УХВАЛА

про залишення заяви без руху

06 квітня 2021 року м. Чернігівсправа №927/338/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В.,

перевіривши заяву №б/н від 02.04.2021, що сформована в системі "Електронний суд"

боржника: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

АДРЕСА_1

ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи-підприємця

05.04.2021 до Господарського суду Чернігівської області через систему "Електронний суд" надійшла заява про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Провадження у справах про банкрутство регулюється Кодексом України з процедур банкрутства (КУзПБ), Господарським процесуальним кодексом України (ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Згідно ст. 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.116 КУзПБ).

Частина 3 статті 116 КУзПБ містить перелік документів, що додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до п.12 ч.3 ст.116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи мають бути надані докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Статтею 30 КУзПБ врегульовані винагорода та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Так, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 2270,00грн.

Отже, при поданні зави мають бути надані докази авансування боржником на депозитний рахунок суду (реквізити депозитного рахунку Господарського суду Чернігівської області: одержувач коштів - Господарський суд Чернігівської області, код ЄДРПОУ - 03500068, рахунок - UA 0015951, банк - Державна казначейська служба України, МФО - 820172) винагороди керуючому реструктуризацією у розмірі 34050грн (2270х5х3).

Боржником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не додано доказів авансування винагороди арбітражному керуючому.

Натомість фізичною особою ОСОБА_1 до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додано:

- заяву арбітражного керуючого Стук І.М. №01/04/21-01 від 01.04.2021 про участь у справі про неплатоспроможність боржника;

- клопотання від 01.04.2021, в якому заявник просить суд створити Фонд кредиторами для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. В обґрунтування клопотання боржник посилається на відсутність у нього грошових коштів для сплати винагороди арбітражному керуючому, яка є обов`язковою, та наявність 34 кредиторів, які можуть долучитися до фонду і сплатити винагороду арбітражному керуючому, що надасть можливість розпочати провадження у справі про неплатоспроможність;

- клопотання про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражному керуючому від 01.04.2021, в якому просить суд, з огляду на те, що у боржника відсутні кошти і реальна можливість сплатити авансовий внесок одноразово, звільнити боржника від сплати винагороди арбітражному керуючому на момент подання заяви та включити цю суму винагороди керуючому реструктуризацією до загального боргу боржника із можливістю її першочергового стягнення під час реструктуризації на 60 місяців, або включити цю суму винагороди керуючому реструктуризацією за рахунок коштів фонду кредиторів, створеного для оплати винагороди арбітражним керуючим із можливістю її першочергової оплати саме з фонду, чи включити цю суму винагороди керуючому реструктуризацією після закінчення відстрочки на умовах передбачених Планом реструктуризації (відстрочення), схваленим зборами кредиторів та затвердженим господарським судом - при реальному покращенні матеріального стану боржника. При цьому, у клопотанні боржник, використовуючи практику Європейського суду з прав людини, ототожнив винагороду арбітражного керуючого та судовий збір;

- клопотання від 01.04.2021 про витребування відомостей про всі наявні рахунки боржника у тому числі депозитні, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках. В обґрунтування клопотання боржник посилається на те, що не має можливості надати суду дану інформацію у зв`язку з тим, що ані Національний банк України, ані Фіскальні служби таку інформацію на запит громадянина не надають.

Розглянувши клопотання боржника про створення Фонду кредиторів для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, про звільнення боржника від сплати винагороди арбітражному керуючому на момент подання заяви, суд зазначає наступне.

Обов`язок боржника авансувати вищенаведену суму до звернення з відповідною заявою до суду передбачений КУзПБ і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, встановленою ст.116 КУзПБ. При цьому, Кодекс не містить умов та не передбачає права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому на етапі подання заяви та вирішення судом питання про її прийняття до розгляду. Не містить Кодекс і повноважень суду звільнити або відстрочити авансування зазначених витрат за аналогією із судовим збором.

Згідно ст.1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Вказаний Закон встановлює обов`язковість сплати судового збору у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб за подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство і не передбачає сплати судового збору, якщо таку заяву подає боржник (виняток становлять заяви про затвердження плану санації, реструктуризації, але які подаються до відкриття провадження у справі про банкрутство).

Отже, на заявника - боржника в даній справі не покладено обов`язок сплати судового збору, тому всі його посилання на неможливість сплатити авансування винагороду керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, обмеження доступу до правосуддя та практику Європейського суду з прав людини з цього приводу є недоречними.

Винагорода арбітражному керуючому, як передбачено ст.30 КУПБ, це плата арбітражному керуючому за виконання ним своїх повноважень.

Статтею 10 КУзПБ встановлено, що арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності.

Пунктом 3 ч.1 ст.12 цього Кодексу передбачено право арбітражного керуючого отримувати винагороду в розмірі та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Отже, виходячи з юридичної природи винагороди арбітражного керуючого, звільнення від її сплати не вплине на баланс інтересів держави та заявника в цій справі, оскільки є лише платою суб`єкту незалежної професійної діяльності за виконання ним своїх обов`язків. В той же час звільнення заявника від авансування такої винагороди на етапі подання заяви вплине на баланс інтересів боржника та арбітражного керуючого, позбавивши останнього права на своєчасне отримання винагороди в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень (абз.5 ч.2 ст.3 КУзПБ).

Не можуть бути прийняті і посилання боржника на норми КУзПБ, які встановлюють право кредиторів встановлювати винагороду арбітражному керуючому, як обґрунтування можливості звільнення боржника від авансування винагороди арбітражного керуючого шляхом перекладання такого обов`язку на кредиторів на етапі прийняття заяви до розгляду з наступних підстав.

Порядок сплати основної грошової винагороди чітко врегульований абзацами 6,7 ч.2 ст.30 КУПБ і не допускає подвійного тлумачення.

Так, цими нормами встановлено, що сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Норми, на які посилається боржник, врегульовують лише права кредиторів щодо виплати грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого.

Так, ч.5 ст.30 КУзПБ встановлено, що кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Частиною 4 ст.114 КУзПБ (для процедури неплатоспроможності фізичної особи) передбачено, що кредитори мають право за рахунок власних коштів встановити арбітражному керуючому додаткову винагороду.

Суд звертає увагу заявника на те, що мова йде про кредиторів, тобто осіб, статус яких буде визначений судом після відкриття провадження у справі у підготовчому засіданні (протягом 15 днів з дня прийняття заяви - ст.117), публікації відповідного оголошення, розгляду кредиторських вимог арбітражним керуючим та подання результатів розгляду до суду (30 днів з дня підготовчого засідання - ст.119), попереднього засідання суду (не пізніше 60 днів з дня відкриття провадження у справі - ст.122), проведення зборів кредиторів (не пізніше 14 днів після попереднього засіданні - ст.122, 123).

Отже, як слідує зі змісту наведених норм, перші збори кредиторів, на яких можливе прийняття рішення, зокрема, про створення фонду для авансування винагороди арбітражному керуючому, можливі після спливу щонайменше тримісячного строку з моменту подання до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Сам термін "авансування" передбачає сплату наперед, в даному випадку до вчинення будь-яких дій арбітражним керуючим.

Отже, комітет кредиторів чи збори кредиторів в силу закону не мають змоги авансувати грошову винагороду арбітражному керуючому до відкриття провадження у справі і тому не можуть на етапі прийняття судом заяви боржника підміняти останнього в обов`язку відповідного авансування.

Також, виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що ч.5 ст.30 КУзПБ врегульовує порядок (але не обов`язковий, а можливий) авансування кредиторами винагороди, яка має виплачуватись арбітражному керуючому після тримісячного строку виконання ним своїх повноважень.

Стаття 116 КУзПБ не містить альтернативного положення про можливість розподілити між кредиторами зобов`язання сплатити кошти на відшкодування витрат арбітражного керуючого (винагороду), пов`язаних з виконанням повноважень у справі, а також створення фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

При цьому, підстави для застосування судом аналогії закону в даному конкретному випадку відсутні у зв`язку з однозначним врегулюванням даного питання про обов`язок боржника-фізичної особи здійснити авансування винагороди арбітражного керуючого в момент звернення із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Суд звертає увагу боржника, що внаслідок аналізу вищенаведених норм у їх сукупності слід дійти висновку, що питання про звільнення заявника від авансування винагороди арбітражного керуючого знаходиться поза компетенцією суду.

Також, є помилковим посилання заявника на практику Верховного Суду, викладену у постанові від 01.08.2018 у справі №912/1783/16, оскільки у цій постанові Верховний Суд висловив правову позицію щодо застосування норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який на даний час втратив чинність і до спірних правовідносин щодо обов`язку авансування винагороди арбітражного керуючого застосовуватись не може.

При цьому, Законом України "Про судовий збір" не передбачено сплати судового збору за подання заяви фізичною особою про порушення справи про банкрутство. Зазначене обґрунтовує виконання державою свого позитивного обов`язку забезпечення доступу неплатоспроможних фізичних осіб до правосуддя у справах про банкрутство у спосіб не встановлення для таких фізичних осіб ставок судового збору за звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Разом з тим, законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цією особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до частин другої, шостої статті 43 Конституції України.

Зазначене не позбавляє можливості боржника (фізичної особи) укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи та відповідного звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) до суду про призначення його керуючим реструктуризацією у справу про банкрутство фізичної особи, яке подається разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Місцевий суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/726/20.

За таких обставин, клопотання заявника про звільнення боржника від сплати авансування винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень та клопотання про створення фонду кредиторами для сплати винагороди арбітражному керуючому задоволенню не підлягають.

Щодо клопотання боржника про витребування відомостей про всі наявні рахунки боржника у тому числі депозитні, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог п.8 ст. 116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках.

Доводи боржника щодо необхідності звертатись до всіх банківських установ з метою отримати відповідні довідки про всі наявні рахунки боржника є помилковими. Так, інформація про розмір грошових коштів на рахунках у банках подається за наявності таких, а в разі їх відсутності - суду має бути подана інформація про відсутність коштів на рахунках, засвідчена самим боржником, який в свою чергу несе відповідальність за достовірність поданих відомостей.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні клопотання боржника про витребування відомостей про всі наявні рахунки.

Щодо заяви арбітражного керуючого Стук І.М. про участь у справі про неплатоспроможність боржника, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 21 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією у разі відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.

Заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім відомостей, передбачених частиною першою статті 34, частиною другою статті 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією.

Ініціюючий кредитор або боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 28 цього Кодексу.

Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), призначає арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, розпорядником майна або керуючим реструктуризацією.

У разі якщо заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не містить пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією або до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не додано заяви цього арбітражного керуючого про участь у справі, або з підстав, визначених частиною третьою статті 28 цього Кодексу, цього арбітражного керуючого не може бути призначено розпорядником майна або керуючим реструктуризацією, або заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство подано боржником - юридичною особою, призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією здійснюється господарським судом самостійно з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, у порядку, що діяв до дня введення цього Кодексу в дію, шляхом застосування автоматизованої системи.

У порушення вказаних вимог, заява боржника про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не містить пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого реструктуризацією.

Таким чином, заява боржника про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подана без дотримання вимог Кодексу України з процедур банкрутства та ГПК України.

Відповідно до ч.3. ст.37 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

За змістом ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає за необхідне залишити заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи без руху та надати боржнику строк у 10 днів з дня отримання цієї ухвали для усунення зазначених недоліків шляхом подання до суду: доказів внесення на депозитний рахунок Господарського суду Чернігівської області 34050,00грн авансування боржником винагороди арбітражному керуючому (реквізити депозитного рахунку Господарського суду Чернігівської області: одержувач коштів - Господарський суд Чернігівської області, код ЄДРПОУ - 03500068, рахунок - UA 0015951, банк - Державна казначейська служба України, МФО - 820172); відомостей про всі наявні рахунки боржника (у т.ч. депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках; пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого реструктуризацією.

Керуючись ст. 30, 113, 114, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотань від 01.04.2021 про звільнення боржника від сплати авансування винагороди керуючому реструктуризацією, про створення фонду кредиторами для сплати винагороди арбітражному керуючому та про витребування відомостей про всі наявні рахунки боржника.

2.Заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи залишити без руху.

3.Встановити ОСОБА_1 строк у 10 (десять) днів з дня вручення ухвали суду на усунення недоліків заяви, зазначених в ухвалі.

4.Роз`яснити ОСОБА_1 , що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається заявнику згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України та ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвала складена та підписана 06.04.2021.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/