номер провадження справи 27/1/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.03.2021 Справа № 908/3511/19

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства БЕРТІ, Запорізька область, м. Бердянськ про визнання такими, що не підлягають виконанню наказів господарського суду від 12.03.2021 по справі № 908/3511/19

за позовом Фізичної особи-підприємця Савченко Олексія Сергійовича, АДРЕСА_1

до відповідача Приватного акціонерного товариства БЕРТІ, 71100 Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Франка-Новоросійська, буд. 2/40

про стягнення коштів

за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства БЕРТІ, 71100 Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Франка-Новоросійська, буд. 2/40

до відповідача за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Савченко Олексія Сергійовича, АДРЕСА_1

про визнання недійсним договору

за участю секретаря судового засідання Крохмаль А.С.

за участю представників сторін та учасників процесу:

від заявника: Короленко І.М., ордер ЗП № 114640 від 13.02.2020;

від позивача: Кузнецова А.С., свідоцтво № 984 від 05.07.2012.

суть спору

15.03.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Приватного акціонерного товариства БЕРТІ, Запорізька область, м. Бердянськ про визнання такими, що не підлягають виконанню наказів господарського суду від 12.03.2021 по справі № 908/3511/19.

Також Приватне акціонерне товариство БЕРТІ, Запорізька область, м. Бердянськ в поданій заяві просив:

- зупинити виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 12.03.2021 у справі № 908/3511/19 про стягнення з Приватного акціонерного товариства БЕРТІ на користь Фізичної особи-підприємця Савченка Олексія Сергійовича 840 001,11 грн основного боргу, 9367,91 грн 3 % річних, 5868,21 грн втрат від інфляції, 12 828,56 грн судового збору, до розгляду по суті заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі № 908/3511/19;

- зупинити виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 12.03.2021 у справі № 908/3511/19 про стягнення з Приватного акціонерного товариства БЕРТІ на користь Фізичної особи підприємця Савченка Олексія Сергійовича 32 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, до розгляду по суті заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі № 908/3511/19.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.03.2021 справу № 908/3511/19 для розгляду заяви передано судді Дроздовій С.С.

Відповідно до розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ № П-116/21 від 16.03.2021 та витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2021, у зв`язку з перебуванням судді-доповідача у справі Дроздової С.С у відпустці, справу № 908/3511/19, для розгляду заяви, передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 17.03.2021 заяву прийнято до розгляду. Клопотання Приватного акціонерного товариства БЕРТІ, Запорізька область, м. Бердянськ про зупинення виконання наказів Господарського суду Запорізької області від 12.03.2021 № 908/3511/19 до розгляду даної заяви по суті задоволено.

Заява Приватного акціонерного товариства БЕРТІ про визнання вказаних наказів такими, що не підлягають виконанню мотивована тим, що ПрАТ «БЕРТІ» шляхом направлення на адресу ФОП Савченка О.О. заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог вчинив односторонній правочин, внаслідок чого вимоги за наказом Господарського суду Запорізької області від 12.03.2021 у справі № 908/3511/19 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «БЕРТІ» на користь Фізичної особи-підприємця Савченка Олексія Сергійовича 840 001,11 грн основного боргу, 9367,91 грн - 3 % річних, 5868,21 грн втрат від інфляції, 12 828,56 грн судового збору та наказом Господарського суду Запорізької області від 12.03.2021 у справі № 908/3511/19 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «БЕРТІ» на користь ФОП Савченка Олексія Сергійовича 32 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, є припиненими.

Представник відповідача (заявника) присутній у судовому засіданні підтримав вимоги заяви у повному обсязі.

Представник позивача (стягувача) просив заяву залишити без задоволення з підстав зазначених у заяві б/н від 26.03.2021. В обґрунтування зазначив, що заява ПрАТ «Берті» про визнання наказів від 12.03.2021 такими, що не підлягають виконанню мотивована тим, що у ПрАТ «Берті» на час пред`явлення наказів суду до примусового виконання та відкриття виконавчого провадження був відсутній обов`язок з повернення боргу у зв`язку з його припиненням на підставі заяви ПрАТ «Берті» про зарахування зустрічних однорідних вимог (вих. № 80 від 01.03.2021). Водночас таке припущення боржника є таким, що не відповідає фактичним обставинам. Крім того, сама заява № 80 від 01.03.2021 ніколи не надходила на адресу ФОП Савченко О.С., він не має уявлення про її існування, а заявник не надав до суду доказів відправлення цієї. Крім того, сама заява про зарахування зустрічних однорідних вимог не відповідає критеріям, встановленим законодавством, та обставинам взаємовідносин, що склалися між сторонами.

Розгляд заяви відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме програмно апаратного комплексу Оберіг.

У судовому засіданні 29.03.2021 господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства БЕРТІ, Запорізька область, м. Бердянськ про визнання такими, що не підлягають виконанню накази господарського суду від 12.03.2021 по справі № 908/3511/19, заслухавши пояснення представників сторін, суд установив.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 30.11.2020 позов Фізичної особи-підприємця Савченко Олексія Сергійовича до Приватного акціонерного товариства БЕРТІ задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства БЕРТІ, Запорізька область, м. Бердянськ на користь Фізичної особи-підприємця Савченка Олексія Сергійовича, Запорізька область, м. Бердянськ 840 001,11 грн основного боргу, 9367,91 грн 3 % річних, 5868,21 грн втрат від інфляції, 12 828,56 грн судового збору. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області від 14.12.2020 стягнуто з Приватного акціонерного товариства БЕРТІ, Запорізька область, м. Бердянськ на користь Фізичної особи-підприємця Савченко Олексія Сергійовича, Запорізька область, м. Бердянськ 32 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22.02.2021 по справі № 908/3511/19 рішення Господарського суду Запорізької області від 30.11.2020 залишено без змін. Додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 14.12.2020 у справі № 908/3511/19, залишено без змін.

12.03.2021 на виконання рішення та додаткового рішення Господарського суду Запорізької області від видано відповідні накази.

15.03.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Приватного акціонерного товариства БЕРТІ, Запорізька область, м. Бердянськ про визнання такими, що не підлягають виконанню наказів господарського суду від 12.03.2021 по справі № 908/3511/19.

Ухвалою суду від 17.03.2021 заяву прийняти до розгляду. Клопотання Приватного акціонерного товариства БЕРТІ, Запорізька область, м. Бердянськ про зупинення виконання наказів Господарського суду Запорізької області від 12.03.2021 № 908/3511/19 до розгляду даної заяви по суті задоволено.

Зупинено виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 12.03.2021 у справі № 908/3511/19 про стягнення з Приватного акціонерного товариства БЕРТІ на користь Фізичної особи-підприємця Савченка Олексія Сергійовича 840 001,11 грн основного боргу, 9367,91 грн 3 % річних, 5868,21 грн втрат від інфляції, 12 828,56 грн судового збору, до розгляду по суті заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі № 908/3511/19 та наказу Господарського суду Запорізької області від 12.03.2021 у справі № 908/3511/19 про стягнення з Приватного акціонерного товариства БЕРТІ на користь Фізичної особи - підприємця Савченка Олексія Сергійовича 32 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, до розгляду по суті заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі № 908/3511/19.

Відповідно до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч. 2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України).

Наказ підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню повністю або частково: якщо його було видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання.

В межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Обов`язок сплатити судовий збір за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів, не є за своє суттю цивільним чи господарським зобов`язанням, і включається до складу судових витрат, а не до предмету і ціни позову (саме які виникають з цивільних та господарських правовідносин), і, відповідно, його процесуальний розподіл судом за результатами вирішення господарського спору між сторонами процесу в межах «позивач-відновідач» не є виникненням саме господарського чи цивільного зобов`язання в межах «кредитор-боржник».

Згідно із ст. 601 Книги 5 «Зобов`язальне право» Цивільного кодексу України передбачає припинення зобов`язань у цивільному або господарському зобов`язанні.

Припинення зобов`язання, як і саме зобов`язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов`язані з виконанням судового рішення, в тому числі, щодо стягнення/відшкодування судового збору, характеру цивільно-правових не мають.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у ст. 4 цього Кодексу.

Таким чином, Закон України «Про судовий збір» та Господарський процесуальний кодекс України не є актами саме цивільного чи господарського законодавства.

Обов`язок сплатити судовий збір за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів, не є за своє суттю цивільним чи господарським зобов`язанням, і включається до складу судових витрат, а не до предмету і ціни позову (саме які виникають з цивільних та господарських правовідносин), і відповідно, його процесуальний розподіл судом за результатами вирішення господарського спору між сторонами процесу в межах «позивач-відповідач» не є виникненням саме господарського чи цивільного зобов`язання в межах «кредитор-боржник».

Враховуючи викладене, сума судового збору у розмірі 12 828,56 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 32 000,00 грн відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 602 Цивільного кодексу України не можуть бути предметом зарахування зустрічних вимог за цивільними або господарськими зобов`язаннями.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Господарського суду Запорізької області від 30.11.2020 у справі № 908/3511/19 та додаткового рішення від 14.12.2020 у справі № 908/3511/19 Фізична особа-підприємець Савченко Олексій Сергійович має грошові вимоги до ПрАТ «БЕРТІ» у сумі 900 065,79 грн.

Заявник зазначає, що ПрАТ «БЕРТІ» направлено на адресу ФОП Савченко Олексія Сергійовича заяву № 80 від 01.03.2021 про зарахування зустрічних однорідних вимог, в якій товариство здійснило проведення зустрічного зарахування та повідомило про зарахування вимог Фізичної особи - підприємця Савченко Олексія Сергійовича до ПрАТ «БЕРТІ» у сумі 900 065,79 грн. (відповідно до рішення Господарського суду Запорізької області у справі № 908/3511/19 від 30.11.2020, додаткового рішення по справі № 908/3511/19 від 14.12.2020) в рахунок перерахованих коштів ПрАТ «БЕРТІ» на користь Фізичної особи - підприємця Савченка О.С. у розмірі 3 967 617, 38 грн.

В заяві № 80 від 01.03.2021 боржником вказано, що ПрАТ «БЕРТІ» помилково перерахувало протягом грудня 2018 травня 2019 на користь Фізичної особи підприємця Савченко О.С. грошові кошти з призначенням платежів «по договору № 26 від 30.12.2011» в сумі 3 967 617,38 грн. Отже, на думку заявника, у Фізичної особи підприємця Савченко О.С. виник обов`язок повернути ці грошові кошти, як безпідставно перераховані.

На цих підставах заявник вважає, що його сума боргу в загальному розмірі 900 065,79 грн може бути зарахована Фізичною особою підприємцем Савченком О.С. як однорідні зустрічні вимоги, та таким чином зобов`язання ПрАТ «Берті» припиняється.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із частиною 1 статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 601 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Аналогічні приписи містяться в ч. 3 ст. 203 Господарського кодексу України.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є особливим способом припинення одночасно двох зобов`язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому).

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог, як односторонній правочин, є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин.

За змістом ст. 601 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 202 Господарського кодексу України вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань по передачі родових речей, зокрема, грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо); 3) строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Разом з тим, ще однією важливою умовою для здійснення зарахування зустрічних вимог - є безспірність вимог, які зараховуються, а саме, відсутність спору щодо змісту, умови виконання та розміру зобов`язань. За відсутності безспірності вимог відповідний спір має бути вирішений у судовому порядку з дотриманням вимог процесуального закону.

Припинення зобов`язання зарахуванням можливе не тільки за умов однорідності та зустрічності вимог сторін, строк виконання яких настав, але й за обов`язкової їх безспірності. Адже, за відсутності безспірності вимог спір по боргу за договором повинен бути вирішений в порядку позовного провадження, а до цього спірна сума не може бути прийнята судом як зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки вказане зарахування не підтверджується належними до допустимими доказами.

Помилковість перерахування грошових коштів в розмірі 3 967 617,38 грн, а отже і обов`язку Фізичної особи - підприємця Савченко О.С. щодо повернення таких коштів спростовується тією обставиною, що ПрАТ «Берті» відобразило сплачені суми як дохід, виплачений само зайнятій особі - ФОП Савченко О.С. в «Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ)» за 4 квартал 2018 року та 1-4 квартал 2019 року.

Крім того, між сторонами дійсно був укладений договір поставки № 26 від 30.12.2011, відповідно до якого Фізична особа - підприємець Савченко О.С. як продавець здійснив поставки товару на користь ПрАТ «Берті» та мав правомірні очікування отримати заборгованість за поставлений товар.

10.12.2018 сторонами був укладений договір новації, який замінив боргове зобов`язання ПрАТ «Берті» (покупця), яке виникло саме з договору № 26 від 30.12.2011, на позикове зобов`язання.

Сума боргу (тобто, сума займу) ПрАТ «Берті» була визначено сторонами в пункті 1.2. договору в розмірі 3 612 552,99 грн.

Договір новації передбачав умови припинення зобов`язань сторін, які виникли за договором № 26 та трансформацію їх в позикові, відповідно до чого ПрАТ «Берті» мало повернути суму займу, а по суті суму боргу за поставлений свого часу товар, протягом одного року в строк до 10.12.2019 (п. 2.1. договору).

Формулювання в призначенні платежу у банківських виписках та платіжних дорученнях «за поставленное сырье по договору № 26 от 30.12.2011» є підтвердженням зазначених вище обставин.

Таким чином, Фізична особа підприємець Савченко О.С. на момент складання заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 01.03.2021 не був боржником перед ПрАТ «Берті» на підставах, викладених вище, а отже не мав обов`язку з повернення нібито помилково сплачених коштів, оскільки обов`язок з оплати за поставлений товар за договором № 26 мав заявник.

Крім того, підтвердженням наявності в 2018 році боргу у ПрАТ «Берті» перед Фізичною особою підприємцем Савченко О.С. за договором № 26 від 30.12.2011 та спростування помилковості перерахування коштів в розмірі 3 967 617,38 грн є та обставина, що Фізичною особою підприємцем Савченко О.С. 17.08.2018 до Господарського суду Запорізької області була подана позовна заява з вимогами про стягнення з ПрАТ «Берті» суми боргу в розмірі 4 652 552,99 грн, який виник на підставі договору № 26 (справа № 908/1637/18).

Вказана позовна заява була відкликана представником Фізичною особою підприємцем Савченко О.С. до відкриття провадження у справі № 908/1637/18 для виправлення недоліків, що підтверджено ухвалою суду від 21.08.2018 та в подальшому не була подана.

З вересня 2018 року ПрАТ «Берті почало погашати заборгованість, що підтверджується платіжними дорученнями, які долучені самим заявником ПрАТ «Берті» до заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, докази, які долучені до цих заперечень спростовують твердження ПрАТ «Берті» про наявність зустрічних однорідних вимог, що, в свою чергу, виключає можливість застосування такої заяви для встановлення факту припинення зобов`язань сторін шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки таке зарахування не відповідає вимогам закону.

Також слід зауважити, що боржником не надано доказів на підтвердження факту надсилання стягувачу заяви вих. № 80 від 01.03.2021 про зарахування зустрічних однорідних вимог. Таким чином заява боржника про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню та додані до неї матеріали не містять доказів, у розумінні ст. ст. 76 78 Господарського процесуального кодексу України, на підтвердження факту надсилання боржником стягувачеві заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Враховуючи наведені обставини, суд відмовляє в задоволенні заяви відповідача - Приватного акціонерного товариства БЕРТІ, Запорізька область, м. Бердянськ про визнання такими, що не підлягають виконанню наказів господарського суду від 12.03.2021 по справі № 908/3511/19.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 ч. 1 ст. 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 5 ч. 1 ст. 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.

Після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

Ухвалою суду від 17.03.2021 зупинено виконання наказів Господарського суду Запорізької області від 12.03.2021 у справі № 908/3511/19 до розгляду по суті заяви про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню.

У зв`язку з тим, що усунуто обставини, які зумовили зупинення виконання наказів, а саме розглянуто по суті заяву ПрАТ «Берті» вих. № 12/03/1 від 12.03.2021, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

Керуючись ст. ст. 234, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив

У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства БЕРТІ, Запорізька область, м. Бердянськ про визнання такими, що не підлягають виконанню наказів Господарського суду Запорізької області від 12.03.2021 по справі № 908/3511/19, відмовити.

Копію ухвали направити на адресу учасників справи.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили (ст. ст. 235, 255, 256 ГПК України). Згідно з ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали складено 05.04.2021.

Суддя І. С. Горохов