ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року Справа № 916/3093/17
м.Одеса, проспект Шевченка,29

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді М.А. Мишкіної,

суддів О.Ю. Аленіна, К.В. Богатиря

секретар судового засідання Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» - Грищенко О.М. за довіреністю;

від Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) не з`явився;

від ТОВ «СОВАГРО» - не з`явився;

від ТОВ «П`ЯТИДНІ» - Боскін О.Л . за ордером (технічна можливість участі в режимі відео конференції поза межами приміщення суду відсутня)

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»

на додаткову ухвалу Господарського суду Одеської області від 29 січня 2021 року, постановлену за наслідком розгляду заяви ТОВа «Компанія «НІКО-ТАЙС» про покладання на Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) витрат на професійну правничу допомогу

суб`єкт оскарження: Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ)

у справі №916/3093/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»

до:

- Товариства з обмеженою відповідальністю «СОВАГРО»;

- Товариства з обмеженою відповідальністю «П`ЯТИДНІ»

про стягнення 132126,54грн.

суддя суду першої інстанції: О.В. Цісельський

час і місце постановлення ухвали: 29.01.2021р., 11.45год., м.Одеса, господарський суд Одеської області, зала судових засідань №12,

повна ухвала складена 29.01.2021р.

Учасники процесу належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

У судовому засіданні 25.03.2021р. згідно ст.ст.233,240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.03.2018р. було закрито провадження у справі №916/3093/17.

Додатковою ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.10.2018р. стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «П`ЯТИДНІ» судові витрати на оплату правничої допомоги в сумі 8000грн. та витрати на відправлення засобами поштового зв`язку відзивів на позов на адреси сторін та суду в сумі 156,36грн.

26.12.2018р. на виконання додаткової ухвали Господарського суду Одеської області від 18.10.2018р. видано відповідний наказ.

18.12.2020р. ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» подало місцевому господарському скаргу на бездіяльність державного виконавця Голосіївського РВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні №59681048 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 26.12.2018р. у справі №916/3093/17, в якій просило суд:

- прийняти скаргу до розгляду та задовольнити її;

- визнати за період із 04.05.2020р. по 16.12.2020р. незаконною та протиправною бездіяльність державного виконавця Голосіївського РВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні №59681048 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 26.12.2018р. у справі №916/3093/17, котра виразилась у не здійсненні заходів щодо завершення виконавчого провадження №59681048 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 26 грудня 2018 року у справі №916/3093/17 із врахуванням ст.ст.13, 39, 40 ЗУ «Про виконавче провадження»;

- зобов`язати державного виконавця Голосіївського РВДВС міста Київ ГТУЮ міста Києва неупереджено, ефективно, своєчасно та в повному обсязі вчинити всі необхідні дії направлені на закінчення виконавчого провадження №59681048 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 26.12.2018р. у справі №916/3093/17 із врахуванням ст.ст.13, 39, 40 ЗУ «Про виконавче провадження.

У скарзі позивач також суд повідомив суд про те, що у майбутньому змушений бути понести витрати, пов`язані із розглядом скарги (витрати на правову допомогу).

11.01.2021р. ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» подало суду до заяву про закриття провадження у справі № 916/3093/17 за вищезазначеною скаргою ТОВ «Компанія "НІКО-ТАЙС» щодо вимог пункту 4 її прохальної частини на підставі ч.2 ст. 231 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області 12.01.2021р. закрито провадження за скаргою ТОВа «Компанія «НІКО-ТАЙС» у справі №916/3093/17 щодо вимог пункту 4 прохальної частини про зобов`язання державного виконавця Голосіївського РВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) неупереджено, ефективно, своєчасно та в повному обсязі вчинити всі необхідні дії направлені на закінчення виконавчого провадження №59681048 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 26.12.2018р. у справі №916/3093/17 із врахуванням ст.ст.13, 39, 40 ЗУ «Про виконавче провадження».

Ухвалою місцевого господарського суду від 19.01.2021р. скаргу ТОВа «Компанія «НІКО-ТАЙС» задоволено повністю - визнано незаконною та протиправною бездіяльність державного виконавця Голосіївського РВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні №59681048 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 26 грудня 2018 року у справі №916/3093/17 за період з 04.05.2020р. по 16.12.2020р., котра виразилась у не здійсненні заходів щодо завершення виконавчого провадження №59681048 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 26.12.2018р. у справі №916/3093/17.

25.01.2021р. ТОВа «Компанія «НІКО-ТАЙС» подало суду першої інстанції заяву про покладання на Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) (надалі - Відділ ДВС) витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст.123, 126, 344 ГПК України, в якій просило стягнути з Відділу ДВС на свою користь 6900грн. витрат на правничу допомогу.

У заяві зазначено, що 28.07.2020р. позивач уклав з Адвокатом Грищенко О.М. договір №28-07-2020/2 про надання адвокатських послуг (правової допомоги). До заяви надано Акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 20.01.2021р. на суму 6900,00грн.

Додатковою ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.01.2021р. (суддя О.В.Цісельський) заяву задоволено частково -стягнуто з Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (місто Київ) на користь ТОВа «Компанія «НІКО-ТАЙС» судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3650грн; в решті частини заяви ТОВа «Компанія «НІКО-ТАЙС» відмовлено.

Ухвала обґрунтована посиланням на норми ст.ст.344, ч.ч.1,3 ст.123, ч.4 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК України, ч.1 ст.26, ст.30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та вмотивована наступним. Загальна вартість вказаних послуг, що заявник просить стягнути на його користь, склала 6900грн. Дослідивши та проаналізувавши поданий скаржником акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 20.01.2021 р., суд вважає, що за вказані в п. 1 та п. 2 акту послуги, зокрема, з надання консультації із питань практичного застосування норм цивільного, господарського та господарсько-процесуального законодавства, виконавчого та виконавчо-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень щодо аналізу правовідносин між замовником, ТОВ «П`ЯТИДНІ» та Відділом ДВС, котрі виникли у виконавчому провадженні № 59681048 та послуги в п. 3 акту щодо здійснення аналізу та дослідження переданих матеріалів (документів), що стосуються бездіяльності державного виконавця Відділу ДВС у виконавчому провадженні №59681048 (1 год.), заявником необґрунтовано визначено тривалість цих послуг (4 год. разом). Консультації щодо аналізу спірних правовідносин і судової практики різними судовими інстанціями, що стосуються дій та/або бездіяльності Відділу ДВС у виконавчому провадженні №59681048 не потребують вказаної кількості часу з огляду на подання цим самим адвокатом в інтересах скаржника аналогічних скарг і обізнаність заявника про неоскарження з боку ВДВС ухвал суду по аналогічним скаргам, а тому судова практика різних судових інстанцій в межах даної справи відсутня. При цьому під час складання даної скарги від імені скаржника адвокатом Грищенко О.М. були проаналізовані ті ж самі докази та правовідносини, що і під час попередньої скарги по цій справі. З аналогічних підстав суд вважає необґрунтованим визначення часу у кількості 3год. за послуги з організації, підготування та проведення процесуальної роботи по підготовці матеріалів, документів, доказів та інших обґрунтувань, пояснень, клопотань, тощо, котрі направлені на підтвердження вимог скарги на бездіяльність Відділу ДВС у виконавчому провадженні № 59681048 (п. 6 акту). Щодо стягнення витрат за участь у судових засіданнях, - 2400грн. не є співмірними із часом, витраченим адвокатом на участь у вказаних судових засіданнях з огляду на те, що проведення судового засідання по справі №916/3093/17 за участю представника заявника здійснювалось в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та загальна тривалість судових засідань становила 45 хвилин. Суд не вбачає підстав в повному обсязі стягнути на користь заявника гонорар адвоката у зв`язку з прийняттям позитивного для замовника судового рішення у справі № 916/3093/17, оскільки ухвалою суду від 12.01.2021р. провадження за скаргою ТОВа «Компанія «НІКО-ТАЙС» щодо вимог пункту 4 прохальної частини скарги було закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору. Ці обставини свідчать про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю скарги та виконаним адвокатом обсягом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).

12.02.2021р. до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області надійшла апеляційна скарга ТОВа «Компанія «НІКО-ТАЙС» на ухвалу від 29.01.2021р. (надіслана поштою 03.02.2021р.), в якій скаржник просить суд скасувати оскаржену ухвалу в частині розподілу судових витрат на правничу допомогу та в частині відмови у задоволенні заяви ТОВа «Компанія «НІКО-ТАЙС»; прийняти нове рішення, яким заяву задовольнити; стягнути з Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) на користь ТОВа «Компанія «НІКО-ТАЙС» судові витрати на правничу допомогу в розмірі 6900грн. згідно договору №28-07-2020/2 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 28.07.2020р.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач, зокрема, зазначив, що:

- висновки суду в оскаржуваній ухвалі не відповідають не лише нормами чинного законодавства України, а й сталій судовій практиці у вирішенні аналогічного роду спорів;

- поза увагою суду та без належного правового дослідження та оцінки залишено подані та існуючі докази у даній справі, а також повноваження суду, можливість та процесуальний порядок щодо можливого зменшення судом заявлених до відшкодування судових витрат із врахуванням численних та сталих правових позицій Верховного Суду, зокрема, й щодо тих, котрі були відповідно вказані заявником у заяві;

- суд не зазначив та не навів (окрім власного суб`єктивного пояснення/припущення) жодного належного та допустимого обгрунтування та правового твердження, котрі б надавали можливість встановити, допустити, припустити та стверджувати те, що вимоги заяви є необгрунтованими та неправомірними;

- суд власними діями фактично вдався до такого явища, як «правовий пуризм»;

- оскільки проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона, то якщо вона не заперечує, у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт (постанова КГС ВС від 24.11.2020 у справі №911/4242/15);

- процесуальна позиція Господарського суду Одеської області, котра викладена в Ухвалі Господарського суду Одеської області від 29 січня 2021 року у справі №916/3093/17, свідчить про недобросовісність, необгрунтованість та суперечливість, що є порушенням зазначених вище принципів та правової позиції Верховного Суду;

- в одному випадку суд в порядку належного обґрунтування в силу приписів статті 126 ГПК України та положень ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» наводить перелік правових послуг, котрі відповідають фактично наданим послугам переліченим в акті здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 20 січня 2021 року до договору №28-07-2020/2 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 28 липня 2020 року, а вже згодом в подальшому вказує, що відповідні послуги процесуально-правового характеру щодо супроводу та підготовки скарги - зазначені в описовій частині оскаржуваної ухвали, не є видами правової допомоги та правовою роботою адвоката;

- до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018р. у справі №826/1216/16);

- скаржник звертає увагу та просить врахувати, що заявлений до відшкодування розмір судових витрат не є надмірним та завищеним, оскільки відповідає як принципам матеріального (договірного) права, так і процесуального права (оскільки висвітлює затрати по роботі адвоката у даній справі), а також повністю відповідає та не порушує правові позиції із даного питання, котрі викладені Верховним Судом у постанові від 25.04.2018р. у справі №922/3142/17, постанові від 02.05.2018р. у справі №910/22350/16, постанові 11.06.2018р. у справі №923/567/17;

- роботи та послуги, котрі було надано в межах даної справи під час розгляду вказаної скарги та окреслені в акті здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 20.01.2021р. до договору №28-07-2020/2 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 28.07.2020р., є видами правової допомоги та правовою роботою адвоката в силу приписів ст.126 ГПК України та положень ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Разом з апеляційною скаргою скаржником подане клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (участь прийматиме адвокат Грищенко О.М.).

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 17.02.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на додаткову ухвалу Господарського суду Одеської області від 29 січня 2021 року у справі №916/3093/17; встановити іншим учасникам справи строк для подання суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу, будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 09.03.2021р.; призначено справу до розгляду у судовому засіданні 15.03.2021р. о 11.00год. з повідомленням учасників справи; постановлено провести судове засідання 15.03.2021р., 11.00год. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» із забезпеченням участі представника ТОВа «Компанія «НІКО-ТАЙС» - адвоката О.М.Грищенко у судовому засіданні 15.03.2021р., 11.00год. у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

В судовому засіданні 25.03.2021р. представник ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги.

Представники Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) та ТОВ «СОВАГРО» в судове засідання не з`явилися.

Представник ТОВ П`ятидні - Боскін О.Л. вийшов на зв`язок в судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, зазначав, що в режимі відеоконференції бачить зал судового засідання Південно-західного апеляційного господарського суду та іншого представника, однак не чує головуючого суддю, секретаря судового засідання та іншого представника. Згодом представник ТОВ «П`ятидні» Боскін О.Л. залишив відеконференцію, про що було повідомлено секретарем судового засідання Південно-західного апеляційного господарського суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази стосовно фактів, наведених сторонами, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до місцевого господарського суду з скаргою на бездіяльність державного виконавця Голосіївського РВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні №59681048 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 26.12.2018р. у справі №916/3093/17 ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» у скарзі, крм іншого, зазначало, що у майбутньому Товариство змушене бути понести витрати, пов`язані із розглядом скарги (витрати на правову допомогу), розмір яких не буде перевищувати розумного, обґрунтованого та середнього ринкового розміру вартості правових послуг та робіт в регіонах України , в котрих знаходяться сторони спору. Крім того, ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" зобов`язалось із врахуванням ч. 8 ст. 129 ГПК України, у випадку настання існування/понесення судових витрат у даній справі, повідомити про це суд.

Ухвалою місцевого господарського суду від 19.01.2021р. скаргу ТОВа «Компанія «НІКО-ТАЙС» задоволено повністю - визнано незаконною та протиправною бездіяльність державного виконавця Голосіївського РВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні №59681048 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 26 грудня 2018 року у справі №916/3093/17 за період з 04.05.2020р. по 16.12.2020р., котра виразилась у не здійсненні заходів щодо завершення виконавчого провадження №59681048 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 26.12.2018р. у справі №916/3093/17.

25.01.2021р. ТОВа «Компанія «НІКО-ТАЙС» подало суду першої інстанції заяву про покладання на Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) (надалі - Відділ ДВС) витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст.123, 126, 344 ГПК України, в якій просило стягнути з Відділу ДВС на свою користь 6900грн. витрат на правничу допомогу.

До заяви ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» додано, зокрема:

- копію договору №28-07-2020/2 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 28.07.2020р. із актом приймання-передачі документів;

- -копію акту від 20.01.2021р. здачі приймання-передачі виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) відповідно до Договору №28-07-2020/2 .

Відповідно до п.1.1. Договору №28-07-2020/2, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (Замовник) та адвокатом Грищенко Олександром Миколайовичем (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №3888 від 29.10.2009р.) (Виконавець), виконавець зобов`язується надати замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником, ТОВ П`ЯТИДНІ () та Голосіївським РВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ), котрі виникли у виконавчому провадженні № 59681048 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 26 грудня 2018 року по справі № 916/3093/17, надання консультацій з приводу можливого, законодавчо доцільного та обґрунтованого вжиття заходів Голосіївським РВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ), направлених на примусове виконання наказу Господарського суду Одеської області від 26 грудня 2018 року по справі № 916/3093/17, консультацій з питань практичного застосування норм виконавчого, виконавчо-процесуального та господарсько-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки, написання та подання від імені замовника до Голосіївського РВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) різного роду клопотань про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 59681048 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 26 грудня 2018 року у справі №916/3093/17 із врахуванням Закону України Про виконавче провадження, підготовки, написання та подання до господарського суду відповідної скарги на бездіяльність Голосіївського РВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні № 59681048 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 26 грудня 2018 року по справі № 916/3093/17 при наявності підстав для такого заходу, представництво інтересів замовника у суді під час розгляду судової справи за поданою скаргою, здійснення інших процесуальних заходів, направлених на виконання умов та обов`язків виконавця за цим договором.

В пункті 3.1. Договору сторони погодили, що вартість виконання передбачених цим договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість однієї години роботи виконавця складає 400,00 грн. (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспортні тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до пункту 1.1 договору). При цьому сторонами враховано як середній розмір вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону та/або Радами Адвокатів регіону найближчого до місця надання послуг (виконання робіт). Окремо сторони дійшли згоди, що вартість послуг та роботи виконавця, зокрема, та не обмежуючись становить:

- ознайомлення з матеріалами справи, отриманими у суді відповідної судової інстанції 700 грн.;

- судові засідання 800,00 1200,00 грн./судове засідання у суді відповідної судової інстанції;

- побудова правової позиції , аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складання процесуальних документів, надсилання їх та документів до них сторонам та до суду; інші види правової допомоги у межах судового розгляду справи із розрахунку 400,00 грн./год.;

- витрати (квитки, добові тощо) згідно підтверджуючих документів.

Відповідно до п. 3.2 Договору замовник повинен здійснити виконання грошового зобов`язання наступним чином: 100% вартості наданих послуг та/або виконаних робіт відповідно до акту здачі-прийняття виконаних робіт та наданих послуг, оплачуються протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення/прийняття судового рішення за результатами завершення розгляду судом вимог відповідної скарги замовника на бездіяльність державного виконавця Голосіївського РВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні № 59681048 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 26 грудня 2018 року по справі № 916/3093/17. Розрахунки за цим договором здійснюються шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця. (п. 3.3. договору).

Згідно п. 3.8. Договору сторони погодили та визначили, що розміром гонорару виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь замовника (задоволення повністю та/або частково вимог Замовника, у відповідності до п. 1.1.,2.1. Договору) визначається на рівні твердої суми у розмірі 1500 грн.

Відповідно до наданого ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» до заяви акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 20.01.2021р. за договором №28-07-2020/2 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 28.07.2020 р., що містить детальний опис виконаних адвокатом робіт, вбачається, що для представництва інтересів скаржника в Господарському суді Одеської області по скарзі на бездіяльність державного виконавця Голосіївського РВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) по справі № 916/3093/17 адвокатом Грищенком О.М. витрачено 9,0 годин, вартість яких дорівнює 3600,00 грн. (400,00 грн. х 9). Зокрема, згідно вказаного акту адвокатом витрачено час на:

- зустріч із замовником з метою з`ясування обставин справи № 911/4119/14 в призмі існування та допущення Голосіївським РВ ДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) порушення прав та інтересів замовника 1 год.;

- надання консультації із питань практичного застосування норм цивільного, господарського та господарсько-процесуального законодавства, виконавчого та виконавчо-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень щодо аналізу правовідносин між замовником, ТОВ П`ЯТИДНІ та Голосіївським РВ ДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ), котрі виникли у виконавчому провадженні № 59681048 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 26.12.2018 року по справі №916/3093/17 - 2 години;

- здійснення аналізу та дослідження переданих матеріалів (документів) та самостійно отриманих даних/документів/довідок, що стосуються бездіяльності державного виконавця Голосіївським РВ ДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ), котрі виникли у виконавчому провадженні № 59681048 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 26.12.2018 року по справі №916/3093/17, їх розміщення в АСВП 1 год.;

- здійснення пошуку, ознайомлення, аналізу та дослідження судової практики (правової позиції) Європейського суду з прав людини та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як джерело права, в призмі наявності порушень їх приписів та статей у діях та/або бездіяльності Голосіївським РВ ДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ), котрі виникли у виконавчому провадженні № 59681048 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 26.12.2018 року по справі №916/3093/17 1 год.;

- здійснення пошуку, ознайомлення, аналізу та дослідження можливої зміни та/або залишенням без змін судової практики різними судовими інстанціями, що стосуються дій та/або бездіяльності Голосіївського РВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні № 59681048 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 26 грудня 2018 року у справі №916/3093/17 1 год.

- процесуально-правовий супровід, належне процесуальне розроблення, підготовка тексту скарги та наповнення її правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів/посилань скарги, організація, технічне підготування (ксерокопіювання) та проведення роботи щодо направлення на адреси всіх учасників спору у справі № 916/3093/17 за скаргою на бездіяльність Голосіївського РВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні № 59681048 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 26 грудня 2018 року у справі №916/3093/17 3 год.;

- за участь у судових засіданнях, призначених на 28.12.2020р., 12.01.2021р. та 19.01.2021р. загалом 2400 грн. (800*3);

- гонорар адвоката у зв`язку із прийняттям позитивного для замовника судового рішення у справі № 916/3093/17 за результатами вищевказаної скарги в розмірі 900,00 грн.

Загальна вартість вказаних послуг, що заявник просить стягнути на його користь, склала 6900,00 грн. 00коп.

Задовольняючи частково заяву ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на суму 3650,00грн. господарський суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката 6900,00 грн. не є співмірним із складністю скарги та виконаним адвокатом обсягом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Зокрема, судом зазначено, що вказані в п. 1 та п. 2 акту послуги не потребують вказаної адвокатом кількості часу з огляду на подання цим самим адвокатом в інтересах скаржника аналогічних скарг і обізнаність заявника про неоскарження з боку ВДВС ухвал суду по аналогічним скаргам. З аналогічних підстав суд визнав необґрунтованим визначення часу у кількості 3год. за послуги з організації, підготування та проведення процесуальної роботи по підготовці матеріалів, документів, доказів та інших обґрунтувань, пояснень, клопотань, тощо, котрі направлені на підтвердження вимог скарги на бездіяльність Відділу ДВС у виконавчому провадженні № 59681048 (п. 6 акту). Щодо стягнення витрат за участь у судових засіданнях, - 2400грн. суд визнав їх неспівмірними із часом, витраченим адвокатом на участь у вказаних судових засіданнях , оскільки участь представника заявника здійснювалось в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та загальна тривалість судових засідань становила 45 хвилин. Також господарським судом не встановлено підстав в повному обсязі стягнути на користь заявника гонорар адвоката у зв`язку з прийняттям позитивного для замовника судового рішення у справі № 916/3093/17, оскільки ухвалою суду від 12.01.2021р. провадження за скаргою ТОВа «Компанія «НІКО-ТАЙС» щодо вимог пункту 4 прохальної частини скарги було закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно зі ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника (ст. 344 ГПК України).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами 1, 3 статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. 4 ст. 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

За приписами ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін .

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 28).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з п. 4 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 вказаного Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно зі ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Частиною першою статті 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вказана правова позиція щодо застосування норм права викладена у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції в частині відмови у стягненні з Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) на користь ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» витрат за участь у судових засіданнях у розмірі 2400,00 грн. та гонорару адвоката у розмірі 900 грн.

Так, господарський суд зазначав, що стягнення витрат за участь у судових засіданнях у розмірі 2400,00 грн. не є співмірними із часом, витраченим адвокатом на участь у вказаних судових засіданнях з огляду на те, що проведення судового засідання по справі №916/3093/17 за участю представника заявника здійснювалось в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon" та загальна тривалість судових засідань становила 45 хвилин.

В той же час, за змістом частини восьмої статті 129 ГПК України від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною, а не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права.

Колегія суддів звертає увагу, що оперуючи категорією «неспівмірність витрат» за відсутності клопотання іншої сторони, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права ч.5 ст. 126 ГПК України, адже зменшив розмір витрат на професійну правничу допомогу за власною ініціативою, вдавшись до обґрунтування неспівмірності витрат, обов`язок доведення чого згідно ч. 6 ст. 126 ГПК України покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» подало докази здійснення ним витрат для визначення їх розміру з метою розподілу між сторонами.

Ці витрати згідно із поданими доказами становлять 6900грн., а клопотання про їх зменшення судом та обґрунтування їх не співмірності не подане жодним іншим учасником провадження.

Отже розподілу між учасниками провадження за скаргою на бездіяльність органу ДВС підлягали витрати на професійну правничу допомогу ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» у сумі 6900грн.

Матеріалами справи підтверджується участь представника ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» у судових засіданнях, призначених на 28.12.2020р., 12.01.2021р. та 19.01.2021р., а відтак, у господарського суду були відсутні підстави зменшувати заявлений розмір витрат на участь представника у судовому засіданні.

Ціну (вартість) правничої допомоги у судових засіданнях у договорі про правову допомогу визначено у фіксованому розмірі (незалежно від кількості часу (годин), який адвокати витратять на надання правничої допомоги), що узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

З таких підстав колегія суддів не погоджується з висновком господарського суду щодо відсутності підстав для стягнення з органу ДВС в повному обсязі гонорару адвоката у зв`язку з прийняттям позитивного для замовника судового рішення.

Відповідно до ст.. 30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

У додатковій постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18 зазначено наступне: «Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час», та «Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково».

Згідно п. 3.8. Договору сторони погодили та визначили, що розмір гонорару виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь замовника (задоволення повністю та/або частково вимог Замовника, у відповідності до п. 1.1.,2.1. Договору) визначається на рівні твердої суми у розмірі 1500 грн.

Отже в договорі погоджено розмір гонорару адвоката у фіксованому розмірі та незалежно від повного чи часткового задоволення вимог скарги Замовника.

ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» та адвокат Грищенко О.М. на власний розсуд вказали в акті здачі-приймання виконаних робіт розмір гонорару 900грн, що не перевищує встановленого договором розміру 1500грн.

Отже доводи апеляційної скарги в частині безпідставної відмови у стягненні витрат за участь у судових засіданнях у розмірі 2400,00 грн. та гонорару адвоката у розмірі 900 грн. знайшли своє підтвердження.

Також колегія суддів вважає, що послуги з здійснення аналізу та дослідження переданих матеріалів (документів) та самостійно отриманих даних/документів/довідок, що стосуються бездіяльності державного виконавця Голосіївським РВ ДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ), котрі виникли у виконавчому провадженні № 59681048 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 26.12.2018 року по справі №916/3093/17, їх розміщення в АСВП (1 год.), здійснення пошуку, ознайомлення, аналізу та дослідження судової практики (правової позиції) Європейського суду з прав людини та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як джерело права, в призмі наявності порушень їх приписів та статей у діях та/або бездіяльності Голосіївським РВ ДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ), котрі виникли у виконавчому провадженні № 59681048 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 26.12.2018 року по справі №916/3093/17 (1 год), процесуально-правовий супровід, належне процесуальне розроблення, підготовка тексту скарги та наповнення її правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів/посилань скарги, організація, технічне підготування (ксерокопіювання) та проведення роботи щодо направлення на адреси всіх учасників спору у справі № 916/3093/17 за скаргою на бездіяльність Голосіївського РВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні № 59681048 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 26 грудня 2018 року у справі №916/3093/17 (3 год.) на надання яких адвокатом у сукупності витрачено 5 год. були необхідними для розгляду поданої Товариством скарги на бездіяльність органу ДВС.

В пункті 3.1. Договору сторони погодили, що вартість виконання передбачених цим договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість однієї години роботи виконавця складає 400,00 грн. (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспортні тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до пункту 1.1 договору).

Суд апеляційної інстанції вважає, що розмір заявлених витрат за вказані послуги 2000,00грн. (400,00грн.+ 400,00грн. +1200,00грн.) є розумним, пов`язаним із розглядом скарги.

Натомість, колегія суддів вважає, що відображені в Акті здачі-приймання виконаних робіт (послуг) такі послуги, як зустріч із замовником з метою з`ясування обставин справи № 911/4119/14 в призмі існування та допущення Голосіївським РВ ДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) порушення прав та інтересів замовника 1 год., надання консультації із питань практичного застосування норм цивільного, господарського та господарсько-процесуального законодавства, виконавчого та виконавчо-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень щодо аналізу правовідносин між замовником, ТОВ П`ЯТИДНІ та Голосіївським РВ ДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ), котрі виникли у виконавчому провадженні № 59681048 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 26.12.2018 року по справі №916/3093/17 - 2 години, здійснення пошуку, ознайомлення, аналізу та дослідження можливої зміни та/або залишенням без змін судової практики різними судовими інстанціями, що стосуються дій та/або бездіяльності Голосіївського РВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні № 59681048 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 26 грудня 2018 року у справі №916/3093/17 1 год. не є безпосередньо пов`язаними із розглядом скарги в суді, отже відповідні витрати заявника не пов`язані із розглядом скарги, їх розмір не є пропорційним з урахуванням того, що у виконавчому провадженні йдеться про стягнення близько 8000грн.

Врахування таких обставин вимагає від суду норма ч.5 ст. 129 ГПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Господарський суд в оскаржуваній ухвалі вірно зазначив, що судова практика різних судових інстанцій в межах даної справи відсутня, а тому зазначення в Акті здачі-приймання такого проведення адвокатом такого виду робіт, як здійснення пошуку, ознайомлення, аналізу та дослідження можливої зміни та/або залишенням без змін судової практики різними судовими інстанціями, що стосуються дій та/або бездіяльності Голосіївського РВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні № 59681048 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 26 грудня 2018 року у справі №916/3093/17, на що адвокатом було витрачено годину часу, слід було оцінити як таке, що спричинило витрати заявника, які при розподілі між сторонами слід покласти на особу, яка їх понесла (ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»).

З приводу посилання скаржника на постанову Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, в якій судом касаційної інстанції зроблено висновок , що зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, можливе лише за клопотанням іншої сторони колегія суддів зазначає наступне.

Так, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5-6 ст. 126 ГПК України).

В той же час, визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Верховний Суд у додатковій постанові від 18.03.2021р. № 910/15621/19 зазначив, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

З урахуванням наведеного та на підставі ч.ч. 5-7,9 ст. 129 ГПК України колегія суддів дійшла до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу 800+400+400=1600грн. не присуджуються до відшкодування ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» та покладаються на стягувача (заявника по скарзі) при вирішенні питання про їх розподіл.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та/або резолютивної частини (ч.4 ст.277 ГПК України).

Підсумовуючи викладене, виходячи з вищенаведених критеріїв та обставин даної справи, колегія суддів керуючись статтями 126, 129 ГПК України, дійшла висновку, що витрати ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом його скарги в суді першої інстанції, підлягають стягненню з Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (місто Київ) на користь ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" у розмірі 5300грн., решта суми витрат (1600грн.) покладається на ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» .

Керуючись ст..ст. 126, 129, 232,233, 240, 269, 270, 275, 277, 281-284,244,344 ГПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 29.01.2021р. у справі №916/3093/17 змінити, виклавши пункт 2 резолютивної частини ухвали в наступній редакції: «Стягнути з Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (місто Київ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5300грн.00коп.».

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Доручити господарському суду видати наказ на виконання постанови із зазначенням необхідних реквізитів.

Постанова в порядку ст.282 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст.284 ГПК України.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст. ст.286, 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 30 березня 2021 року.

Головуючий суддя М.А. Мишкіна

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя К.В. Богатир