ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2021 справа № 914/2419/20

За позовом: Фізичної особи-підприємця Коваленка Маркіяна Юрійовича ( АДРЕСА_1 ; ідент.код НОМЕР_1 )

до Відповідача: Фізичної особи-підприємця Федорової Уляни Іванівни ( АДРЕСА_2 ; ідент.код НОМЕР_2 )

про: стягнення грошових коштів у загальній сумі 130739,36грн.

Суддя: Стороженко О.Ф.

Секретар: Мазуркевич М.Р.

Представники:

Позивача: Коваленко М.Ю.; Лука А.В. - Ордер ВС №1031937 від 28.07.2020;

Відповідача:не прибув.

Процесуальні дії вчинено Судом у приміщенні Господарського суду Львівської області: зал судового засідання №11.

Суд встановив:

Фізичною особою-підприємцем Коваленком Маркіяном Юрійовичем подано Позовну заяву та Заяву про збільшення розміру позовних вимог (і часткову зміну підстав позову) з вимогами про стягнення з Фізичної особи-підприємця Федорової Уляни Іванівни грошових коштів у загальній сумі 179523,09грн, а саме:

-боргу у сумі 80285,00грн, що виник у зв`язку з порушенням Відповідачем грошових зобов`язань (зі сплати орендної плати за користування об`єктом нерухомості), передбачених умовами Договору №02/01/19 від 29.01.2019;

-пені у сумі 4663,13грн, нарахованої за прострочення сплати орендних платежів;

-трьох процентів річних (від прострочених платежів) у сумі 957,00грн, нарахованих згідно з нормою ч.2 ст.625 ЦК України;

-неустойки у сумі 86726,02грн, нарахованої на підставі норми ч.2 ст.785 ЦК України, - за прострочення повернення об`єкту оренди;

-боргу за комунальні послуги у сумі 6891,94грн.

Позивачем подано також Відповідь на відзив.

Позивачем підставами позову, зокрема, зазначено:

-згідно з умовами Договору від 29.01.2019, укладеного з ФОП Федоровою У.І., Відповідачу надано у строкову платне користування нежитлові приміщення (за адресою: м.Львів, вул.Чернігівська, 14) із зобов`язанням щодо сплати за оренду (щомісячно) у розмірі 600,00дол. США;

-первинно строк дії Договору тривав до 31.01.2020 (п.3.1 Договору), проте, у зв`язку з відсутністю заперечень Сторін, його дія автоматично продовжилась до 31.01.2021;

-з квітня місяця 2020 року Відповідач припинив сплату орендних платежів;

-у зв`язку з несплатою орендних платежів упродовж трьох місяців, Позивачем, на підставі норми ч.1 ст.782 ЦК України та умов п.10.2.4 Договору, заявлено Відповідачу Претензію від 12.08.2020 про припинення дії Договору;

-згідно з умовами п.8.1 Договору, у Відповідача виник обов`язок з повернення об`єкту оренди у 7-денний строк, який не виконано, що, згідно з нормою ч.2 ст.785 ЦК України, зумовлює виникнення у Позивача права на стягнення неустойки у розмірі подвійної орендної плати за час прострочення повернення об`єкту;

-згідно з нормою ч.2 ст.625 ЦК України, Відповідач зобов`язаний сплатити три проценти річних від прострочених орендних платежів;

-згідно з умовами п.9.2 Договору, Відповідач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від сум прострочених орендних платежів;

-Відповідач порушив умови п.6.1.8 Договору щодо відшкодування витрат Позивача на комунальні послуги.

Відповідачем подано Відзив, у якому викладено обґрунтування безпідставності позовних вимог та, зокрема, зазначено:

-29.01.2019 Сторонами укладено Договір №02/01/19 оренди нежитлового приміщення, які використовувались під хостел; у день підписання Договору Відповідачем сплачено кошти у розмірі 33348,00 гривень в рахунок орендної плати за лютий 2019 року та останній місяць користування приміщенями;

-Відповідач уклав Договір оренди з метою розміщення в орендованих приміщеннях хостелу, проте, Позивачем було передано приміщення Відповідачу у неналежному стані, яке підлягало ремонту з метою використання його під хостел (надаємо фотографії орендованого приміщення до проведення ремонту та після, а також численні товарні чеки та накладні для підтвердження понесених витрат на покращення приміщення);

-окрім цього, Відповідачем було придбано численні предмети інтер`єру, сантехніку, меблі, двері, вікна, техніку тощо; всі покращення були проведені з відома та за погодженням із Орендодавцем, жодних заперечень не надходило і була домовленість про зарахування витрат на покращення житла в рахунок орендної плати (це підтверджується, зокрема, розрахунком заборгованості Позивача, де вказано, що частина орендної плати Орендарю зарахована за встановлення вікон);

-з березня 2019 року Орендар сплачував орендну плату Позивачу; в розрахунку Позивача вірно вказані оплати Відповідача за період 2019 року, проте в січні 2020 року Відповідачем було оплачено 9500,00 гривень в якості відшкодування за комунальні послуги станом на січень 2020 року та 4000,00 гривень в якості оплати орендної плати за січень 2020 року; решта оплати за січень 2020 року була зарахована за встановлення вікон та дверей; згодом, як вірно вказано у розрахунку Позивача, Відповідач оплатив 12025,00 гривень в якості оплати за лютий 2020 року; згідно з перепискою у мережі "Вайбер", Сторонами зроблено погодження розрахунку заборгованості, що станом на 31.03.2020 року Відповідач винен Позивачу 40 доларів США за лютий та 600 доларів США за березень, так як сплатив 500 доларів США на погашення боргів;

-також у травні 2020 року оплачено 900 доларів США в якості оплати 40 доларів СІІІА за лютий та 600 доларів США за березень, 6916 грн - за витрати на комунальні послуги;

-помилковим є ствердження Позивача щодо часткового зарахування платежу від 29.01.2019 в орендну плату за січень 2020 року, так як Сторонами не було розірвано Договір і, як вказує Позивач, Договір був пролонгований за взаємною згодою, то не було підстав для зарахування платежу за останній місяць, так як Відповідач, провівши оплату в січні, вказав на продовження користування орендованим приміщенням;

-окрім цього, з березня 2020 року по даний час на території України введено карантинні обмеження, в тому числі - обмежений в`їзд іноземців на територію України; відповідно, підприємницька діяльність Відповідача фактично призупинена, так як хостел не використовувався для розміщення туристів;

-відповідно було досягнуто згоди, що оплачена сума орендної плати за останній місяць (платіж від 29.01.2019) зараховується в орендну плату за квітень 2020 року та погоджено щодо зарахування вартості покращень орендованого приміщення в рахунок погашення орендної плати за період із травня по вересень місяць включно (враховуючи введення карантинних заходів на території України);

-таким чином, Відповідачем повністю оплачено орендну плату за Договором до травня 2020 року. Натомість орендні плати з травня по вересень 2020 року зараховані в рахунок зроблених покращень приміщення Відповідачем;

-14 серпня 2020 Відповідачем отримано письмову Претензію-вимогу про сплату 91148,67 гривень; в даній Вимозі вказано про наявність заборгованості з 01.04.2020 по 01.07.2020, таким чином, розрахунок заборгованості, наданий Позивачем у Заяві про збільшення позовних вимог (про наявність заборгованості із березня 2020 року) не відповідає розрахунку, наведеному в Претензії-вимозі;

-згідно з п. 10.3. Договору оренди, через 10 днів з моменту отримання Претензії Договір вважається припиненим; таким чином, безпідставною є вимога про стягнення 86726,02 гривень в якості подвійної оплати за користування приміщеннями, так як Договір припинив свою дію 24.08.2020;

-окрім цього, Орендодавця ніхто не позбавив права користуватись орендованими приміщеннями; останній мав безпосередній доступ до приміщень та фактично приміщення були передані ще в серпні 2020 року, так як Орендар приміщенням не користувався;

-також, Позивачем у вересні 2020 року було самостійно замінено замки в орендованих приміщеннях та самовільно захоплено усе майно Орендаря, яке знаходилось в орендованих приміщеннях; це підтверджується Повідомленням Позивача від 30.09.2020, у якому вказано майно Відповідача, яке Позивач самовільно захопив;

-окрім цього, Відповідач зверталась до правоохоронних органів по факту заміни замків в орендованих нею приміщеннях та відсутності доступу до такого (для підтвердження надаємо фотокопію Пояснень Федорової У.І.);

-вказані неправомірні діяння Позивача вказують на відсутність правової підстави для звернення до суду щодо компенсації завданих йому збитків, так як безпосередньо Позивач самовільно захопив майно Відповідача, обмеживши йому доступ до орендованих приміщень;

-окрім цього, у вересні 2020 року Позивач самостійно повернув собі орендоване майно і фактично Відповідач не користується таким, не має доступу до такого у зв`язку із зміною замків Орендодавцем; тому, нарахування неустойки за неповернення майна до 17.11.2020 року є абсолютно безпідставним;

-згідно зі ст.233 ГК України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій;

-відповідно до ч.ч.3,4 ст.219 ГК України, якщо правопорушенню сприяли неправомірні дії (бездіяльність) другої сторони зобов`язання, суд має право зменшити розмір відповідальності або звільнити відповідача від відповідальності; сторони зобов`язання можуть передбачити певні обставини, які через надзвичайний характер цих обставин є підставою для звільнення їх від господарської відповідальності у випадку порушення зобов`язання через дані обставини, а також порядок засвідчення факту виникнення таких обставин;

-враховуючи, що введення карантинних обмежень та самовільне захоплення майна Відповідача з боку Позивача позбавило можливості ведення підприємницької діяльності Відповідача, вважаємо наявність обгрунтованих підстав для звільнення від відповідальності Відповідача та незастосування будь-яких штрафних санкцій;

-щодо вимог про стягнення, окрім орендної плати, інших коштів, то необхідно врахувати, що Позивач надає невірні розрахунки, так як за період березнь-квітень 2020 року було сплачено орендну плату Позивачу у повному обсязі та компенсовано витрати на комунальні послуги;

-щодо вимоги про компенсацію витрат за комунальні послуги, то необхідно врахувати, що предметом оренди за Договором від 29.01.2019 є лише частина приміщень (а саме: приміщення загальною площею 107,4 кв.м.), натомість, згідно з Інформацією з Державною реєстру речових прав, Позивачу належать на праві власності нежитлові приміщення за адресою: м.Львів, вул.Чернігівська, 14, площею 160,5 кв.м.;

-Позивачем надано рахунки на оплату комунальних послуг, які не містять відомостей: за який саме об`єкт нараховано плату і чи це саме на ті приміщення, які перебували в оренді Відповідача.

У судовому засіданні (з розгляду спору по суті) 28.01.2021 Судом було оголошено перерву до 24.02.2021.

У судовому засіданні 24.02.2021 Судом досліджено обставини та докази і оголошено перерву (до 25.03.2021), - для надання можливості Позивачу викласти обґрунтований розрахунок спірних сум.

Відповідачем заявлено Клопотання про відкладення розгляду справи, так як представник не може прибути у Суд 25.03.2021 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Враховуючи відсутність у Відповідача будь-яких заперечень щодо розрахунку спірних сум у зв`язку із ствердженням про безпідставність позовних вимог, про що чітко зазначено його представником у судовому засіданні 24.02.2021 (у якому Судом досліджено обставини та докази), правові підстави для чергового відкладення розгляду справи - відсутні.

Зазначене зумовило відмову у задоволенні Клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи.

Позивачем подано Деталізований розрахунок спірних сум із додатковими доказами щодо витрат на правничу допомогу.

У судових засіданнях Сторонами надано відповідні пояснення стосовно обставин спору.

Справу, згідно з нормами статей 12, 247 ГПК України, розглянуто за правилами загального позовного провадження.

У ході дослідження обставин справи та поданих доказів, - Суд встановив:

29.01.2019 Сторонами укладено Договір №02/01/19, згідно з умовами якого Позивачем надано Відповідачу у строкове платне користування об`єкт нерухомості: нежитлові приміщення, розташовані на третьому поверсі 3-поверхового будинку №14 на вул.Чернігівська у м.Львові.

Факт надання Позивачем вказаних приміщень в оренду підтверджує двосторонній Акт приймання-передання від 30.01.2019.

Відповідно до умов п.3.1 Договору, первинно строк дії Договору тривав з 01.02.2019 до 31.01.2020.

Згідно з нормою ст.764 ЦК України, відсутність заперечень Позивача (Орендодавця) та Відповідача (Орендаря) щодо продовження орендних відносин (після закінчення строку дії Договору) зумовила поновлення дії Договору на той самий строк (до 31.01.2021).

Відповідно до умов п.п.4.1, 4.4 Договору, Орендар зобов`язався здійснювати оплату за користування майном щомісяця, до 10 числа поточного місяця, у розмірі, еквівалентному 600,00дол. США.

Відповідачем припинено виконання вказаного грошового зобов`язання з квітня місяця 2020 року.

Згідно з нормою ч.1 ст.782 ЦК України та умовами п.10.2.4 Договору, факт невиконання Відповідачем грошового зобов`язання (зі сплати орендних платежів) більше трьох місяців зумовив заявлення Позивачем відмови від Договору, яка викладена у Претензії - вимозі від 12.08.2020.

Відповідно до норми ч.2 ст.782 ЦК України та умов п.10.3 Договору, Договір було розірвано після спливу 10 днів з моменту отримання Відповідачем вказаної Претензії - вимоги, а саме: 25.08.2020 (о 24:00год), враховуючи:

-факт отримання (Відповідачем) Претензії 14.08.2020, що підтверджує Повідомлення Товариства «Укрпошта» про вручення поштового відправлення (Відповідачем визнано факт отримання вказаної Претензії Позивача);

-10-денний строк тривав до 24.08.2020 (включно), яке є святковим днем, що, згідно з нормою ч.5 ст.254 ЦК України, зумовило закінчення вказаного строку 25.08.2020 (о 24:00год).

Отже, Договір припинив дію з 26.08.2020, що, згідно з нормою ч.1 ст.785 ЦК України та умовами п.8.1 Договору, зумовило виникнення у Відповідача обов`язку з повернення об`єкту оренди, за двостороннім актом, у 7-денний строк, який тривав до 01.09.2020 включно.

Оскільки, згідно з умовами п.8.2 Договору, повернення об`єкту оренди здійснюється Орендарем за відповідним двостороннім актом приймання-передання (проект якого складає Орендар), тому відсутність факту надіслання (вручення) Відповідачем (Позивачу) проекту акту приймання-передання об`єкту оренди та, відповідно, - відсутність факту підписання Сторонами такого акту зумовлюють відсутність факту виконання Орендарем обов`язку з повернення об`єкту оренди (після припинення дії Договору).

Згідно з нормою ч.2 ст.785 ЦК України, факт невиконання Відповідачем обов`язку з повернення об`єкту оренди зумовив нарахування Позивачем неустойки у розмірі подвійної орендної плати за час прострочення повернення майна, до 17.11.2020 (включно).

Враховуючи факт відсутності повернення Відповідачем об`єкту оренди до 17.11.2020, вимога Позивача про стягнення неустойки за прострочення повернення майна - повністю обґрунтована.

Проте, наявний факт неправомірного нарахування Позивачем неустойки з 01.09.2020, так як строк прострочення повернення об`єкту оренди розпочався 02.09.2020.

Сума вказаної неустойки за неповернення об`єкту оренди упродовж 02.09-17.11.2020 складає 85454,40грн.

Враховуючи заявлення Позивача вимоги про стягнення неустойки у сумі 86726,02грн, наявний факт надмірного її нарахування у сумі 1271,62 грн (86726,02-85454,40).

Оскільки до часу припинення дії Договору у Відповідача наявним був обов`язок зі сплати орендних платежів (встановлених Договором), тому правомірним є нарахування (Позивачем) боргу за користування об`єктом оренди упродовж 01.04-24.08.2020, що складає 80282,00грн (еквівалент боргу у доларах США).

Згідно з нормами статей 546-551, 611 (п.3 ч.1) ЦК України та умовами п.9.2 Договору, Позивачем нараховано Відповідачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від сум прострочених платежів, до 24.08.2020 (включно).

Враховуючи 10-денний строк оплати, встановлений умовами п.4.4 Договору, та норму ч.5 ст.254 ЦК України, сума пені складає 2157,01грн.

Оскільки Позивачем нараховано пеню у сумі 4663,13грн, наявний факт надмірного її нарахування у сумі 2506,12грн.

Відповідно до норми ч.2 ст.625 ЦК України, Позивачем нараховано Відповідачу три проценти річних (від сум боргу) за кожен день прострочення платежів, до 24.08.2020.

Враховуючи 10-денний строк оплати, встановлений умовами п.4.4 Договору, та норму ч.5 ст.254 ЦК України, сума трьох процентів річних складає 492,11грн.

Оскільки Позивачем нараховано три проценти річних у сумі 957,00грн, наявний факт надмірного їх нарахування у сумі 464,89грн.

Згідно з умовами п.6.1.8 Договору, Позивачем заявлено також вимогу про стягнення з Відповідача суми витрат на оплату комунальних послуг.

При цьому, Позивачем, усупереч умовам п.6.1.8 Договору, не надано доказів пропорційного визначення таких витрат (пропорційно до площі орендованих Відповідачем приміщень), що унеможливлює встановлення дійсного розміру таких витрат та зумовлює наявність підстав для відмови у задоволенні відповідної вимоги.

Оскільки наявні факти порушення Відповідачем грошових зобов`язань (зі сплати орендних платежів) та зобов`язань з повернення об`єкту оренди (після припинення дії Договору), тому позовні вимоги про стягнення належних сум боргу (80285,00грн), пені (2157,01грн), трьох процентів річних (492,11грн) і неустойки за повернення об`єкту оренди (85454,40грн) - повністю обґрунтовані та, відповідно, - підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про стягнення з Відповідача надмірно нарахованих сум пені, процентів річних та неустойки - безпідставні, що зумовлює наявність підстав для відмови у їх задоволенні.

Заперечення Відповідача стосовно позову - безпідставні, так як:

-відсутні докази сплати Відповідачем орендних платежів у спірному періоді;

-відсутня двостороння домовленість про внесення змін до Договору у частині виконання Орендарем грошових зобов`язань;

-продовження строку дії Договору до 31.01.2021 зумовлювало визначення січня місяця 2021 року останнім місяцем оренди, а дострокове припинення дії Договору зумовлює необхідність визначення останнього місяця користування майном залежно від дати повернення об`єкту оренди;

-відсутній акт про повернення об`єкту оренди після припинення дії Договору;

-у Відповідача не існувало жодних об`єктивних перешкод для складання та надіслання Позивачу (до 17.11.2020) проекту акту про повернення об`єкту оренди;

-перекриття Позивачем 06.10.2020 вільного доступу до орендованих приміщень жодним чином не перешкоджало Відповідачу скласти та надіслати Позивачу проект акту про повернення об`єкту оренди, який, згідно з умовами п.8.2 Договору, є обов`язковим і єдино допустимим доказом повернення орендованих приміщень.

Згідно з нормою п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, наявні підстави для покладення на Сторін витрат Позивача на судовий збір (у сумі 2692,85грн) пропорційно розміру задоволених позовних вимог:

-на Позивача - 166,97грн;

-на Відповідача - 2525,88грн.

Враховуючи Заяву Позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення Рішення, наявні підстави, передбачені нормами статей 129 (ч.8), 221, 233 (ч.3), 238 (п.5 ч.6) ГПК України, для призначення судового засідання для вирішення питання про розподіл вказаних судових витрат.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 2, 12-14, 73-80, 86, 91, 129, 221, 232, 233, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, - Суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити частково.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Федорової Уляни Іванівни ( АДРЕСА_2 ; ідент.код НОМЕР_2 ) на користь Фізичної особи-підприємця Коваленка Маркіяна Юрійовича ( АДРЕСА_1 ; ідент.код НОМЕР_1 ): борг (з орендних платежів) у сумі 80285,00грн, пеню у сумі 2157,01грн, три проценти річних (від прострочених платежів) у сумі 492,11грн та неустойку (за прострочення повернення об`єкту оренди) у сумі 85454,40грн, а також - витрати на судовий збір у сумі 2525,88грн.

3.У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

4.Призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл витрат Позивача на професійну правничу допомогу на 08.04.2021 о 16:30год.

Дане Рішення набирає законної сили відповідно до норм статей 240, 241, 254, 256, 257 ГПК України, а саме:

- у випадку відсутності апеляційного оскарження у 20-денний строк - після закінчення вказаного строку, встановленого на подання апеляційної скарги (до Західного апеляційного господарського суду), який обчислюється з дня складення повного Рішення;

- у випадку апеляційного оскарження (у 20-денний строк) і відсутності факту скасування - після ухвалення Західним апеляційним господарським судом відповідного судового рішення.

Повне Рішення складено 30.03.2021.

Суддя Стороженко О.Ф.