вказав на доказову непідтвердженність віднесення земельної ділянки кадастровий номер :01:063:0569 до виділених радгоспу імені Кірова земель.

До того ж, на думку позивача, із врахуванням вимог діючих на момент видачі акта Б№085659 ст. ст. 15, 16, 20, 21, 35 Земельного кодексу Української РСР, відповідач 1 повинен мати: рішення виконавчого комітету, докази встановлення відповідними землевпорядними органами меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), докази освоєння протягом двох років наданої земельної ділянки, попри те вказані документи під час вчинення спірної реєстраційної дії державному реєстратору для підтвердження речових прав не надано.

Крім того позивач вказав, що:

- спірна земельна ділянка була зареєстрована на підставі технічної документації, розробленої саме позивачем і до якої відповідач жодного відношення не має, тод і як під час спірної реєстрації технічну документацію СТОВ «Нова Україна» державному реєстратору не надано;

- під час вчинення спірної реєстраційної дії реєстратору був наданий витяг з ДЗК від 12.07.2019 №11789543, який згідно листа ГУ Держгеокадастру у Київській області від 17.07.2020, не видавався.

Додатково позивачем зазначено, що при аналогічних обставинах на підставі державного акту на право користування землею Б№085659 СТОВ «Нова Україна» заволоділо іншою, належною Броварській міській раді Київської області земельною ділянкою, та рішенням комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за СТОВ «Нова Україна».

Викладені вище обставини, за доводами позивача, як окремо, так і в сукупності свідчать про незаконність реєстраційної дії, рішення щодо якої оскаржується, а тому позивач просить скасувати рішення приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни номер: 47764244 від 12.07.2019 про державну реєстрацію іншого речового права на земельну ділянку кадастровий номер :01:063:0569, площею 0,242 га та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №32379246 про державну реєстрацію іншого речового права за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Нова Україна () на земельну ділянку кадастровий номер :01:063:0569, площею 0,242 га.

Щодо обраного способу захисту, в розрізі заявлених позовних вимог, позивач зазначив, що ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлює можливість оскарження до суду рішення державного реєстратора, записів про проведену державну реєстрацію прав та визначають скасування судом рішення про державну реєстрацію прав та запису про проведену державну реєстрацію, як підставу для внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації.

З огляду на вказане позивач, посилаючись зокрема на ст. 41 Конституції України та ст. ст. 317, 321 Цивільного кодексу України, вважає, що скасування рішення про державну реєстрацію та запису про державну реєстрацію спрямовано на відновлення становища позивача, яке існувало до порушення (незаконне вибуття з права власності земельної ділянки, на підставі незаконних реєстраційних дій).

Не погоджуючись із вказаними вище вимогами, СТОВ «Нова Україна» зазначено, що по завершенню приватизації радгосп імені Кірова перетворено у КСП «Нова Україна», яке є правонаступником прав та обов`язків радгоспу.

В підтвердження вказаних доводів відповідач 1 надав, зокрема, копії: протоколу зборів уповноважених радгоспу ім. Кірова №1 від 24.03.1992; статуту КСП «Нова Україна», затвердженого зборами уповноваженого трудового колективу радгоспу ім. Кірова від 24.03.1992; протоколу зборів уповноважених членів трудового колективу радгоспу ім. Кірова №2 від 21.12.1993; плану приватизації державного майна радгоспу ім. Кірова, затвердженого начальником регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області від 29.12.1993; акта прийому-передачі державного майна радгоспу ім. Кірова від 14.10.1994; статуту КСП «Нова Україна», затвердженого зборами уповноважених членів трудового колективу радгоспу ім. Кірова 21.12.1993.

Надалі, за доводами відповідача 1, в результаті реорганізації КСП «Нова Україна» шляхом приєднання до СТОВ «Нова Україна» останнє вважається правонаступником усіх прав та обов`язків колишніх КСП «Нова Україна» і радгоспу ім. Кірова, що також підтверджуєтся встановленими у справі № 910/4319/19 обставинами переходу до відповідача 1 прав та обов`язків КСП «Нова Україна» і радгоспу імені Кірова, які є преюдиційними в силу положень ч. 4 ст. 75 ГПК України та не підлягають доказуванню у даній справі.

Стосовно ж обсягу прав та обов`язків, що перейшли до відповідача 1, останній, посилаючись на п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 року №449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» та ч. 10 ст. 281 Закону України «Про Державний земельний кадастр» вказав, що державний акт на право користування землею Б№085659 є дійсним документом на підтвердження права постійного користування, тоді як право постійного користування земельною ділянкою, набуте особою у встановленому законодавством порядку, відповідно до законодавства, що діяло на момент набуття права постійного користування, не втрачається та не підлягає обов`язковій заміні.

Також в розрізі вказаного вище відповідач 1 зазначив, що право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених ст. 141 Земельного кодексу України, перелік яких є вичерпним, а припинення права користування земельною ділянкою з підстави припинення установи допускається лише у випадку, коли припинення останньої виключає правонаступництво.

Отже, посилаючись на зазначене вище, враховуючи принцип універсального правонаступництва у випадку припинення юридичної особи шляхом реорганізації, згідно якого під час реорганізації переходять усі права та обов`язки, котрі існували на час припинення, без жодних застережень, відповідач 1 заначив, що він є правонаступником КСП «Нова Україна», радгоспу імені Кірова, а тому є законним землекористувачем згідно вказаного державного акта Б№085659, як чинним правовстановлюючим документом на відповідне право.

Заперечуючи доводи позивача про порушення процедури державної реєстрації, відповідач 1 вказав, що:

- згідно п. 2 Розділу VII «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельнй кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера, а тому спірна земельна ділянка, що є частиною масиву земель згідно державного акта на право постійного користування землею Б №085659, ввважається сформованою, оскільки право на таку земельну ділянку виникло до 2004 року;

- на момент виникнення у відповідача 1 права постійного землекористування земельною ділянкою згідно державного акта на право постійного користування землею Б №085659 ділянкою діяло законодавство, що не передбачало його обов`язкової реєстрації.

Що ж до обставин розташування спірної земельної ділянки площею 0,242 га кадастровий номер :01:063:0569, в межах земельної ділянки згідно державного акта на право постійного користування землею Б №085659, то такі обставин, за доводами відповідача 1, підтверджуються висновком експерта №ЕС-1701-1-1562.20 від 15.10.2020.

З огляду на вказане вище, оскільки спірна земельна ділянка внесена в ДЗК з присвоєнням окремого кадастрового номеру, право власності на яку було зареєстровано за територіальною громадою, відповідач 1 вказав, що подав державному реєстратору необхідний пакет документів для проведення державної реєстрації належного відповідачу 1 похідного права - права постійного землекористування, у тому числі установчі документи на підтвердження дієздатності СТОВ «Нова Україна» та її прав на спірну земельну ділянку.

Своєю чергою позивач не погодився з доводами та запереченнями позивача та вказав, що встановлені у справі №910/4319/19 обставини не мають преюдиційного характеру у даній справі, оскільки позивач не брав участі у справі №910/4319/19.

Стосовно акта на право користування земельною ділянкою Б №085659 позивач вказав, що згідно згідно листа ГУ Держгеокадастру у Київській області від 01.07.2020 в архіві управління відсутній такий акт, а відповідно до даних державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (форма 6-зем), станом на 2016 рік, за СТОВ «Нова Україна» на території м. Бровари Київської області земельні ділянки не обліковуються.

Позивач також зауважив на помилковості посилання відповідача 1 на те, що земельні ділянки, право користування на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння кадастрового номера, оскільки, на переконання позивача, згідно пункту «в» ст. 141 Земельного кодексу України у разі припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, їх право користування земельною ділянкою припиняється і автоматично в порядку правонаступнитцва не переходить.

Окремо позивач вказав, що висновок експерта №ЕС-1701-1-1562.20 від 15.10.2020 не може бути прийнятий у якості доказу з огляду на те, що під час спірної реєстрації вказаного висновку експерта не існувало, а під час проведення експертизи порушено принципи законності, повноти та об`єктивності, оскільки дослідження проведено без технічної документації щодо земельної ділянки радгоспу ім. Кірова.

Відповідач 1 не погодився з доводами позивача, оскільки акт, як правовстановлюючий документ, не визнавався недійсним та не скасовувався у передбаченому законом порядку, а лист ГУ Держгеокадастру у Київській області, як і звітність по формі 6-зем не свідчать про припинення речових прав вдповідача 1.

Також відповідач 1 зауважив, що право користування спірною земельною ділянкою у нього виникло до моменту реєстрації позивача права власності на цю землю, а виготовлення позивачем технічної документації на спірну земельну ділянку та її подальша реєстрація в ДЗК не позбавляє відповідача 1 здійснити державну реєстрацію похідного речового права на спірну земельну ділянку.

Стосовно ж висновку експерта №ЕС-1701-1-1562.20 від 15.10.2020 відповідач 1 вказав, що нормативно-правові акти не містять заборон та обмежень щодо проведення експертизи без проекту землеутрою, на підставі якого видано акт.

До того ж відповідач 1 вказав, що висновок експерта №ЕС-1701-1-1562.20 від 15.10.2020 складено за результатами земельно-технічної експертизи, а не експертизи із землеустрою, до якої ставляться вимоги щодо подання на дослідження проектно-технічної документації із землеустрою, а тому, за доводами відповідача 1, відповідний висновок складено за наявності всіх необхідних документів.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідачем 2 не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті в розрізі вимог до відповідача 2, суд у відповідності до ст. 165 ГПК України здійснював розгляд даної справи у відповідній частині вимог за наявними у ній матеріалами.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, заслухавши заключне слово представників сторін, суд дійшов таких висновків.

Приписами статей 316, 317, 321 Цивільного кодексу України унормовано, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Так, звернення до суду із вимогою про скасування рішення про державну реєстрацію та виключення запису про державну реєстрацію іншого речового права права користування СТОВ «Нова Україна» земельною ділянкою кадастровий номер :01:063:056, Броварська міська рада мотивує обставинами порушення її права власності на відповідну земельну ділянку та необхідністю захисту такого права шляхом відновлення становища позивача, яке існувало до порушення.

Як слідує з наявної в матеріалах справи інформаційної довідки №174103809 від 17.07.2019, за територіальною громадою міста Бровари в особі Броварської міської ради 22.04.2019 зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:063:0569.

Водночас з відповідної інформаційної довідки №174103809 від 17.07.2019 також слідує, що рішенням державного реєстратора від 12.07.2019 №47764244, на підставі державного акта на право користування землею серія та номер Б №085659, виданого виконавчим комітетом Броварської районної (міської) Ради народних депутатів, за СТОВ Нова Україна зареєстровано інше речове право - право постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:063:0569, про що до реєстру внесено запис №32379246.

Приписами ст. ст. 2, 10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції станом на момент прийняття спірного рішення про державну реєстрацію, унормовано, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстратор, зокрема: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Державна реєстрація прав проводиться в такому порядку, зокрема:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав).

Згідно пп. 8, 14 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції станом на момент прийняття спірного рішення про державну реєстрацію, державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема: державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Зі змісту наявної в матеріалах справи копії державного акта на право користування землею Б№085659, оригінал якого судом оглянуто в судовому засіданні 02.02.2021, слідує, що у 1981 році виконавчим комітетом Броварської районної (міської) Ради народних депутатів за радгоспом імені Кірова закріплено в безстрокове і безплатне користування 7584,2 га землі.

Відповідно до ст. ст. 15, 20 Земельного кодексу Української РСР, затвердженого Законом Української РСР від 08.07.1970, в чинній на момент видачі акта Б№085659 редакції, земля надається в безстрокове або тимчасове користування. Безстроковим (постійним) визнається землекористування без заздалгідь встановленого строку.

Відповідно до Основ земельног законодавства Союзу РСР і союзних республік право землекористування колгоспів, радгоспів та інших землекористувачів засвідчується державними актами на право користування землею. Форми актів встановлюються Радою Міністрів СРСР.

Поріяд з тим, приписами ст. ст. 92, 141 Земельного кодексу України, в редакції станом на момент прийняття спірного рішення про державну реєстрацію, визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Отже, право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з таких підстав, передбачених статтею 141 Земельного кодексу України, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Припинення ж права користування земельною ділянкою з підстави припинення юридичної особи, зважаючи на положення статті 141 Земельного кодексу України, допускається лише у випадку, коли припинення такої особи виключає правонаступництво.

Водночас рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 №5-рп/2005 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) пункт 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення.

Отже, право постійного користування земельною ділянкою, набуте у встановленому порядку до набрання чинності Земельним кодексом України - 01.01.2002, не втрачається внаслідок його не переоформлення підприємством, а зберігається за ним до приведення прав і обов`язків щодо такої земельної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства, у тому числі за правонаступником такого землекористувача.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.09.2020 у справі №918/194/19, від 26.09.2019 у справі №924/1114/18, від 31.01.2019 у справі №914/839/18.

Також відповідно до викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2019 у справі №823/1984/16 (провження №11-1528апп18) правової позиції документ, яким посвідчено право постійного користування земельною ділянкою (державний акт на право постійного користування землею), виданий відповідно до законодавства, яке діяло раніше, є дійсним та залишається чинним, а право постійного користування землею, яке виникло в суб`єкта господарювання до набрання чинності Земельним кодексом України - 01.01.2002, продовжує зберігатися у подальшому, а отже, може переходити від підприємства до його правонаступника.

Вказаними вище висновками спростовуються доводи позивача про те, що згідно пункту «в» ст. 141 Земельного кодексу України у разі припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, їх право користування земельною ділянкою припиняється і автоматично в порядку правонаступнитцва не переходить.

Наявності ж інших, передбачених статтею 141 Земельного кодексу України підстав припинення права користування земельною ділянкою позивачем доказово не доведено.

Приписами ч.ч. 4, 5 ст. 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Як слідує з наявної в матеріалах справи копії статуту КСП «Нова Україна», затвердженого зборами уповноважених членів трудового колективу радгоспу ім. Кірова 21.12.1993: КСП «Нова Україна» засновано в процесі приватизації майна радгоспу ім. Кірова у відповідності з Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» та Декрету Кабінету Міністрів України від 17.05.1993 №51-93 «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі», інших законодавчих актів, що регулюють діяльність підпримств; підприємство є правонаступником майнових прав та обов`язків радгоспу ім. Кірова.

До того ж в матеріалах даної справи наявні копії:

- плану приватизації державного майна радгоспу ім. Кірова, зі змісту якого слідує, що землекористування підпримєством здійснюється згідно державного акта на право користування землею, виданого виконавчим комітетом Броварської районної ради народних депутатів за №Б085659 в 1981 році;

- акта прийому-передачі державного майна радгоспу ім. Кірова від 14.10.1993, зі змісту якого слідує, що відділення Фонду державного майна України по Київській області, як продавець, передало, а товариство покупців радгоспу ім. Кірова приняли продане станом на 01.11.1993 державне майно згідно переліку, зкорема державне майно, що підлягає приватизації: основні фонди, запаси і затрати, фінансові активи з урахуванням перекриття заборгованості, вартість незавершеного будівництва та незавершені капітальні вкладення.

Водночас рішенням Господарського суду міста Києва від 04.07.2019 у справі №910/4319/19, залишеними без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2019, за позовом СТОВ «Нова Україна» до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про визнання недійсними і скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, встановлено такі обставини:

- КСП «Нова Україна» реорганізовано в ТОВ «Нова Україна» шляхом приєднання, а не перетворення;

- з 01.04.2005 - дати державної реєстрації припинення КСП «Нова Україна» в результаті його приєднання (реорганізації) до ТОВ «Нова Україна», останній вважається правонаступником усіх прав та обов`язків КСП «Нова Україна».

З огляду вказаного вище суд дійшов висновку, що встановлені рішеннями судів у справі №910/4319/19, що набрали законної сили, обставини правонаступництва КСП «Нова Україна» шляхом його приєднання до СТОВ «Нова Україна» згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України не потребують доказування при розгляді даної справи, у якій бере участь та сама особа, стосовно якої ці обставини встановлено - СТОВ «Нова Україна».

За таких обставин, оскільки у безстроковому і безплатному користуванні радгоспу ім. Кірова, реорганізованого шляхом приватизації в КСП «Нова Україна», яке своєю чергою реорганізовано в СТОВ «Нова Україна» шляхом приєднання, перебували землі площею 7584,2 га згідно державного акта на право користування землею Б№085659 від 1981 року, суд дійшов висновку, що право користування цими землями перейшло до відповідного правонаступника всіх прав і обов`язків таких підприємств - СТОВ «Нова Україна».

Доводи позивача про неможливість врахування встановлених у справі №910/4319/19 обставин, оскільки позивач не був учасником у відповідній справі, є безпідставними, оскільки обставини щодо правонаступництва КСП «Нова Україна» шляхом його приєднання до СТОВ «Нова Україна» встановлено рішенням суду у справі №910/4319/19 стосовно відповідача 1 у даній справі, що також брав участь у справі №910/4319/19, тоді як згідно ч. 5 ст. 75 ГПК України позивачу у даній справі, як особі, яка не брала участі у справі №910/4319/19, надано можливість спростувати такі обставини, чим позивач не скористався.

Посилання позивача на встановлені рішеннями судів у справах №№911/2997/16 та 911/3588/13 обставини та, як наслідок, відсутність у СТОВ «Нова Україна» прав та обов`язків радгоспу імені Кірова, у тому числі і стосовно прав користування землею за державним актом Б№085659 від 1981 року судом відхиляються, позаяк:

- у справі №911/2997/16 встановлено відсутність правонаступництва СТОВ «Нова Україна» по відношенню до КСП «Нова Україна» шляхом перетворення, що не спростовує вказаних вище обставин правонаступництва СТОВ «Нова Україна» шляхом приєднання КСП «Нова Україна»;

- встановлені у справі №911/3588/13 судами обставини доказової недоведеності прокурором факту правонаступництва КСП «Нова Україна» майна та прав радгоспу ім. Кірова спростовуються вказаними вище судом у даній справі обставинами, зокрема, щодо реорганізації радгоспу ім. Кірова, шляхом приватизації в КСП «Нова Україна», та відповідно дослідженими копіями статуту КСП «Нова Україна», затвердженого зборами уповноважених членів трудового колективу радгоспу ім. Кірова 21.12.1993, плану приватизації державного майна радгоспу ім. Кірова та акта прийому-передачі державного майна радгоспу ім. Кірова від 14.10.1993.

Водночас, оскільки відповідачем 1 для огляду в судовому засіданні надано оригінал державного акта Б№085659 від 1981 року, судом визнаються неспроможними:

- доводи позивача про те, що виконавчим комітетом Броварської міської ради не видавався, а сам акт містить ряд недоліків, що ставить під сумнів існування оригіналу такого акта;

- посилання позивача на листи ГУ Держгеокадастру у Київській області від 01.07.2020 та 17.07.2020 про відсутність в архіві управління відповідного акта.

Викладена ж у вказаних вище листах ГУ Держгеокадастру у Київській області інформація щодо даних державної статистичної звітності форми 6-зем носить інформативний, а не правовстанолюючий характер, та не спростовує обставини переходу від реорганізованих радгоспу та КСП до відповідача 1 права і обов`язків постійного землекористувача за державним актом Б№085659 від 1981 року.

В розрізі вказаного вище суд звертає увагу на викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2019 у справі №823/1984/16 (провадження № 11-1528апп18) правову позицію, згідно якої державний акт про право постійного користування земельною ділянкою є документом, який посвідчує наявність такого права; існування права постійного користування земельною ділянкою у відповідного суб`єкта не залежить від наявності чи відсутності у нього такого державного акта.

Суд звертає увагу позивача на те, що предметом спору у даній справі є рішення державного реєстратора/державна реєстрація прав, як офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, тоді як обставини законності видачі державного акта на право постійного користування лежить поза межами предмету та підстав відповідного позову.

Доводи позивача про доказову непідтвердженність віднесення земельної ділянки кадастровий номер :01:063:0569 до виділених радгоспу імені Кірова земель спростовуються таким.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 76 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, висновками експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ст.ст. 98, 101, 102 ГПК України унормовано, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням.

З аналізу вказаних вище приписів слідує, що висновок експерта складається за результатами проведення судової експертизи та є одним із видів доказів у справі.

Так, відповідно до наданого відповідачем 1 та здійсненого на його замовлення висновку експерта №ЕС-1701-1-1562.20 від 15.10.2020 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, земельна ділянка, належна на праві постійного користування СТОВ «Нова Україна», площею 0,2420 га з кадастровим номером :01:063:0569 по вул. Василя Симоненка (в районі торговельного центра «Епіцентр») в м. Бровари Київської області, входить до складу земельної ділянки радгоспу ім. Кірова м. Бровари, загальною площею 7584,2 га, межі якої були визначені держаним актом на право користування землею 1981 року, бланк серії Б№085659, зокрема, до масиву земель «Відділок Зазим`є».

Посилання позивача про неможливість прийняття вказаного вище висновку у якості доказу з огляду на проведення такого дослідження за відсутності технічної документації щодо земельної ділянки радгоспу ім. Кірова судом визнаються неспроможними з огляду на передбачене законом право експерта відмовитися від проведення експертизи, якщо наданих йому матеріалів недостатньо для виконання покладених на нього обов`язків, яким судовий експерт не скористався, будучи обізнаним про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, про що зазначено у відповідному висновку.

Водночас позивач не скористався правом на заявлення судовому експерту відводу, що унормовано приписами ч. 7 ст. 101 ГПК України, згідно яких за заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав.

Отже, оскільки наданий відповідачем 1 висновок експерта №ЕС-1701-1-1562.20 від 15.10.2020 відповідає вимогам ст.ст. 98, 101, 102 ГПК України, судом визнаються безпідставними доводи позивача про неможливість прийняття відповідного висновку експерта, як доказу у даній справі.

За таких обставин, оскільки земельна ділянка з кадастровим номером :01:063:0569 входить до складу земельної ділянки згідно державного акта на право користування землею Б№085659 від 1981 року, право постійного користування якою перейшло до відповідного правонаступника всіх прав і обов`язків радгоспу ім. Кірова і КСП «Нова Україна» - СТОВ «Нова Україна», суд дійшов висновку про доведеність обставин наявності у відповідача права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:063:0569.

З огляду вказаного вище суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено належниим та допустими доказами обставин відсутності у відповідача 1 права постійного користування належною на праві власності позивачу земельною ділянкою та, як наслідок, порушення відповідачем 1, в розрізі реєстрації права користування, права власності позивача на цю земельну ділянку.

Згідно припсів ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції станом на момент прийняття спірного рішення про державну реєстрацію, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав;

12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

З огляду вказаного вище, оскільки однією з підстав державної реєстрації іншого речового права згідно п. 8 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є державний акт на право постійного користування землею, виданий до 1 січня 2013 року, суд дійшов висновку, що державна реєстрація права користування відповідача 1 на земельну ділянку здійснена на визначеній законом підставі державного акта на право користування землею Б№085659 від 1981 року.

Водночас, судом не встановлено наявність визначених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації прав відповідача 1 на момент їх вчинення.

Посилання ж позивача на ряд вчинених державним реєстратором порушень під час проведення спірної реєстрації судом оцінюються критично, оскільки з наявних в матеріалах справи документів з реєстраційної справи щодо спірної реєстрації слідує, що під час подання заяви представником заявника - директором СТОВ «Нова Україна», реєстратору надано паспорт та статут на підтвердження відповідних повноважень, тоді як законом не передбачено обов`язку державного реєстратора сканувати відповідні документи, які не є підставою для проведення реєстрації, а лише подаються для підтвердження обсягу повноважень у відповідної особи.

До того ж, копія державного акта на право користування землею Б№085659 від 1981 року наявна в матеріалах реєстраційної справи, що свідчить про виконання реєстратором відповідної вимоги закону.

Аргументи позивача, з посиланням на ст. ст. 15, 16, 20, 21, 35 Земельного кодексу Української РСР, про необхідність наявності у відповідача 1/подання для проведення спірної реєстрації: рішення виконавчого комітету, доказів встановлення відповідними землевпорядними органами меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), доказів освоєння протягом двох років наданої земельної ділянки, а також технічної документації на земельну ділянку, судом визнаються безпідставними оскільки стаття 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не визначає такі документи, як підстави для державної реєстрації, тоді як конструкція вказаної норми, не передбачає для проведення державної реєстрації такої умови, як одночасне подання декількох, визначених у вказаній статті документів.

З огляду на вказане вище судом визнаються неспроможними також посилання позивача на те, що під час проведення спірної реєстрації був відсутнім висновок експерта №ЕС-1701-1-1562.20 від 15.10.2020, який подано відповідачем 1 для реалізації наданих процесуальним законом прав та підтвердження власних заперечень та доводів.

Решта ж аргуменів позивача щодо надання реєстратору витягу з ДЗК від 12.07.2019 №11789543, який ГУ Держгеокадастру у Київській області не видавався, а також щодо того, що розроблена позивачем технічна документація не має відношення до відповідача 1, судом відхиляються з огляду на встановлені вище судом обставини наявності у відповідача 1 права постійного користування відповідно зареєстрованою земельною ділянкою та, як наслідок недоведеність обставин порушення відповідачем 1 права власності позивача на цю земельну ділянку.

Покладені позивачем в основу обгрунтування викладених у позові обставин висновки Комісії Міністерства Юстиції України питань розгляду скарг в сфері державної реєстрації від 09.09.2019 не спростовують встановлених у даній справі обставин та зроблених судом висновків та визнаються судом не належними доказами.

В розрізі вказаного вище суд вважає за необхідне вказати, що проведення державної реєстрації похідного речового права права постійного користування земельною ділянкою жодним чином не порушує права або охоронювані законом інтереси позивача, як власника такої земельної ділянки, оскільки державна реєстрація права користування не призводить до зміни власника даної земельної ділянки, яким надалі залишається позивач.

З огляду вказаного вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни номер: 47764244 від 12.07.2019 про державну реєстрацію іншого речового права на земельну ділянку кадастровий номер :01:063:0569, площею 0,242 га.

Що ж до вимоги позивача про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису №32379246 про державну реєстрацію іншого речового права за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Нова Україна () на земельну ділянку кадастровий номер :01:063:0569, площею 0,242 га слід зазначити таке.

У частині 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній до 16.01.2020, яка діяла на час прийняття оскарженого рішення державного реєстратора) було унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування. За змістом зазначеної норми у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01.01.2013, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Однак згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16.01.2020, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1-3 частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, яка є діючою як на час звернення позивача з позовом, так і на час ухвалення судом вказаного рішення, на відміну від положень частини 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Викладене свідчить, що з 16.01.2020 законодавець вже виключив такий спосіб захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права, а тому вимога позивача про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису №32379246 про державну реєстрацію іншого речового права за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Нова Україна () на земельну ділянку кадастровий номер :01:063:0569 не підлягає задоволенню як така, що не відповідає способу захисту.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Броварської міської ради Київської області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Нова Україна та Державного реєстратора приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни про скасування рішення приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни номер: 47764244 від 12.07.2019 про державну реєстрацію іншого речового права на земельну ділянку кадастровий номер :01:063:0569, площею 0,242 га та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису №32379246 про державну реєстрацію іншого речового права за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Нова Україна () на земельну ділянку кадастровий номер :01:063:0569, площею 0,242 га.

Відповідно до приписів статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються судом на позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Броварської міської ради Київської області (вул. Гагаріна, 15, м. Бровари, Київська обл., 07400, ідентифікаційний код 26376375) до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Нова Україна (с. Зазим`є, Броварський р-н, Київська обл., 07415, ідентифікаційний код 32831851) та Державного реєстратора приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни (вул. Київська, буд. 115, кв. 1, м. Обухів, Київська обл., 08700) про скасування рішення приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни номер: 47764244 від 12.07.2019 про державну реєстрацію іншого речового права на земельну ділянку кадастровий номер :01:063:0569, площею 0,242 га та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису №32379246 про державну реєстрацію іншого речового права за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Нова Україна () на земельну ділянку кадастровий номер :01:063:0569, площею 0,242 га, відмовити повністю.

2. Понесені позивачем судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 02.04.2021.

Суддя В.А. Ярема