УХВАЛА

м. Київ

01.04.2021Справа № 910/5000/21

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Груп»

про забезпечення позову до подання позовної заяви

Особи, які можуть набути статусу учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Груп»

Відповідач: Акціонерне товариство «Українська залізниця»

Суддя Удалова О.Г.

Представники сторін: без виклику

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Груп» звернулось до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству «Українська залізниця»:

- здійснювати стягнення чи списання з особового рахунку (код платника) № НОМЕР_1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Груп» (код 31662953) грошових коштів для сплати (погашення) неустойки та інших штрафних санкцій (штраф, пеня), нарахованих за невиконання умов надання послуг перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника, викладених в Додатку 1-8 до Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 8200024 від 17.03.2020, замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Груп» від 16.06.2020 № 31662953/2020-00001, отримання яких погоджено Акціонерним товариством «Українська залізниця» 23.06.2020;

- зупиняти та припиняти надання послуг за Договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 8200024 від 17.03.2020 з підстав наявності не сплаченої неустойки Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Груп» (код 31662953), нарахованої за невиконання умов надання послуг перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника, викладених в додатку 1-8 до Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 8200024 від 17.03.2020, замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Груп» від 16.06.2020 № 31662953/2020-00001, отримання яких погоджено Акціонерним товариством « Українська залізниця» 23.06.2020;

- затримувати видачу вантажу, притримувати вантаж чи застосовувати право застави на майно, переданого як вантаж, з підстав наявності не сплаченої неустойки Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Груп» (код 31662953), чи для забезпечення гарантії її сплати або для реалізації заставленого майна для покриття заборгованості зі сплати неустойки нарахованої за невиконання умов надання послуг перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника, викладених в Додатку 1-8 до Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 8200024 від 17.03.2020, замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Груп» від 16.06.2020 № 31662953/2020-00001, отримання яких погоджено Акціонерним товариством «Українська залізниця» 23.06.2020.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявник зазначив, що між ним та Акціонерним товариством «Українська залізниця» (далі - залізниця) існують договірні відносини за договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 8200024 від 17.03.2020, у червні 2020 року сторонами узгоджено умови надання залізницею послуги перевезення вантажів з визначеними строками та обсягами у власних вагонах залізниці, а також за конкретною ставкою плати за використання вагонів перевізника, що надавало товариству можливість взяти на себе зобов`язання по здійсненню замовленої кількості відправлень щомісячно впродовж 9 місяців та виконувати їх, однак у подальшому залізницею зменшено базову ставку плати, що, за доводами заявника, є навмисними діями залізниці та покладає на товариство збиткові довгострокові зобов`язання з виконання планів замовлення за відсутності можливості внесення змін до договору та оплати штрафних санкцій у разі навантаження і відправки поданих залізницею під навантаження вагонів у кількості меншій, ніж зазначено у погодженому замовленні щомісячно; дії залізниці призвели до одностороннього списання з особового рахунку товариства неустойки за нереалізацію погодженого обсягу перевезень, тому існують ризики подальшого нарахування штрафних санкцій, що погіршить майновий стан товариства.

Заявник зазначає, що має намір подачі до суду позову до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про розірвання вказаного правочину, визнання недійсними окремих частин договору в частині підстав і правомірності нарахування товариству неустойки (штрафних санкцій) та її розміру, а також щодо встановлення цін, підстав, порядку та прав залізниці на односторонню зміну цін як істотних умов договору, а саме: пунктів 3.17., 7.2. Додатку 1-8 договору, додаток 1-2, пункт 3.2. договору.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши наявні в матеріалах заяви докази, суд вважає, що вказана заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Положеннями ст. 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Однак, відповідно до ч. 11 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду або незабезпечення таким рішенням ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

При цьому господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.02.2020 у справі № 916/1094/16.

Дослідивши зміст заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Груп» про забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що вжиття обраних заявником заходів забезпечення позову, що полягають по суті у забороні стороні правочину виконувати умови договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 8200024 від 17.03.2020 та забороні застосовувати до позивача оперативно-господарські санкції, передбачені договором, означатиме вирішення договірного спору по суті (задоволення позову) про розірвання цього правочину/визнання його недійсним в частині з метою припинення правовідносин сторін та врегулювання питання відповідальності сторін за договором, з яким (позовом) заявник має намір звернутися до суду.

При цьому на момент розгляду судом даної заяви про забезпечення позову суд не вирішує спір по суті, що унеможливлює задоволення вказаної заяви та застосування таких заходів забезпечення позову, про які просить Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Груп».

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої позивачем заяви про забезпечення позову та відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 74, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Груп» про забезпечення позову, поданої до подачі позовної заяви.

Ухвала підписана та набрала законної сили 01.04.2021. Ухвала підлягає оскарженню в порядку, встановленому чинним Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя О.Г. Удалова