ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.03.2021 Справа № 920/193/21
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Соп`яненко О.Ю., за участю секретаря судового засідання Молодецької В.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи №920/193/21

за позовом: Керівника Охтирської місцевої прокуратури Сумської області (42700, Сумська область, м. Охтирка, вул. Сумська, 12, )

до відповідачів: 1.Чернеччинської сільської ради Охтирського району (42700, Сумська область, м. Охтирка, вул. Київська, 1, )

2. Громадської організації "Жирний карась" (42767, Сумська область, Охтирський район, с. Бугрувате, вул. Литовченка, буд.7, кв. 6, )

про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, визнання договору оренди водного об`єкту недійсним та застосування наслідків його недійсності,

представники учасників справи:

Від позивача - не прибув

Від відповідача - не прибув

Прокурор Карпенко Д.В.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з позовом до відповідачів та просить визнати незаконним та скасування рішення Бугруватської сільської ради від 03.07.2017 "Про передачу в користування ставка в с. Бугрувате"; визнати недійсним договір оренди водного об`єкту від 14.07.2017, який укладено між Бугруватською сільською радою та Громадською організацією "Жирний карась"; застосувати наслідки недійсності договору оренди водного об`єкту від 14.07.2017, а саме: зобов`язати Громадську організацію "Жирний карась" повернути територіальній громаді Чернеччинської сільської ради водний об`єкт та земельну ділянку комунальної власності площею 34,85 га, яка за договором оренди водного об`єкту від 14.07.2017 передана в користування Громадській організації "Жирний карась"; а також просить стягнути з відповідачів судовий збір.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 02.03.20211 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 920/193/21, підготовче засідання призначено на 23.03.2021.

19.03.2021 до Господарського суду Сумської області надійшла заява № 02-27/536 від 12.03.2021 Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить суд вирішити питання розподілу судових витрат відповідно до ст.130 ГПК України та розглядати справу без участі представника Чернеччинської сільської ради в засіданні суду 23.03.2021.

19.03.2021 до суду надійшла заява Громадської організації «Жирний карась» (вх.№2825/21), відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд вирішити питання розподілу судових витрат відповідно до ст.130 ГПК України, справу просить розглядати без участі представника ГО «Жирний карась» в засіданні суду.

Відповідно до ч.3 ст.185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки відповідачем фактично визнані позовні вимоги, суд вважає за доцільне розглянути справу за наявними матеріалами у підготовчому засіданні.

В судовому засіданні 23.03.2021 прокурор підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Бугруватською сільською радою на дев`ятнадцятій сесії сьомого скликання 03.07.2017 було прийнято рішення "Про передачу в користування ставка в с.Бугрувате», відповідно до якого Громадській організації «Жирний карась» передано в користування водне плесо площею 23,45 га, земельна ділянка під водним об`єктом площею 34,85 га, болото і чагарники площею 5,2 га, березовий ліс площею 2 га, пасовища площею 4,2 га, гідроспоруда площею 0,05 га, залізобетонний міст центральної в`їзної дороги.

На підставі вказаного рішення, 14.07.2017 між Бугруватською сільською радою та Громадською організацією «Жирний карась» укладено договір оренди водних об`єктів (далі - Договір).

Відповідно до рішення Бугруватської сільської ради від 04.07.2017 сільська рада вирішила об`єднатися в Чернеччинську сільську об`єднану територіальну громаду. Правонаступником усього майна, прав та обов`язків територіальної громади, що об`єдналася визначено Чернеччинську сільську раду.

Чернеччинська сільська рада є правонаступником Бугруватської сільської ради, у тому числі за правами та обов`язками відповідно до оспорюваного Договору та рішення про передачу водного об`єкта в оренду.

Відповідно до п. 1 Договору орендодавець - Бугруватська сільська рада надає, а орендар - ГО «Жирний карась» приймає у строкове платне користування водний об`єкт, який розташований в с.Бугрувате, в межах населеного пункту, для організації любительської та спортивної рибалки.

Пунктом 2 Договору передбачено, об`єктом оренди за цим договором є: вода (водний простір)водного об`єкта площею 23,4 га, земельна ділянка під водним об`єктом площею 34,85 га.

Строк дії договору становить 5 років (п.5 договору).

Відповідно до п.6 договору, орендна плата вноситься орендарем: за воду (водний простір) у розмірі 1 грн, за земельну ділянку у розмірі 1 грн.

Пунктом 13 договору встановлено, що передача об`єкта в оренду здійснюється без розроблення проекту відведення земельної ділянки та без паспорта водного об`єкта.

Згідно акта приймання - передачі ГО «Жирний карась» передано водний простір площею 23,4 га, земельна ділянка під водним об`єктом загальною площею 34,85 га.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Проте, судом встановлено, що рішення Бугруватської сільської ради про передачу в користування ставка в с.Бугрувате прийнято з порушенням вимог Водного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», а тому підлягає скасуванню, а договір оренди водних об`єктів - недійсним з огляду на наступне.

Стаття 14 Конституції України закріплює, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування" представницькими органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, є сільські, селищні, міські ради.

Відповідно до ст.58 Земельного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Водного кодексу України водні об`єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою.

Статтею 93 Земельного кодексу України визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі- продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу (ст. 124 ЗК України).

Відповідно до ст. 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону (ст. 16 Закону України «Про оренду землі»).

Водночас, відповідно до листа Чернеччинської сільської ради від 22.12.2020 земельні торги щодо передачі в оренду земельної ділянки площею 34,85 га, в тому числі під водою площею 23,4 га, не проводилися, що безумовно є порушенням чинного законодавства.

Також, відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

У той же час, за інформацією Чернеччинської сільської ради (лист від 22.12.2020) та відділу в Охтирському районі ГУ Держгеокадастру в Сумській області (лист від 18.12.2020) передана в оренду земельна ділянка з водним об`єктом є несформованою та не має кадастрового номера. Отже, земельна ділянка з водним об`єктом до присвоєння їй кадастрового номера не може бути об`єктом цивільних прав та передаватися в оренду.

За ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок обов`язково проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Згідно листів Чернеччинської сільської ради від 22.12.2020 та відділу в Охтирському районі ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 18.12.2020 нормативна грошова оцінка земельної ділянки не проводилася.

Згідно ст. 51 Водного кодексу України водні об`єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.

Надання водних об`єктів у користування на умовах оренди здійснюється за наявності паспорта водного об`єкта. Порядок розроблення та форма паспорта затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Умови використання водних об`єктів, розмір орендної плати та строк дії договору оренди водних об`єктів визначаються у договорі оренди.

Методика визначення розміру плати за надані в оренду водні об`єкти затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Сплата орендної плати за водний об`єкт не звільняє від сплати орендної плати за земельну ділянку під цим об`єктом.

Відповідно до листа Регіонального офісу водних ресурсів у Сумській області від 22.12.2020 оспорюваний Договір уповноваженим органом не погоджувався, а водний об`єкт не має паспорту.

Крім того, відповідно до п. 6 Договору орендна плата за воду (водний простір) встановлена у розмірі 1 грн., а не розрахована відповідно до Методики визначення розміру плати за надані в оренду водні об`єкти, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 28.05.2013 №36.

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як передбачено ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам необхідно мати на увазі, що купівля-продаж, рента, дарування, застава, самовільний обмін земельних ділянок землекористувачами, у тому числі орендарями, а також угоди, укладені власниками землі з порушенням встановленого для них порядку придбання або відчуження земельних ділянок, відповідно до статті 210 ЗК України повинні визнаватися недійсними - із наслідками, передбаченими відповідними статтями ЦК України.

Положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», зокрема п. 2, закріплюють, що судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК ( 435-15 ) зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ч. 3 ст. 207 Господарського кодексу України у разі якщо за змістом зобов`язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов`язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Згідно ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання угоди недійсною, застосування інших, передбачених законом, способів.

За ст. 210 Земельного кодексу України угоди, укладені із порушенням встановленого законом порядку купівлі-продажу, ренти, дарування, застави, обміну земельних ділянок, визнаються недійсними за рішенням суду.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з ч. 2 ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

Таким чином, рішення Бугруватської сільської ради від 03.07.2017 «Про передачу в користування ставка в с. Бугрувате» є незаконним та підлягає скасуванню, а договір оренди водного об`єкту від 14.07.2017 визнанню недійсним, оскільки передана в оренду земельна ділянка не сформована, не має кадастрового номера, нормативна грошова оцінка останньої не проводилася, земельні торги щодо передачі землі та водного об`єкта в оренду не проводилися, паспорт водного об`єкта відсутній, договір Регіональним офісом водних ресурсів у Сумській області не погоджувався.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про оренду землі", у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Таким чином, оскільки ГО «Жирний карась» використовує земельну ділянку та водний об`єкт неправомірно, з метою відновлення становища, що існувало до порушення, земельна ділянка та водний об`єкт підлягають поверненню.

Отже, на думку суду, позовні вимоги Охтирської місцевої прокуратури Сумської області належним чином обґрунтовані та доведені.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік прав та обов`язків учасників справи.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу;

Як свідчать матеріали справи, Чернеччинська сільська рада Охтирського району Сумської області та ГО «Жирний карась» позовні вимоги визнали повністю і таке визнання, у відповідності до вимог п. 1 ч. 2. ст. 46 Господарського процесуального кодексу України не суперечить інтересам будь-яких осіб, відтак приймається судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України в підготовчому судовому засіданні можливе ухвалення судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, що проводиться в порядку, встановленому ст. 191 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на вищенаведене, позовні вимоги Охтирської місцевої прокуратури Сумській області підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В зв`язку з визнанням позову відповідачами, позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України 50% сплаченого ним судового збору - 9273,00 грн.

Решта 50% сплаченого прокуратурою судового збору у сумі 9273 грн 00 коп підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів у рівних частках.

Керуючись ст.ст. 42, 46, 130, 185, 191, 233, 236- 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Охтирської місцевої прокуратури Сумської області задовольнити повністю.

2.Визнати незаконним та скасування рішення Бугруватської сільської ради від 03.07.2017 "Про передачу в користування ставка в с. Бугрувате".

3.Визнати недійсним договір оренди водного об`єкту від 14.07.2017, який укладено між Бугруватською сільською радою Охтирського району Сумської області та Громадською організацією "Жирний карась", за яким передано в користування ГО «Жирний карась» водний об`єкт та земельну ділянку комунальної власності площею 34,85 га, що розташоване в селі Бугруватому Охтирського району Сумської області.

4.Зобов`язати Громадську організацію "Жирний карась"(42767, Сумська область, Охтирський район, с. Бугрувате, вул. Литовченка, буд.7, кв. 6, ) повернути територіальній громаді Чернеччинської сільської ради водний об`єкт та земельну ділянку комунальної власності площею 34,85 га, яка за договором оренди водного об`єкту від 14.07.2017 передана в користування Громадській організації "Жирний карась".

5.Стягнути з Чернеччинської сільської ради Охтирського району (42700, Сумська область, м. Охтирка, вул. Київська, 1, ) на користь Сумської обласної прокуратури (м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 33, , UA0002983 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172) 4636 грн 50 коп (чотири тисячі шістсот тридцять шість гривень 50 копійок) відшкодування витрат зі сплати судового збору.

6.Стягнути з Громадської організації "Жирний карась" (42767, Сумська область, Охтирський район, с. Бугрувате, вул. Литовченка, буд.7, кв. 6, ) на користь Сумської обласної прокуратури (м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 33, , UA0002983 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172) 4636 грн 50 коп (чотири тисячі шістсот тридцять шість гривень 50 копійок) відшкодування витрат зі сплати судового збору.

7. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно зі статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення Учасник справи, якому повне рішення не були вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 29.03.2021.

Суддя О.Ю. Соп`яненко