ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.03.2021 Справа № 920/20/21
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Соп`яненко О.Ю., за участю секретаря судового засідання Молодецької В.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи №920/20/21

за позовом: Фермерського господарства "Шапран Олексій Максимович" (42513, Сумська область, Липоводолинський район, с. Берестівка, вул. Молодіжна, 12, ),

до відповідачів: 1. Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (40000, м.Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 25, ),

2. Липоводолинської селищної ради (42500, Сумська область, смт. Липова Долина, вул. Роменська, 10, ),

про визнання права постійного користування землею,

за участю представників сторін:

від позивача: Воронець Н.Б., адвокат;

від відповідачів: 1.не з`явився;

2.не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач згідно вимог позовної заяви просить суд визнати за Фермерським господарством "Шапран Олексій Максимович" право постійного користування на земельну ділянку площею 12,2214 га, кадастровий номер: :01:003:0447, розташовану на території Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, призначену для ведення селянського (фермерського) господарства, яка була надана ОСОБА_1 (який, як засновник, створив Фермерське господарство "Шапран Олексій Максимович") на підставі державного акту на право постійного користування землею серії СМ №00038, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №26 від 12.07.1996 року; визнати за Фермерським господарством "Шапран Олексій Максимович" право постійного користування на земельну ділянку площею 2,3000 га, кадастровий номер: :01:003:0430, розташовану на території Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, призначену для ведення селянського (фермерського) господарства, яка була надана ОСОБА_1 (який, як засновник, створив Фермерське господарство "Шапран Олексій Максимович") на підставі державного акту на право постійного користування землею серії СМ №00038, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №26 від 12.07.1996 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що спірна земельна ділянка була надана в постійне користування ОСОБА_1 (колишньому засновнику СФГ) на підставі рішення Липоводолинської районної ради народних депутатів від 22.09.1992, який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. У разі смерті громадянина - засновника СФГ відповідні юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки, яка була надана засновнику саме для ведення фермерського господарства, зберігаються за цією юридичною особою до часу припинення діяльності фермерського господарства у встановленому порядку.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 20.01.2021 відкрито провадження у справі № 920/20/21 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 16.02.2021. Розгляд справи неодноразово відкладався.

Згідно ухвали суду від 16.02.2021підготовче провадження у справі закрите, розгляд справи по суті призначено на 18.03.2021.

16.02.2021 відповідачем 1 подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки відсутнє підтвердження переоформлення права користування земельною ділянкою, отримання її у власність, передачі спірної земельної ділянки до складеного капіталу господарства, то така земельна ділянка є самовільно зайнятою.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що Рішенням Липоводолинської районної ради народних депутатів 22.09.1992 громадянину ОСОБА_1 було надано в оренду на 15 років земельну ділянку загальною площею 36 га для створення селянського (фермерського) господарства із земель запасу Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області.

19.10.1992 було зареєстровано ФГ Шапран Олексія Максимовича.

На підставі рішення Липоводолинської районної ради народних депутатів «Про переведення земельних ділянок з тимчасового дострокового користування (на умовах оренди) в постійне користування» від 29.11.1994 громадянину ОСОБА_1 був виданий Державний акт на право постійного користування землею серії СМ № 00038 від 12.07.1996, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 26.

2 квітня 2003 року розпорядженням голови Липоводолинської районної державної адміністрації Сумської області № 156 «Про внесення доповнень до установчих документів селянського (фермерського) господарства «Шапран О.М.» було прийнято рішення зареєструвати доповнення до установчих документів Фермерського господарства «Шапран Олексій Максимович», якими до складу членів фермерського господарства було введено громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як сина та дружину засновника відповідно.

31 березня 2003 року розпорядженням голови Липоводолинської районної державної адміністрації Сумської області № 149 «Про надання дозволу на складення технічної документації по виділенню земельних ділянок у приватну власність для ведення селянських (фермерських) господарств на території Берестівської сільської ради» було надано членам Фермерського господарства «Шапран Олексій Максимович» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дозвіл на складення технічної документації по виділенню земельних ділянок в розмірі земельних часток (паїв) у приватну власність за рахунок земель постійного користування зазначеного господарства по Берестівській сільській раді для ведення селянських (фермерських) господарств.

На підставі даного розпорядження, члени ФГ «Шапран О.М.», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , замовили виготовлення технічної документації по складанню державних актів на право власності на земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю).

12 грудня 2003 року розпорядженням голови Липоводолинської районної державної адміністрації Сумської області № 707 «Про затвердження технічної документації та надання у власність земельних ділянок членам Фермерського господарства «Шапран О.М.» на території Берестівської сільської ради» було: затверджено технічну документацію по складенню державних актів на право власності на земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) членам Фермерського господарства «Шапран О.М.» на території Берестівської сільської ради; надано у власність земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) членам і Фермерського господарства «Шапран О.М.» із земель, що знаходяться у постійному користуванні фермерського господарства на території Берестівської сільської ради для ведення селянських (фермерських) господарств: ОСОБА_3 5,62 га, із них: рілля - 4,16 га, сіножаті - 1,49 га; ОСОБА_2 5,95 га, із них: рілля - 4,42 га, сіножаті - 1,53 га; вирішено видати гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відповідні державні акти на право власності на земельні ділянки.

25.02.2004 членам ФГ «Шапран О.М.» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було видано відповідні державні акти на право власності на земельні ділянки (а.с.42-43).

В результаті виділення земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) членам Фермерського господарства «Шапран О.М.» ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , площа земельної ділянки, що перебуває у постійному користуванні фермерського господарства на території Берестівської сільської ради для ведення селянського (фермерського) господарства, зменшилася до 14,9 га, із них: рілля - 14,42 га, сіножаті - 0,48 га.

В березні 2006 року на загальних зборах засновників Фермерського господарства «Шапран Олексій Максимович» були прийняті рішення вивести зі складу засновників та звільнити від виконання обов`язків голови фермерського господарства ОСОБА_1 , у зв`язку із досягненням пенсійного віку та на підставі поданої ним заяви, а також обрати головою фермерського господарства ОСОБА_2 .

20 березня 2006 року відповідні зміни до установчих документів ФГ «Шапран О.М.» були зареєстровані державним реєстратором з номером запису 1000111.

У 2019 роді, під час проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності, було виготовлено та затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населених пунктів) на території Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області і було встановлено точні площі, межі, місця розташування земель, а також присвоєно кадастрові номери земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні ФГ «Шапран О.М.».

В результаті чого було сформовано земельну ділянку площею 2,3000 га, кадастровий номер :01:003:0430, розташовану на території Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, призначену для ведення фермерського господарства та земельну ділянку площею 12,2214 га, кадастровий номер :01:003:0447, розташовану на території Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, призначену для ведення фермерського господарства.

18 листопада 2019 року ОСОБА_1 зареєстрував в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно своє право постійного користування на земельну ділянку площею 2,3000 га, кадастровий номер :01:003:0430 та на земельну ділянку площею 12,2214 га, кадастровий номер :01:003:04 47.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 від 24.06.2020 і складено актовий запис про смерть № 119 від 24.06.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у разі смерті громадянина - засновника СФГ відповідні правомочності та юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки, яка була надана засновнику саме для ведення фермерського господарства, зберігаються за цією юридичною особою до часу припинення діяльності фермерського господарства у встановленому порядку.

Згідно із частиною першою статті 51 Земельного кодексу України (у редакції Закону, на момент створення ФГ "Шапран Олексій Максимович") громадяни, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство (включаючи й тих, хто переїздить з іншої місцевості), для одержання земельної ділянки у власність або користування подають до сільської, селищної, міської, районної Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки заяву, яку підписує голова створюваного селянського (фермерського) господарства.

Відповідно до положень статті 7 Земельного кодексу України користування землею може бути постійним або тимчасовим. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства.

Згідно із частиною першою статті 23 Земельного кодексу України право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Судом встановлено, що на момент надання земельної ділянки ОСОБА_1 , земельна ділянка на праві постійного землекористування для ведення ФГ надавалась не як громадянину України, а як спеціальному суб`єктові - голові створюваного селянського (фермерського) господарства.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2009-XII "Про селянське (фермерське) господарство" (у редакції Закону від 23 липня 1993 року № 3312-XII; втратив чинність 29 липня 2003 року - з моменту набрання чинності Законом України від 19 червня 2003 року № 973-IV "Про фермерське господарство") після одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування землею або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-денний термін державній реєстрації у Раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку, тобто за місцем розташування земельної ділянки. Після відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, та державної реєстрації селянське (фермерське) господарство набуває статусу юридичної особи.

Таким чином, законодавством, чинним на момент створення ФГ "Шапран Олексій Максимович", було передбачено одержання земельної ділянки як обов`язкової умови для набуття правосуб`єктності СФГ як юридичної особи. Водночас одержання громадянином державного акта, яким посвідчувалося право на земельну ділянку для ведення СФГ, зобов`язувало таку фізичну особу в подальшому подати необхідні документи до відповідної місцевої ради для державної реєстрації СФГ. Тобто закон не передбачав права громадянина використовувати земельну ділянку, надану йому в користування для ведення СФГ, без створення такого СФГ.

19 червня 2003 року було прийнято новий Закон України № 937-IV "Про фермерське господарство" (далі - Закон № 937-IV), яким Закон України "Про селянське (фермерське) господарство" № 2009-XII визнано таким, що втратив чинність.

У статті 1 Закону № 937-IV вказано, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Згідно із частиною першою статті 5, частиною першою статті 7 Закону № 937-IV право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою (стаття 8 Закону № 937-IV).

Отже, й на сьогодні можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) такій фізичній особі земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

Фермерське господарство (у будь-якій його формі) ініціюється для подальшої діяльності з виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, з метою отримання прибутку, що відповідає наведеному у статті 42 Господарського кодексу України визначенню підприємництва як самостійної, ініціативної, систематичної, на власний ризик господарської діяльності, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Формування програми діяльності, залучення матеріально-технічних, фінансових та інші види ресурсів, використання яких не обмежено законом, є складовими елементами здійснення підприємницької діяльності в розумінні статті 44 Господарського кодексу України. При цьому можливість реалізації громадянином права на здійснення підприємницької діяльності у вигляді фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) громадянину земельних ділянок відповідного цільового призначення.

Враховуючи законодавчі обмеження у використанні земельної ділянки іншим чином, ніж це передбачено її цільовим призначенням, а також правові наслідки використання чи невикористання земельної ділянки не за її цільовим призначенням, надана громадянину у встановленому порядку для ведення фермерського господарства земельна ділянка в силу свого правового режиму є такою, що використовується виключно для здійснення підприємницької діяльності, а не для задоволення особистих потреб. Суб`єктом такого використання може бути особа - суб`єкт господарювання за статтею 55 Господарського кодексу України.

З аналізу приписів статей 1, 5, 7, 8 Закону № 937-IV можна зробити висновок, що після отримання земельної ділянки фермерське господарство має бути зареєстроване у встановленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи.

З цього часу обов`язки землекористувача здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому надавалася відповідна земельна ділянка для ведення фермерського господарства.

Право користування земельною ділянкою може бути припинено лише з певних підстав, закріплених у законодавстві.

Так, статтею 141 Земельного кодексу України (у редакції Закону від 07.06.2020, на момент смерті ОСОБА_1 ) передбачено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати; набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

З викладеного вбачається, що підставою припинення права постійного користування земельною ділянкою, наданою громадянину для ведення фермерського господарства, є припинення діяльності такої юридичної особи як селянське (фермерське) господарство (фермерське господарство). У земельному законодавстві (як чинному на момент створення СФГ "Весна", так і з 01 січня 2002 року й до сьогодні) така підстава припинення права постійного користування фермерським господарством земельною ділянкою свого засновника як смерть громадянина - засновника СФГ відсутня.

З урахуванням викладеного, у разі смерті громадянина - засновника селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) право постійного користування земельною ділянкою, наданою для ведення фермерського господарства його засновнику, не припиняється зі смертю цієї особи, а зберігається за фермерським господарством, до якого воно перейшло після створення фермерського господарства.

Вказаної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 у справі № 922/989/18.

Як встановлено судом, після отримання громадянином ОСОБА_1 Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації, останнім засновано ФГ "Шапран Олексій Максимович", яке зареєстроване як юридична особа.

Тобто у правовідносинах користування спірною земельною ділянкою з дня державної реєстрації СФГ воно набуло права та обов`язки землекористувача .

22 вересня 2005 року Конституційний Суд України ухвалив рішення № 5-рп/2005, згідно з яким визнав неконституційним пункт 6 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України від 25 жовтня 2001 року щодо обов`язку переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або на право оренди. Конституційний Суд України вказав, що немає підстав визнавати неконституційною статтю 92 ЗК України від 25 жовтня 2001 року, оскільки використання у ній терміна "набувають" (який означає "ставати власником чого-небудь, здобувати що-небудь") вказує на те, що ця стаття не обмежує і не скасовує чинне право постійного користування земельними ділянками, набуте в установлених законодавством випадках станом на 1 січня 2002 року до його переоформлення (абзац 11 пункту 5.3 мотивувальної частини вказаного рішення).

Отже, право постійного користування земельною ділянкою, набуте у встановленому порядку до 1 січня 2002 року, не втрачається внаслідок його непереоформлення користувачем, який за ЗК України від 25 жовтня 2001 року не є суб`єктом такого права. Громадяни та юридичні особи, які до 01 січня 2002 року отримали у постійне користування земельні ділянки, правомочні використовувати отримані раніше земельні ділянки на підставі цього правового титулу без обов`язкового переоформлення права постійного користування на право власності на землю чи на право оренди землі.

Вказаної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 у справі № 179/1043/16-ц та у постанові від 23.06.2020 у справі № 922/989/18.

Враховуючи викладене, право постійного користування земельною ділянкою, яке від засновника перейшло до ФГ "Шапран Олексій Максимович", не припинилося ані через смерть засновника, ані через зміни у земельному законодавстві.

З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та правомірними і задовольняє їх. Заперечення відповідача спростовуються наведеним вище.

Враховуючи те, що позивачем не заявлено про стягнення судового збору з відповідача, суд, сплачений судовий збір, залишає за позивачем.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити повністю.

2. Визнати за Фермерським господарством "Шапран Олексій Максимович" (42513, Сумська область, Липоводолинський район, с. Берестівка, вул. Молодіжна, 12, ) право постійного користування на земельну ділянку площею 12,2214 га, кадастровий номер: :01:003:0447, розташовану на території Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, призначену для ведення селянського (фермерського) господарства, яка була надана ОСОБА_1 (який, як засновник, створив Фермерське господарство "Шапран Олексій Максимович") на підставі державного акту на право постійного користування землею серії СМ №00038, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №26 від 12.07.1996 року.

3. Визнати за Фермерським господарством "Шапран Олексій Максимович" (42513, Сумська область, Липоводолинський район, с. Берестівка, вул. Молодіжна, 12, ) право постійного користування на земельну ділянку площею 2,3000 га, кадастровий номер: :01:003:0430, розташовану на території Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, призначену для ведення селянського (фермерського) господарства, яка була надана ОСОБА_1 (який, як засновник, створив Фермерське господарство "Шапран Олексій Максимович") на підставі державного акту на право постійного користування землею серії СМ №00038, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №26 від 12.07.1996 року.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 29.03.2021.

Суддя О.Ю. Соп`яненко