РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.03.2021Справа № 910/20491/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участі секретаря судового засідання Гарашко Т.В., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРАРІ" (вул. Драгоманова 6-А, кв. 129, Київ, 02068, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК РОЯЛ ХАУЗ" (вул. Сурікова буд. 3, оф.42, Київ, 03035 , )

про стягнення 18 000, 00 грн,

Представники сторін згідно протоколу судового засідання,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРАРІ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК РОЯЛ ХАУЗ" (далі - відповідач) про стягнення з 18000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором №124 про надання послуг автокранами не здійснив повну та своєчасну оплату за фактично надані послуги крана автомобільного у кількості 9 год згідно акту про надання послуг №170 від 02.07.2020, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 18000, 00 грн заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

03.02.2021 до відділу діловодства надійшов відзив на позовну заяву.

22.02.2021 до відділу діловодства суду надійшло клопотання відповідача про розгляд справи з викликом сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "БК РОЯЛ ХАУЗ" про розгляд справи №910/20491/20 у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 04.02.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 відкладено розгляд справи по суті на 03.03.2021.

16.02.2021 до відділу діловодства суду представником позивача подано клопотання про компенсацію витрат на правничу допомогу адвоката.

16.02.2021 до відділу діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що укладення договору №124 про надання послуг автокранами не заперечується відповідачем, та сторонами договору у двосторонньому порядку погоджено вартість наданих послуг, що становить 210 687, 50 грн шляхом підписання актів надання послуг, при цьому доводи відповідача про те що довідки про виконання робіт підписані не уповноваженими особами не відповідають дійсності, також позивачем направлено на адресу відповідача податкові накладні, які не оскаржені та не відхилені відповідачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2021 відзив на позовну заяву повернуто заявнику без розгляду з огляду на недотримання вимог ч. 2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 03.03.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача надав усні пояснення.

Приписами ч.2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 03.03.2021 оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

18.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРАРІ" (далі - позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БК РОЯЛ ХАУЗ" (далі - відповідач, замовник) укладено договір №124 про надання послуг автокранами (далі - договір), за умовами п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надати послуги по переміщенню вантажів кранами на об`єктах замовника. Виконавець надає послуги по-переміщенню вантажів замовника кранами, зазначеними в додатку 1, що є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 2.2.10 договору замовник зобов`язується оплатити всі виставлені рахунки- фактури протягом трьох банківських днів в розмірах, передбачених договором.

Пунктом п. 3.1. договору передбачено, що найменування та вартість надання послуг краном зазначається у рахунках-фактурах, що виставляються виконавцем на основі замовлень замовника, виходячи з вартості надання послуг, визначеною у додатку 1, що є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 3.2. договору замовник зобов`язується здійснити попередню оплату за обумовлені години надання послуг, включаючи подачу крану на об`єкт у розмірі 100 % з урахуванням ПДВ 20% протягом двох банківських днів з дня виставлення рахунку-фактури і в будь-якому випадку до початку строку надання послуг.

Обсяг наданих послуг, на підставі якого здійснюється нарахування вартості наданих послуг ведеться в довідках обліку відпрацьованого часу (надалі довідка), згідно п.п.4.1.- 4.3. (п. 3.3. договору).

Вартість послуги за цим договором формується виконавцем на підставі всіх довідок, які оформлені і підписані сторонами, або уповноваженими представниками сторін та сплачується замовником на підставі рахунків-фактур, складених виконавцем (п. 3.4. договору).

Відповідно до п. 3.5. договору оплата за надані виконавцем послуги здійснюється в національній валюті шляхом перерахування грошових коштів замовником на розрахунковий рахунок виконавця.

Згідно з п. 3.6. договору розрахунок за надані послуги замовник здійснює протягом трьох робочих днів після підписання сторонами кожного акту приймання-передачі наданих послуг.

В разі прострочення замовником строку підписання акту приймання-передачі наданих послуг, послуги вважаються прийнятими замовником в безспірному порядку, і замовник зобов`язаний розрахуватись з виконавцем напротязі 5 (п`яти) днів з дати передачі замовнику акту приймання-передачі наданих послуг (п .3.7. договору).

Зобов`язання замовника по оплаті наданих послуг вважаються виконаними тільки після надходження на поточний рахунок виконавця грошових коштів в порядку, передбаченому даним договором (п. 3.8. договору).

Пунктом 3.10. договору сторонами погоджено, що у разі, якщо на момент здійснення чергової оплати замовник має заборгованість за раніше надані послуги, то сплачений замовником платіж в будь-якому випадку автоматично зараховується в рахунок погашення заборгованості, яка виникла раніше за календарною датою.

Згідно з п. 4.1. 4.2. договору дані про надані послуги виконавець заносить щоденно в довідки обліку відпрацьованого часу, в яких містяться відомості про характер, місце проведення робіт та час (в машино-годинах), протягом якого надавалися послуги краном. Довідка підписується виконавцем робіт замовника на об`єкті, де працює кран.

Передача-приймання наданих послуг у відповідності з даним договором оформляється сторонами шляхом підписання актів приймання-передачі наданих послуг. Надані виконавцем акти приймання-передачі наданих послуг замовник зобов`язується підписувати та повертати виконавцю на протязі 3-х робочих днів з моменту їх отримання від виконавця. В разі відмови замовника підписати вказаний акт, доказом надання послуг є дані довідок обліку відпрацьованого часу (п. 4.4. договору).

За приписами п. 5.1. договору послуги на об`єктах замовника надаються протягом дії даного договору з дати підписання даного договору і по 31.12.2020 за умови виконання замовником взятих на себе зобов`язань за даним договором.

Додатком №1 до договору від 18.05.2020 сторонами затверджено характеристики, кількість, номенклатуру і загальну вартість послуг.

На виконання умов договору позивачем надано відповідачу послуги крана автомобільного у кількості 144, 5 годин, на загальну суму 228 687, 50 грн, що підтверджується довідками про виконані роботи (послуги): за період з 18.05.2020 по 20.07.2020 та актами надання послуг: №108 від 19.05.2020, №113 від 21.05.2020, №118 від 27.05.2020, №122 від 01.06.2020, №124 від 04.06.2020, №128 від 09.06.2020, №133 від 16.06.2020, №150 від 01.07.2020, №170 від 02.07.2020, №194 від 20.07.2020.

Акти №108 від 19.05.2020, №113 від 21.05.2020, №118 від 27.05.2020, №122 від 01.06.2020, №124 від 04.06.2020, №128 від 09.06.2020, №133 від 16.06.2020, №150 від 01.07.2020, №170 від 02.07.2020 підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками.

На оплату наданих послуг позивачем виставлено відповідачу відповідні рахунки: №92 від 18.05.2020, №98 від 21.05.2020, №99 від 27.05.2020, №103 від 01.06.2020, №107 від 04.06.2020, №109 від 09.06.2020, №117 від 16.06.2020, №132 від 01.07.2020, №140 від 02.07.2020 та №174 від 20.07.2020.

По вказаним рахункам відповідачем здійснено оплату за послуги крана автомобільного на загальну суму 210 687, 50 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №107 від 27.05.2020 на суму 20 000, 00 грн, №124 від 03.06.2020 на суму 46 062, 52 грн, №147 від 01.07.2020 на суму 121 125, 00 грн, №281 від 04.11.2020 на суму 23 500, 00 грн.

Отже, неоплаченими залишаються надані послуги у кількості 9 годин на суму 18 000, 00 грн з ПДВ.

Матеріалами справи підтверджується, що 11.12.2020 позивач звертався до відповідача з вимогою вих.№111-2 від 11.12.2020 щодо оплати заборгованості по акту №194 від 20.07.2020 на суму 18 000, 00 грн разом з оригіналом акту надання послуг та рахунком на оплату №174 від 20.07.2020, які були вручені відповідачу 12.12.2020.

Однак, вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення, що і стало причиною звернення до суду з даним позовом.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань по договору свідчить також часткове здійснення відповідачем оплати наданих послуг.

При цьому, в статті 2, 13 Господарського процесуального кодексу України закріплений принцип змагальності господарського судочинства, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Таким чином, оскільки відповідачем не було підписано останній акт №194 від 20.07.2020, та враховуючи положення п. 4.4. договору, обсяг та вартість наданих робіт у кількості 9 годин на суму 18 000, 00 грн, що не сплачені відповідачем, підтверджується даними з довідок обліку відпрацьованого часу, виходячи з вірогідності доказів.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг, а відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Втім, як встановлено судом, відповідач своїх зобов`язань за договором в частині оплати наданих послуг крану автомобільного у повому обсязі не виконав.

Тоді як, п. 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт надання послуг та факт порушення відповідачем своїх зобов`язань в частині повної їх оплати, підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Як вже зазначалося, відповідно до ст. ст. 13, 73, 74, 77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, як і не скористався своїм право на подання відзиву на позовну заяву.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Крім того, просить суд покласти на відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Частиною 2 статті 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 статті 126 ГПК України унормовано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано копію договору про надання правової (правничої) допомоги №01/12 від 01.12.2020, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРАРІ" (далі - клієнт) та адвокатським об`єднанням «МАЛЕВАНЧУК та ПАРТНЕРИ» (далі - адвокатське бюро), копію додаткової угоди №1 від 01.12.2020, копію рахунку №21/12 від 21.12.2020 на суму 4 500, 00 грн, копію акту №21/12/20 від 21.12.2020 прийому-передачі наданих послуг на суму 2000, 00 грн, копію рахунку 12/02/21 від 12.02.2021 прийому-передачі наданих послуг на 5000, 00 грн, копію акту№12/02/21 прийому-передачі наданих послуг на суму 5000, 00 грн, копію банківської виписки.

Згідно пункту 1.1 договору №01/12 від 01.12.2020 клієнт доручає адвокатському бюро надавати йому (правничу) допомогу шляхом представництва, захисту, здійснення інших видів правової (правничої) допомоги та дій, що мають юридичне значення, згідно законодавства про види адвокатської діяльності, а адвокатське бюро зобов`язується виконувати отримані від клієнта доручення від імені та за рахунок клієнта в порядку та на умовах, визначених договором.

Пунктом 2.4.1 договору сторони погодили, що клієнт зобов`язаний сплатити винагороду (гонорар) адвокатському бюро в порядку, розмірі та в строки, визначені у додатковій угоді до даного договору.

Додатковою угодою №1 до договору №01/12 від 01.12.2020 сторони погодили, зокрема, вартість робіт: вивчення документів, що стосуються предмета спору, - 400, 00 грн, підготовка вимоги про погашення заборгованості та підписання акту надання послуг - 400, 00 грн, підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості та підготовка додатків до позовної заяви - 1200, 00 грн, представництво інтересів клієнта в судовому засіданні Господарського суду міста Києва - 1 500, 00 грн. Розмір гонорару (винагороди) за складання інших процесуальних документів (клопотань, заяв, адвокатських запитів) в процесі судового розгляду (вирішення спору) визначається додатково.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Стаття 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, при вирішенні питання про розмір суми, яка підлягає відшкодуванню стороні за послуги адвоката, має бути врахована як ціна позову, яку вказав позивач у позовній заяві, так і критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката.

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

В той же час, Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року №922/445/19 зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Як вбачається з акту №21/12/20 від 21.12.2020 до переліку наданих адвокатським бюро послуг включені послуги з підготовки та направлення вимоги ТОВ «БК РОЯЛ ХАУЗ про погашення боргу по Договору №124 від 18.05.2020 у розмірі 400, 00 грн, які не пов`язані з розглядом даної справи та, відповідно, зазначена сума витрат не підлягає стягненню з відповідача.

З огляду на викладене та виходячи з предмету спору, категорії справи, суб`єктного складу та принципу співмірності, суд дійшов висновку про обґрунтованість витрат, пов`язаних з наданням адвокатським бюро правової допомоги, у розмірі 6600, 00 грн.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 129, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРАРІ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК РОЯЛ ХАУЗ" про стягнення 18 000, 00 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БК РОЯЛ ХАУЗ" (вул. Сурікова буд. 3, оф.42, Київ, 03035 , ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРАРІ" (вул. Драгоманова 6-А, кв. 129, Київ, 02068, ) 18000 (вісімнадцять тисяч) грн 00 коп. заборгованості, 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. судового збору та 6600 (шість тисяч шістсот) грн 00 коп. витрат на правничу допомогу.

3. Видати наказ позивачу після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

У зв`язку з перебуванням судді Ягічевої Н.І. у відпустці підписання повного тексту рішення здійснюється після виходу судді з відпустки.

Повний текст рішення складено та підписано 31.03.2021.

Суддя Н.І. Ягічева