ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м.Харків Справа № 913/19/21

Господарський суд Луганської області у складі судді Масловського С.В., розглянувши матеріали справи

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрекс" (місцезнаходження: вул. Миколи Гайцана, буд. 6, кв. 4, м. Київ, 01010)

до відповідача Фермерського господарства "Агро - Макс" (місцезнаходження: вул. Єременка, буд. 137, корпус А, смт. Марківка, Марківський район, Луганська область, 92400)

про стягнення 246 829 грн 70 коп.

та за зустрічним позовом Фермерського господарства "Агро - Макс" (місцезнаходження: вул. Єременка, 137А, смт. Марківка, Марківський р-н., Луганська область, 92400)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрекс" (місцезнаходження: вул. М.Гайцана, буд. 6, кв. 4, м. Київ, 01010)

про стягнення 180 670 грн 39 коп.

Секретар судового засідання Ведькало М.С.

У засіданні брали участь:

від позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом: адвокат Зубенко В.М., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 5036 від 25.04.2018, довіреність № 96 від 18.01.2021;

від відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом (у режимі відеоконференції): адвокат Висіцька І.В., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2679 від 08.12.2006, ордер серія КВ № 410150 від 28.01.2021.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05.01.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрекс" звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Фермерського господарства "Агро - Макс", в якому просить стягнути заборгованість за договором поставки №2119 від 20.08.2020 в розмірі 246829 грн 70 коп., в тому числі: штраф, передбачений п. 6.2. договору в розмірі 35295 грн 00 коп., збитки в розмірі 211534 грн 70 коп.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що 20.08.2020 між Фермерським господарством "Агро - Макс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрекс" було укладено договір поставки №2119 відповідно до умов якого відповідач зобов`язався поставити, а позивач прийняти і оплатити насіння соняшнику врожаю, за ціною і на умовах договору.

20.08.2020 між сторонами була укладена специфікація до договору №1, відповідно до умов якої відповідач взяв на себе зобов`язання поставити 100 тон соняшника, +/- 10% на вибір позивача (покупця), на умовах DAP склади ТОВ "Сватівська олія", по ціні 10000 грн 00 коп. за одну тону, на загальну суму 1000000 грн 00 коп., в тому числі ПДВ, в строк до 15.10.2020, а позивач зобов`язався сплатити товар на умовах попередньої оплати 50% вартості товару - 500000 грн 00 коп., остаточні розрахунки здійснюються протягом п`яти банківських днів з дати поставки товару в повному обсязі, але не раніше реєстрації податкових накладних на товар.

04.09.2020 сторонами було укладено додаткову угоду до договору, відповідно до якої було змінено п.1 специфікації до договору №1, а саме змінена ціна 17,020 тон товару до 9930 грн 00 коп. за одну тону, 12880 тон товару до 9900 грн 00 коп. за одну тону.

Договір поставки №2119 від 20.08.2020, специфікація №1 до договору, додаткові угоди до договору були укладені шляхом обміну факсимільних копій документів електронною поштою між електронними адресами ТОВ "Агрекс" - ІНФОРМАЦІЯ_2 та ФГ "Агро - Макс" - ІНФОРМАЦІЯ_1.

На виконання умов договору, відповідно до платіжного доручення №7836 від 21.08.2020 позивач здійснив попередню оплату в розмірі 500000 грн 00 коп.

Відповідно до умов договору та специфікації, відповідач здійснив поставку товару у кількості 76,47 тон на загальну суму 682670 грн 39 коп., а саме:

- 03.09.2020 за товарно - транспортною накладною №1/9 від 01.09.2020 в кількості 17,020 тон на суму 143603,36 грн з ПДВ;

- 04.09.2020 за товарно - транспортною накладною №2/9 від 04.09.2020 в кількості 12,880 тон на суму 111008,60 грн з ПДВ;

- 04.09.2020 за товарно - транспортною накладною №2/9 від 04.09.2020 в кількості 11,620 тон на суму 94438,06 грн з ПДВ;

- 06.09.2020 за товарно - транспортною накладною №2/9 від 06.09.2020 в кількості 19,140 тон на суму 175033,39 грн з ПДВ;

- 10.09.2020 за товарно - транспортною накладною №4/9 від 09.09.2020 в кількості 15,810 тон на суму 158586,98 грн з ПДВ.

08.09.2020 відповідач звернувся до позивача з листом №27 від 08.09.2020 яким просив встановити ціну, передбачену договором поставки №2119 від 20.08.2020 на рівні закупівельних цін на даний час, оскільки у зв`язку з посухою в липні - серпні 2020 року прогнозується значне зниження врожайності та якості соняшника та через несприятливі погодні умови наявний недостатній розвиток рослин та порожнеча кошиків.

12.10.2020 позивач звернувся до відповідача з листом вих.№1-502 за яким просив відповідача виконати зобов`язання за договором поставки в повному обсязі.

26.10.2020 відповідач звернувся до позивача з вимогою про оплату товару, в якій стверджував, що договір поставки №2119 від 20.08.2020 не укладався та вимагав здійснити повну оплату за товар.

За таких обставин, в порушення умов договору поставки, відповідачем не було поставлено товар (насіння соняшника) в кількості 23,53 тони за ціною 10000 грн 00 коп., в тому числі ПДВ, у зв`язку з чим виникла заборгованість за договором поставки в розмірі 235300 грн 00 коп.

Також, відповідно до умов п.6.2. договору позивач нарахував відповідачу штраф за несвоєчасну поставку товару в розмірі 15% (5% штрафу - за несвоєчасну поставку товару, 10% штрафу - за несвоєчасну поставку товару на строк понад десять календарних днів) в розмірі 35292 грн 00 коп.

Крім того, позивач відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України нарахував відповідачу збитки в розмірі 211534,70 грн, оскільки, у зв`язку з несвоєчасною та повною поставкою відповідачем товару, позивач був змушений за власні кошти додатково закупити в інших постачальників насіння соняшнику, та додатково витратив 211534 грн 70 коп., які відповідно до ст. 224-225 Господарського кодексу України є реальними збитками - витратами, які позивач зробив для відновлення свого порушеного права, які полягають у різниці між витратами для закупки соняшнику за цінами, що були встановлені в договорі поставки №2119 від 20.08.2020 та цінами в листопаді 2020, за договорами, укладеними з третіми особами.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 11.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 10.02.2021 об 11 год. 20 хв.

Відповідач - Фермерське господарство "Агро - Макс" проти позову заперечило з підстав викладених у відзиві та зазначило, що твердження позивача про укладення договору поставки №2119 від 20.08.2020, специфікації та додаткових угод до договору є необґрунтованими, оскільки представниками Фермерського господарства "Агро - Макс", які уповноважені на укладання та підписання договорів від імені господарства, договір поставки №2119 від 20.08.2020, специфікація №1 до договору та додаткові угоди до договору не укладалися та не підписувалися, тому у відповідача відсутні будь - які зобов`язання перед позивачем з поставки насіння соняшнику.

Відповідачем зазначено, що відповідно до норм Цивільного кодексу України (ст.202, 203, 205, 207, 208, 626, 631) підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

У постанові Верховного Суду від 22.01.2020 у справі №674/461/16-ц зроблено висновок, що підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами.

Також відповідачем зазначено, що позивач не довів належними та допустимими доказами, що електрона адреса ІНФОРМАЦІЯ_1 є погодженою сторонами юридично значимим засобом зв`язку між ними, направлення із вказаної електронної адреси будь - яких документів не може бути доказом жодного юридичного факту, у тому числі і направлення пропозиції на укладення договору в розумінні ч.2 ст. 638 Цивільного кодексу України.

Роздруківки електронного листування та факсимільні копії договору та специфікації, надані позивачем до позову, не можуть вважатись електронними документами (копіями електронних документів) оскільки не містять електронного цифрового підпису отже не відповідають вимогам ст. 5, 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг".

На доданих до позовної заяви копіях договору поставки №2119, специфікації №1, додаткових угодах від 03.09.2020, від 04.09.2020, рахунку №12 від 20.08.2020 та листі №27 від 08.09.2020 біля прізвища керівника відповідача ОСОБА_1 міститься однаковий підпис, зроблений, на думку відповідача, за допомогою спеціального пристрою для відтворення підпису, схожого на підпис Дугінова О.М. Справжній підпис керівника відповідача - ОСОБА_2 міститься на листі за вих. №22 від 26.10.2020 у якому відповідач заперечує факт укладання договору поставки №2119 від 20.08.2020, специфікації та додаткових угод до договору.

Відповідачем зазначено, що на виконання усних домовленостей з Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрекс", відповідач здійснював поставку носіння соняшника врожаю 2020 року, за характеристиками та цінами, погодженими уповноваженими представниками сторін у телефонному режимі на загальну суму 680670 грн 39 коп., однак у зв`язку з невиконанням позивачем зобов`язань щодо оплати поставленого товару, відповідач звернувся до позивача з вимогою про стягнення 180670 грн 39 коп.

За таких обставин, з огляду на відсутність укладеного та підписаного сторонами договору поставки №2119 від 20.08.2020, позовні вимоги ТОВ "Агрекс" є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам закону, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

Відповіддю на відзив на позовну заяву, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрекс" зазначило, що заперечення відповідачем факту укладення договору поставки та наявності у відповідача обов`язків щодо його виконання, факту укладання договору шляхом надсилання факсимільних копій та мають юридичну силу, необґрунтовані, суперечать обставинам справи, порушують ст.ст. 207,638, 639 Цивільного кодексу України, ст. 181 Господарського кодексу України, статі 5, 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України №1000/5 від 18.06.2015, що підтверджується судовою практикою Верховного Суду, викладеної у постановах від 19.12.2019 у справі №920/1027/18, від 27.11.2018 у справі №914/2505/17.

Твердження відповідача, що уповноважені особи відповідача не підписували та не скріплювали печаткою договір поставки, специфікацію та додаткові угоди до договору поставки спростовуються наданими позивачем копіями вказаних документів, які містять всі необхідні реквізити договору, найменування та ініціали особи, яка підписала договір, печатку Фермерського господарства "Агро - Макс".

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом юридичної особи - 28, електрона адреса ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована офіційною електронною адресою Фермерського господарства "Агро - Макс" для здійснення зв`язку.

Щодо тверджень відповідача по те, що підписання договору за допомогою технічних засобів факсиміле не передбачено, то договір в письмовій формі мав підписуватись сторонами власноруч, а потім з письмового документу - договору з власноручними підписами сторін та скріпленого печатками, за допомогою технічних засобів копіюваль - розмножувальної техніки, відтворювалась копія документу - факсимільна копія документу, а тому вказувати відтиски факсиміле підписів представників сторін було не потрібно.

Договір поставки №2119 від 20.08.2020 та специфікація №1, рахунок на сплату товару №12 від 20.08.2020, не є електронними документами в розумінні статей 5, 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", а їх надсилання засобами електронного зв`язку не зумовлює необхідність скріплення документів електронним цифровим підписом.

Твердження відповідача, що поставка товару здійснювалась на підставі усних домовленостей, а не на підставі укладеного договору поставки №2119 від 20.8.2020 є необґрунтованими оскільки не підтверджені належними доказами щодо умов та строків поставки, порядку оплати, ціни товару тощо.

Запереченнями на відповідь на відзив, Фермерське господарство "Агро - Макс" зазначило, що на доданих до позовної заяви копіях документів міститься підпис керівника ФГ "Агро - Макс" який відтворений за допомогою технічних пристроїв та не є власноручним підписом голови ФГ "Агро - Макс"; оригінали договору та додатків до нього, відповідач отримав разом з листом №1-569 від 10.112020, після закінчення строку на поставку товару; копії документів направлялись на електрону адресу позивача ОСОБА_3 , проте така особа не уповноважена на складання, укладання та/або підписування договорів від імені ФГ "Агро - Макс", оскільки єдиною уповноваженою особою є Голова ФГ "Агро - Макс" ОСОБА_1 ; поставка товару здійснювалась на підставі товарно - транспортних накладних, які не містять посилань на договір поставки №2119 від 20.08.2020, специфікації та додаткові угоди до договору.

02.02.2021 на адресу Господарського суду Луганської області від Фермерського господарства "Агро - Макс" надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрекс" про стягнення заборгованості у розмірі 180670 грн 39 коп.

В обґрунтування поданого зустрічного позову зазначено, що на виконання усних домовленостей з Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрекс", Фермерське господарство "Агро - Макс" відповідно до товарно - транспортних накладних №1/9 від 03.09.2020, №2/9 від 04.09.2020, №2/9 від 05.09.2020, №4/9 від 09.09.2020 поставило насіння соняшника в кількості 76,470 тон на загальну суму 680670 грн 39 коп.

21.08.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрекс" здійснило оплату за поставлений товар в розмірі 500000 грн 00 коп.

У зв`язку з не повною оплатою ТОВ "Агрекс" вартості поставленого товару, утворилась заборгованість в розмірі 180670 грн 39 коп.

Оскільки між ТОВ "Агрекс" та Фермерським господарством "Агро - Макс" не було письмово погоджено строк оплати поставленого товару, Фермерське господарство "Агрекс" 26.10.2020 звернулось на адресу відповідача за зустрічним позовом з вимогою №22, в якій позивач за зустрічним позовом вимагав у семиденний строк з дня пред`явлення вимоги оплатити заборгованість за поставлений товар у розмірі 180670 грн 39 коп.

Також, позивач за зустрічним позовом просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом витрати на правничу допомогу, які складають орієнтовний розмір 11460 грн 06 коп.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 08.02.2021 прийнято зустрічний позов Фермерського господарства "Агро - Макс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрекс" про стягнення 180670 грн 39 коп. до спільного розгляду з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрекс" до Фермерського господарства "Агро - Макс" про стягнення 246829 грн 70 коп. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Відповідач за зустрічним позовом (ТОВ "Агрекс") проти зустрічного позову заперечив з підстав викладених у відзиві та зазначив, що твердження позивача за зустрічним позовом щодо того, що домовленість з поставки товару (насіння соняшника) регулюються усними домовленостями є необґрунтованими оскільки 20.08.2020 між ФГ "Агро - Макс" та ТОВ "Агрекс" було укладено договір поставки №2119 відповідно до умов якого позивач за зустрічним позовом зобов`язався поставити, а відповідач за зустрічним прийняти і оплатити насіння соняшнику врожаю, за ціною і на умовах договору.

20.08.2020 між сторонами була укладена специфікація до договору №1, відповідно до умов якої відповідач взяв на себе зобов`язання поставити 100 тон соняшника, +/- 10% на вибір позивача (покупця), на умовах DAP склади ТОВ "Сватівська олія", по ціні 10000 грн 00 коп. за одну тону, на загальну суму 1000000 грн 00 коп., в тому числі ПДВ, в строк до 15.10.2020, а позивача зобов`язався сплатити товар на умовах попередньої оплати 50% вартості товару - 500000 грн 00 коп., остаточні розрахунки здійснюються протягом п`яти банківських днів з дати поставки товару в повному обсязі, але не раніше реєстрації податкових накладних на товар.

04.09.2020 сторонами було укладено додаткову угоду до договору, відповідно до якої було змінено п.1 специфікації до договору №1, а саме змінена ціна 17,020 тон товару до 9930 грн 00 коп. за одну тону, 12880 тон товару до 9900 грн 00 коп. за одну тону.

Зазначені документи були роздруковані ФГ "Агро - Макс" підписані в оригіналах посадовими особами і скріплені печатками сторін, з підписаних оригіналів документів ФГ "Агро -Макс" за допомогою технічних засобів було зроблено факсимільну копію, яка була надіслана з електронної адреси ФГ "Агро -Макс" ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну адресу ТОВ "Агрекс" ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом юридичної особи - 28, електрона адреса ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована офіційною електронною адресою Фермерського господарства "Агро - Макс" для здійснення зв`язку.

Відповідачем за зустрічним позовом зазначено, що оригінали договору ФГ "Агро -Макс" підписані не були.

Також відповідачем за зустрічним позовом зазначено, що у відповідності до ст.ст. 207, 638, 638 Цивільного Кодексу України, ст. 181 Господарського кодексу України, договір поставки №2119 від 20.08.2020, специфікація №1, додаткові угоди до договору, рахунок на оплату від 20.08.2020 були укладені сторонами шляхом обміну факсимільних копій засобами електронного зв`язку, а поставка товару свідчить про факт укладання договору поставки №2119 від 20.08.2020.

Щодо оплати вартості поставленого товару, відповідачем за зустрічним позовом зазначено, що умовами договору поставки №2119 від 20.08.202 передбачено сплату попередньої оплати в розмірі 500000 грн 00 коп., в тому числі ПДВ протягом п`яти днів з дати укладення сторонами специфікації; остаточні розрахунки з оплати товару здійснюються протягом п`яти банківських днів з дати поставки товару у кількості, передбаченій п.1 специфікації, але не раніше отримання покупцем квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, на всю кількість поставленого товару, відповідно до п. 4.6. договору та отримання покупцем від постачальника засобами електронного зв`язку всіх узгоджених між сторонами і підписаних з боку постачальника первинних документів, що підтверджують поставку товару, надання яких постачальником покупцю передбачено умовами договору.

Також відповідачем за зустрічним позовом зазначено, що витрати на правничу допомогу за зустрічним позовом є необґрунтованими, завищеними, неспівмірними зі складністю справи та ціною позову та такими, що становитимуть надмірний тягар в разі їх стягнення з ТОВ "Агрекс".

Відповіддю на відзив на зустрічним позов позивачем за зустрічним позовом зазначено, що представниками Фермерського господарства "Агро - Макс", які уповноважені на укладання та підписання договорів від імені господарства, договір поставки №2119 від 20.08.2020, специфікація №1 до договору та додаткові угоди до договору не укладалися та не підписувалися, тому такий договір не є укладеним, відповідно права та обов`язки за таким договором сторонами не набуті, та правовідносини за ним у сторін не виникли. За таких обставин у ФГ "Агро - Макс" відсутні будь - які зобов`язання перед ТОВ "Агрекс" за договором поставки №2119 від 20.08.2020 та специфікації №1 до нього.

08.02.2021 на адресу Господарського суду Луганської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрекс" надійшло клопотання №58 від 08.02.2021 про витребування доказів.

В обґрунтування поданого клопотання позивач за первісним позовом зазначає, що договір поставки №2119 від 20.08.2020, специфікація №1 від 20.08.2020 та додаткові угоди до договору від 03.09.2020 та 04.09.2020 було укладено, шляхом обміну факсимільних копій документів електронною поштою між електронними адресами ТОВ "Агрекс" та ФГ "Агро - Макс".

Листом №1-569 від 10.11.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрекс" повідомило Фермерське господарство "Агро - Макс" щодо належного оформлення документів та надіслання їх на адресу позивача.

Однак, оскільки відповідач за первісним позовом не надає позивачу підписані зі свого боку та скріплені печаткою оригінали документів (договору, специфікації та додаткових угоди о договору), позивач за первісним позовом не має можливості надати оригінал вказаних документів до суду.

Враховуючи викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрекс" просить суд витребувати у Фермерського господарства "Агро - Макс" оригінали документів, а саме: договору поставки №2119 від 20.08.2020, специфікації №1 до договору поставки №1 від 20.08.2020, додаткової угоди від 03.09.2020 до договору поставки №1 від 20.08.2020, додаткової угоди від 04.09.2020 до договору поставки №1 від 20.08.2020.

08.02.2021 на адресу Господарського суду Луганської області від Фермерського господарства "Агро - Макс" надійшло клопотання без номеру від 03.02.2021 про витребування доказів.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач за первісним позовом зазначає, що договір поставки №2119 від 20.08.2020 між сторонами не укладався та не підписувався, також не укладались та не підписувались додаткові угоди до договору від 03.09.2020 та від 04.09.2020 та специфікація №1 до договору поставки.

Враховуючи викладене, відповідач за первісним позовом, з посланням на ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, просить суд витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрекс" оригінал договору №2119 від 20.08.2020, оригінал додаткової угоди від 03.09.2020 до договору поставки №2119 від 20.08.2020, оригінал додаткової угоди від 04.09.2020 до договору поставки №2119 від 20.08.2020, оригінал специфікації №1 до договору поставки №2119 від 20.08.2020.

У судовому засіданні 10.02.2021 суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотань ТОВ "Агрекс" та Фермерського господарства "Аго - Макс" про витребування доказів, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч.2 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Дослідивши подане Фермерським господарством "Агро- Макс" клопотання про витребування оригіналів документів, суд зазначає, що воно не відповідає вимогам ст. 81 ГПК України, оскільки відсутні докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаних в клопотанні документів. Зокрема, відсутні докази, що підтверджують звернення до ТОВ "Агрекс" про отримання оригіналів документів, а також не надано суду доказів, які підтверджують, що відповідачу за первісним позовом було відмовлено у наданні цих документів.

В той же час, в судовому засіданні 10.02.2021 представником Фермерського господарства "Агро - Макс" були надані пояснення щодо відсутності оригіналу договору поставки №2119 від 20.08.2020 та додатків до нього, оскільки уповноважені представники фермерського господарства не укладали з ТОВ "Агрекс"договір поставки, поставка товару здійснювалась на підставі усних домовленостей між сторонами. Також, представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрекс" в судовому засіданні 10.02.2021 були надані пояснення щодо відсутності оригіналів договору та відповідних додатків до нього, оскільки підписані примірники представниками Фермерського господарства "Агро - Макс" на адресу позивача за первісним позовом не направлялись.

Враховуючи відсутність у сторін оригіналів договору поставки №2119 від 20.08.2020 та додатків до договору, які є невід`ємною його частиною, та не відповідність клопотання ФГ "Агро - Макс" вимогам ст. 81 ГПК України, господарський суд дійшов висновку відмовити у задоволенні клопотань Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрекс" та Фермерського господарства "Агро - Макс" про витребування оригіналів документів.

У судовому засіданні 10.02.2021 постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання в межах строку підготовчого провадження на 09.03.2021 об 11 год. 00 хв., яку відповідно до ч.5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні 09.03.2021 постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 17.03.2021 об 11 год. 00 хв., яку відповідно до ч.5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.

Розглянувши наявні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позови та відзиви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Луганської області, -

ВСТАНОВИВ:

20.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрекс" (покупець за договором) та Фермерським господарством "Агро - Макс" (постачальник за договором), шляхом обміну факсимільних копій документів електронною поштою між електронними адресами ТОВ "Агрекс" - ІНФОРМАЦІЯ_2 та ФГ "Агро - Макс" - ІНФОРМАЦІЯ_1, було укладено договір поставки №2119, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти і оплатити насіння соняшнику врожаю 2020 року, на умовах договору.

Кількість товару, що має бути поставлена постачальником покупцю за договором обумовлюється сторонами в специфікаціях, які є невід`ємними частинами договору. Допускається постачання товару різновеликими партіями. Товар за договором має бути поставлений постачальником покупцю у строки, визначені у специфікаціях, які є невід`ємними частинами договору (п.2.1.); сторони домовились, що поставка товару за договором здійснюється постачальником на умовах визначення ціни товару безпосередньо при укладенні договору. Ціна однієї тони товару обумовлюється в специфікаціях, які є невід`ємними частинами договору (п.3.1.); товар поставляється покупцеві на умовах "Інкотермс - 2010", зазначених у специфікаціях, які є невід`ємними частинами договору; термін поставки обумовлюється сторонами в специфікаціях (п.4.1.-4.12); датою поставки товару (частини товару) покупцеві вважається день фактичного прийняття товару покупцем за кількістю та якістю, який зазначений у відповідних документах на товар (його частину) - товарно - транспортній накладній, розрахунку вартості товару за показниками якості, та видатковій накладній, при цьому повноваження особи, відповідальної за приймання товару, посвідчуються довіреністю на отримання матеріальних цінностей (п.4.3.).

Якість товару обумовлюється в специфікаціях, що є невід`ємними частинами договору і повинна відповідати показникам ДСТУ 4694:2006, а також показникам, зазначеним у специфікаціях (п.5.1.).

За неналежне виконання зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (п.6.1.); у разі несвоєчасної поставки або не поставки товару, або його частини, постачальник сплачує штраф в розмірі 5% від вартості не поставленого (несвоєчасно поставленого) товару і крім того, відшкодовує всі заподіяні цим збитки. В разі несвоєчасної поставки або не поставки товару, або його частини, на строк понад 10 календарних днів постачальник також додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 10% від вартості непоставленого (несвоєчасно поставленого) товару або його частини (п.6.2.); штрафні санкції, штраф, пеня сплачуються винною особою понад збитків, в строк п`яти днів з дати направлення письмової вимоги стороною, яка відповідно до умов договору має право їх вимагати (п.6.7.); сплата штрафних санкцій, штрафу, пені, компенсацій чи збитків не звільняє сторону від виконання зобов`язання в натурі. Нарахування штрафних санкцій, штрафу та пені за прострочення виконання зобов`язань за договором, здійснюється без обмеження строку. Одностороння відмова сторони від договору не допускається (п.6.8.); покупець має право призупинити подальшу оплату за договором до належного виконання постачальником своїх зобов`язань за договором (п.6.9.).

Пунктами 8.2, 8.4. договору сторони погодили, договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.08.2021, але в будь якому випадку до остаточного його виконання сторонами; факсимільні копії документів мають юридичну силу до моменту надання оригіналів.

20.08.2020 між сторонами була укладена специфікація №1 до договору поставки №2119 від 20.08.2020, відповідно до умов якої постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти і оплатити насіння соняшнику врожаю 2020 року у кількості та за цінами, а саме до 15.10.2020 поставити 100 тон товару за ціною 10000 грн 00 коп. за одну тону на загальну суму 1000000 грн 00 коп., в тому числі ПДВ 20% - 166666,67 грн (п.1. специфікації).

Відповідно до п.2 сторони погодили, що оплата за товар здійснюється наступним чином: попередня оплата 500000 грн 00 коп., в тому числі ПДВ 20%, протягом п`яти банківських днів з дати укладення сторонами специфікації; остаточні розрахунки з оплати другої частини вартості поставленого товару здійснюються протягом п`яти банківських днів з дати поставки постачальником товару, у кількості, передбаченій п.1 специфікації, але не раніше отримання покупцем квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, на всю кількість поставленого товару, відповідно до пп. 4.6. договору та отримання покупцем від постачальника засобами електронного зв`язку всіх узгоджених між сторонами і підписаних з боку постачальника первинних документів, що підтверджують поставку товару.

Умови поставки DAP склади ТОВ "Сватівська олія": пров. Заводський, буд. 13, м.Сватове, Сватівський район, Луганська область; вул. Челюскінців, буд. 15, м. Сватове, Сватівський район, Луганська область, згідно "Інкотермс - 2010".

Додатковою угодою від 03.09.2020 до договору поставки №2119 від 20.08.2020 сторони погодили внести зміни до пункту 1 специфікації №1 від 20.08.2020 до договору та викласти пункт в наступній редакції: "На виконання договору поставки №2119 від 20.08.2020, за специфікацією, постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти і оплатити насіння соняшнику врожаю 2020 року у кількості і за цінами на загальну суму 998808 грн 60 коп., в тому числі ПДВ 20% 166468 грн 10 коп., а саме:

- до 15.10.2020 в кількості 82,980 тон, вартість 10000 грн 00 коп. за одну тону, на суму 829800,00 грн;

- до 03.09.2020 в кількості 17,020 тон, вартістю 9930 грн 00 коп. за одну тону, на суму 169008,60 грн.

Додатковою угодою від 04.09.2020 до договору поставки №2119 від 20.08.2020 сторони погодили внести зміни до пункту 1 специфікації №1 від 20.08.2020 до договору та викласти пункт в наступній редакції: "На виконання договору поставки №2119 від 20.08.2020, за специфікацією, постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти і оплатити насіння соняшнику врожаю 2020 року у кількості і за цінами на загальну суму 997520 грн 60 коп., в тому числі ПДВ 20% 166253 грн 43 коп., а саме:

- до 15.10.2020 в кількості 70,100 тон, вартість 10000 грн 00 коп. за одну тону, на суму 701000,00 грн;

- до 03.09.2020 в кількості 17,020 тон, вартістю 9930 грн 00 коп. за одну тону, на суму 169008,60 грн;

- до 04.09.2020 в кількості 12,880 тон, вартістю 9900 грн 00 коп. за одну тону, на суму 127512 грн 00 коп.

На виконання умов договору, Фермерське господарство "Агро- Макс" виставило рахунок на оплату №12 від 20.08.2020 за поставку 100 тон насіння соняшнику за ціною 8333 грн 33 коп. за одну тону на загальну суму 8333333 грн 33 коп.

21.08.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрекс" відповідно до платіжного доручення №7836 від 21.08.2020 здійснило передплату за поставку насіння соняшнику в сумі 500000 грн 00 коп.

На виконання умов договору Фермерське господарство "Агро - Макс" здійснило поставку насіння соняшнику в кількості 76,47 тон на загальну суму 628670 грн 39 коп., а саме:

- 03.09.2020 за товарно - транспортною накладною №1/9 від 01.09.2020 в кількості 17,020 тон на суму 143603,36 грн з ПДВ;

- 04.09.2020 за товарно - транспортною накладною №2/9 від 04.09.2020 в кількості 12,880 тон на суму 111008,60 грн з ПДВ;

- 04.09.2020 за товарно - транспортною накладною №2/9 від 04.09.2020 в кількості 11,620 тон на суму 94438,06 грн з ПДВ;

- 06.09.2020 за товарно - транспортною накладною №2/9 від 06.09.2020 в кількості 19,140 тон на суму 175033,39 грн з ПДВ;

- 10.09.2020 за товарно - транспортною накладною №4/9 від 09.09.2020 в кількості 15,810 тон на суму 158586,98 грн з ПДВ.

08.09.2020 Фермерське господарство "Агро - Макс" звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрекс" з листом №27 від 08.09.2020 яким просило встановити ціну товару, який поставляється відповідно до договору №2119 від 20.08.2020, на рівні закупівельних цін на даний час, оскільки у зв`язку з посухою в липні - серпні 2020 року прогнозується значне зниження врожайності та якості соняшника та через несприятливі погодні умови наявний недостатній розвиток рослин та порожнеча кошиків.

12.10.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрекс" на адресу Фермерського господарства "Агро - Макс" надіслало лист №1-502 щодо належного виконання умов договору поставки №119 від 20.08.2020, в якому вимагало в строк до 30.10.2020 здійснити поставку насіння соняшникового врожаю 2020 року на суму 335300 грн в кількості 33,53 тони на умовах, передбачених специфікацією №1 від 20.8.2020 до договору поставки №2119 від 20.08.2020.

26.10.2020 Фермерське господарство "Агро - Макс" на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрекс" надіслало вимогу №22, а якій вимагало у семиденний строк з дня пред`явлення вимоги оплатити товар (насіння соняшника) в розмірі 180670 грн 39 коп., який було поставлено у вересні 2020 відповідно до усних домовленостей між сторонами.

10.11.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрекс" на адресу Фермерського господарства "Агро - Макс" надіслало лист №1-569 щодо належного оформлення документів, в якому вимагало підписати зі свого боку, скріпити печаткою та надіслати на адресу ТОВ "Агрекс" наступні документи, зокрема, договір поставки №2119 від 20.08.2020, специфікацію №1 до договору поставки №2199 від 20.08.2020, додаткову угоду від 03.09.2020 до договору поставки №2199 від 20.08.2020, додаткову угоду від 04.09.2020 до договору поставки №2119 від 20.08.2020 та оформити належним чином видаткові накладні на поставлений товар за договором поставки №2119 від 20.08.2020.

10.11.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрекс" на адресу Фермерського господарства "Агро - Макс" надіслало вимогу №1-571 за договором поставки №2119 від 20.08.2020, в якій вимагало негайно здійснити поставку насіння соняшнику врожаю 2020 року на суму 335300 грн 00 коп., в кількості 33,53 тони, на умовах, передбачених специфікацією №1 від 20.08.2020 до договору поставки №2119 від 20.08.2020 та сплатити в строк до 15.11.2020 штраф, передбачений п. 6.3 договору в сумі 50205 грн 00 коп.

18.11.2020 між ТОВ "Агрекс" та Селянським (фермерським) господарством "Мрія" було укладено договір поставки №2269, відповідно до умов якого фермерське господарство поставило позивачу товар (носіння соняшнику) в 27,960 тон за ціною 15825 грн за одну тону на загальну суму 530960 грн 40 коп., в тому числі ПДВ 20%.

Відповідно до приписів статті 509 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

З приписів статті 3 Цивільного кодексу України вбачається, що однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Положення статті 626 Цивільного кодексу України передбачають, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог передбачених частиною 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Положеннями ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України та ч.2 ст. 180 Господарського кодексу України, встановлено, що господарський договір є укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

Частиною 3 ст. 180 Господарського кодексу України передбачено, що при укладанні господарського договору сторони зобов`язанні у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строки дії договору. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно приписів статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (стаття 6 Цивільного кодексу України).

Правові позиції втілені у статті 638 Цивільного кодексу України визначають, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є умови про предмет договору, а також ті, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до статті 181 Господарського кодексу України визначається загальний порядок укладання господарських договорів, зокрема у частині першій цієї статті йдеться про те, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ч.1 ст. 641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ч.2 ст. 642 Цивільного кодексу України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до ч. ч. 1- 3 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За приписами статті 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Отже, належне виконання зобов`язання є виконання зобов`язань, з додержанням вимог і принципів виконання зобов`язання встановленими умовами договору та приписами чинного законодавства.

Статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України).

У відповідності до частини 1 статті 614 Цивільного кодексу України вбачається, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 20.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрекс" та Фермерським господарством "Агро - Макс", шляхом обміну факсимільних копій документів між електронними адресами ТОВ "Агрекс" (ІНФОРМАЦІЯ_2) та ФГ "Агро - Макс" (ІНФОРМАЦІЯ_1) було укладено договір поставки №2119 від 20.08.2020, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався поставити, а покупець оплатити насіння соняшнику врожаю 2020 року.

Позивачем на виконання умов договору поставки №2119 від 20.08.2020 на підставі рахунку на оплату №12 від 20.08.2020 відповідно до платіжного доручення №7836 від 21.08.2020 було здійснено попередню оплату в розмірі 500000 грн 00 коп. за поставку насіння соняшника в кількості 100 тон на загальну суму 997520 грн 00 коп., однак відповідач свої зобов`язання по повній поставці товару, відповідно до п.1 специфікації від 20.08.2020 в повному обсязі не виконав, а поставив товар лише частково на суму 682670 грн 39 коп., який позивачем, як покупцем, був прийнятий, що підтверджується товарно - транспортними накладними, підписаними представниками сторін без будь яких претензій, зауважень, належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи. Станом на момент розгляду справи доказів протилежного суду надано не було.

Твердження відповідача за первісним позовом, що уповноважені особи відповідача не підписували та не скріплювали печаткою договір поставки №2119 від 20.08.2020, специфікацію та додаткові угоди до договору поставки судом не приймаються, адже в судовому засіданні було досліджено електрону адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрекс" - ІНФОРМАЦІЯ_2, та встановлено наявність листування між сторонами щодо умов договору поставки №2119 від 20.08.2020.

Крім того, вимога №22 від 26.10.2020 про оплату товару в розмірі 180670 грн 39 коп., Фермерським господарством "Агро - Макс" була надіслана з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну адресу позивача за первісним позовом ІНФОРМАЦІЯ_2.

Статтею 22 Цивільного кодексу України визначено, що збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно зі ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною.

Для застосування такого виду цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, передбаченої ст. 224 Господарського кодексу України, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправність діяння боржника, тобто поведінка боржника має порушувати як приписи законодавства так і умови договору; 2) наявність збитків та їх розміру; 3) причинного зв`язку між порушенням стороною зобов`язання, що випливає з договору, та збитками; 4) наявність вини порушника зобов`язання, тобто особа, яка порушила зобов`язання несе відповідальність лише за наявності вини, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Таким чином, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками полягає у тому, що наслідки у вигляді збитків настають лише в результаті неправомірної поведінки відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.02.2020 у справі №910/7546/19.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.06.2019 у справі №920/85/18 викладено висновок щодо застосування статті 614 Цивільного кодексу України, про те, що "за змістом частин 1 та 2 статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, наявності збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вини. Відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань".

Відповідно до ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Умовами п. 6.2 договору поставки №2119 від 20.08.2020 у разі несвоєчасної поставки або не поставки товару, або його частини, постачальник сплачує штраф в розмірі 5% від вартості не поставленого (несвоєчасного поставленого) товару, і крім того, відшкодовує всі заподіяні цим збитки.

Господарським судом встановлено, що у зв`язку з несвоєчасною та повною поставкою Фермерським господарством "Агро - Макс" товару за договором поставки №2119 від 20.08.2020, між ТОВ «Агрекс» та Селянським (фермерським) господарством "Мрія" 18.11.2020 було укладено договір поставки №2269, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти і оплатити насіння соняшнику врожаю 2020 року в кількості 200 тон, за ціною 19000 грн 00 коп. за одну тону, на суму 3800000 грн 00 коп., у зв`язку з чим ТОВ «Агрекс» здійснило додаткові витрати на оплату поставки товару - насіння соняшнику врожаю 2020 року в сумі 211534 грн 70 коп.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що у зв`язку з порушенням Фермерським господарством "Агро - Макс" строків поставки товару за договором поставки №2119 від 20.08.2020, Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрекс" були завдані збитки в розмірі 211534 грн 70 коп. (різниця в ціні за одну тону за договором поставки №2119 від 20.08.2020 - 10000,00 грн, та за договором поставки №2269 від 18.11.2020, з урахуванням перерахунку за одну тону - 18990,00 грн, складає 8990,00 грн помноженої на кількість не поставленого товару в кількості 23,53 тони).

За таких обставин, вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрекс" про стягнення з Фермерського господарства «Агро - Макс» збитків в розмірі 2115345 грн 70 коп. є законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимоги про стягнення з Фермерського господарства «Агро - Макс» штрафу за порушення строків поставки товару, господарський суд зазначає наступне.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до умов п.6.2. договору поставки у разі несвоєчасної поставки або не поставки товару, або його частини, постачальник сплачує штраф в розмірі 5% вартості не поставленого (несвоєчасно поставленого) товару і, крім того, відшкодовує всі заподіяні цим збитки. В разі несвоєчасної поставки або не поставки товару, або його частини, на строк понад десять календарних днів, постачальник також додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 10% від вартості непоставленого (несвоєчасно поставленого) товару або його частини.

Господарським судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрекс" заявлено до стягнення штраф в розмірі 15% від вартості несвоєчасно поставленого товару (23,53 тони х 10000,00 грн за одну тону х 15% (5%+10%) = 35295,00 грн.

Господарський суд зазначає, що одночасне стягнення штрафу в розмірі 5% за несвоєчасно поставлений товар та додаткове стягнення штрафу в розмірі 10% за несвоєчасно поставлений товар на строк понад десять календарних днів, за один і той же період є неможливим, оскільки є притягненням відповідача до подвійної відповідальності за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

За таких обставин, вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрекс" про стягнення з Фермерського господарства "Агро - Макс" штрафу є законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимим доказами, але такою що підлягає задоволенню частково, а саме стягнути з Фермерського господарства «Агро - Макс» штраф в розмірі 23530 грн 00 коп.

Судовий збір за подання первісного позову покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо зустрічного позову Фермерського господарства "Агро - Макс» про стягнення з ТОВ «Агрекс» заборгованості в розмірі 180670,39 грн, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 татті 172 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Пунктом 1 статті 691 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Пунктом 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 статті 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

В частині 1 статті 530 Цивільного кодексу України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В частині 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, 20.08.2020 між сторонами була укладена специфікація №1 до договору поставки №2119 від 20.08.2020, відповідно до умов якої постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти і оплатити насіння соняшнику врожаю 2020 року у кількості та за цінами, а саме до 15.10.2020 поставити 100 тон товару на загальну суму 997520 грн 60 коп., в тому числі ПДВ 20% - 166253,43 грн (п.1. специфікації в редакції додаткової угоди від 04.09.2020).

Відповідно до п.2 сторони погодили, що оплата за товар здійснюється наступним чином: попередня оплата 500000 грн 00 коп., в тому числі ПДВ 20%, протягом п`яти банківських днів з дати укладення сторонами специфікації; остаточні розрахунки з оплати другої частини вартості поставленого товару здійснюються протягом п`яти банківських днів з дати поставки постачальником товару, у кількості, передбаченій п.1 специфікації, але не раніше отримання покупцем квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, на всю кількість поставленого товару, відповідно до пп. 4.6. договору та отримання покупцем від постачальника засобами електронного зв`язку всіх узгоджених між сторонами і підписаних з боку постачальника первинних документів, що підтверджують поставку товару.

На виконання умов договору, відповідач за зустрічним позовом здійснив 50% попередню оплату товару за договором поставки №2119 від 20.08.2020 відповідно до п.1 специфікації №1 від 20.08.2020, що підтверджується платіжним дорученням №7836 від 21.08.2020.

Позивач за зустрічним позовом відповідно до товарно - транспортних накладних поставив відповідачу товар (насіння соняшнику) в кількості 76,470 тон на суму 680670,39 грн.

26.10.2020 Фермерське господарство надіслало на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрекс" вимогу про оплату товару №22, в якій вимагало у семиденний строк з дня пред`явлення вимоги, оплатити поставлений товар у вересні 2020 у розмірі 180670,39 грн.

Враховуючи вищевикладене, господарським судом встановлено, що відповідач за зустрічним позовом належним чином виконав зобов`язання за договором поставки №2119 від 20.08.2020 та здійснив відповідно до платіжного доручення №7836 від 21.08.2020 попередню оплату в розмірі 50% від поставленого товару на суму 50000,00 грн, однак, позивач за зустрічним позовом зобов`язання по повній поставці товару в кількості 100 тон на суму 99752,60 грн, відповідно до п.1 специфікації не виконав, а поставив товар в кількості 76,47 тони на суму 680670,39 грн.

Оскільки позивачем за зустрічним позовом зобов`язання щодо поставки товару в строк до 15.10.2020 в кількості 100 тон на загальну суму 997520,60 грн здійснено не було, відповідно до п.2 специфікації до договору строк остаточного розрахунку за поставлений товар не настав, у зв`язку з чим, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога Фермерського господарства "Агро - Макс" про стягнення заборгованості в розмірі 180670,39 грн не є законною та обґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Разом з цим, 10.03.2020 від Фермерського господарства «Агро - Макс» надійшла заява від 04.03.2021 про вирішення питання щодо судових витрат після ухвалення рішення по справі.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Приписами ч. 1 та ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторону пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються зокрема у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні зустрічного позову, судові витрати, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст.ст. 129, 221, 232-233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрекс" до Фермерського господарства "Агро - Макс" про стягнення 246829 грн 70 коп. - задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Агро - Макс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрекс" заборгованість за договором поставки №2119 від 20.08.2020 в розмірі 235064 грн 70 коп., в тому числі збитки в розмірі 211534 грн 70 коп., штраф в розмірі 23530 грн 00 коп., та витрати зі сплати судового збору в розмірі 3525 грн 97 коп.

3. В іншій частині первісного позову відмовити.

4. Видати позивачу за первісним позовом наказ після набрання рішенням законної сили.

5. У задоволенні зустрічного позову Фермерського господарства "Агро - Макс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрекс" про стягнення 180670 грн 39 коп. - відмовити.

6. Судові витрати покласти на позивача за зустрічним позовом.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрекс" (місцезнаходження: вул. Миколи Гайцана, буд. 6, кв. 4, м. Київ, 01010, ідентифікаційний код юридичної особи 25602906)

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) - Фермерське господарства "Агро - Макс" (місцезнаходження: вул. Єременка, 137А, смт. Марківка, Марківський р-н., Луганська область, 92400, ідентифікаційний код юридичної особи - 37587044)

Повний текст рішення складено та підписано 29.03.2021.

Суддя С.В. Масловський