ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2021 р. Справа№ 910/13669/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Мальченко А.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "РПС Інжиніринг"

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2020 (повний текст постанови складено 16.12.2020)

у справі № 910/13669/20 (суддя Плотницька Н.Б.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РПС Інжиніринг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промклімат"

про стягнення 188 730 грн 00 коп., -

В С Т А Н О В И В :

У 2020 році Товариство з обмеженою відповідальністю "РПС Інжиніринг" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промклімат" про стягнення 188 730 грн 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами договору від 18.04.2017 № 180403 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо поставки товару у встановлений договором строк, у зв`язку з чим в останнього виник обов`язок з повернення суми попередньої оплати у розмірі 188 730 грн. 00 коп.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.12.2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства протягом строку дії договору належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання поставки товару, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виник обов`язок з повернення попередньої оплати у розмірі 188 730 грн 00 коп., що також не було спростовано відповідачем, оскільки останнім не надано доказів поставки товару або повернення суми попередньої оплати на загальну суму 188 730 грн 00 коп. Втім, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що обладнання згідно з пунктом 4.2. договору повинно було бути поставлено протягом 60 календарних днів від моменту оплати вказаного обладнання, тобто до 24.06.2017, тоді як позивач звернувся з позовом до суду 10.09.2020, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 188 730 грн. 00 коп. не підлягають задоволенню у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "РПС Інжиніринг" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2020 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що при прийняті рішення місцевим господарським судом не було враховано та застосовано п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України разом зі ст. 257 ЦК України, відповідно до яких, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину, відтак строки позовної давності не закінчилися.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "РПС Інжиніринг" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2020, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

10.02.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Товариства з обмеженою відповідальністю "РПС Інжиніринг" надійшли письмові пояснення по справі.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 18.04.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "РПС Інжиніринг" (замовник за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промклімат" (виконавець за договором) укладено договір № 180403 (далі - договір), відповідно до умов якого виконавець зобов`язується поставити замовникові обладнання для системи вентиляції (далі - обладнання) для приміщення за вказаною нижче адресою, а замовник прийняти і оплатити обладнання.

Відповідно до пункту 1.2. договору номенклатура та кількість обладнання, зазначені в додатку № 1 до даного договору "специфікація обладнання".

Згідно з пунктом 1.3. договору місце поставки обладнання - м. Київ, вул. Б. Гмирі, 6.

За умовами пункту 3.1. договору ціна цього договору становить 188 730 грн 00 коп., в тому числі ПДВ 20 % - 31 455 грн. 00 коп.

Пунктами 4.1., 4.2. договору унормовано, що замовник здійснює авансову оплату постачальнику на підставі рахунку-фактури у розмірі 188 730 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 20 % - 31 455 грн. 00 коп.

Термін поставки обладнання - 60 календарних днів від моменту оплати вказаного обладнання.

Термін дії договору: початок - 18.04.2017, закінчення - 31.12.2017 (пункт 6.1. договору).

Також, місцевим господарським судом встановлено, що на виконання умов укладеного договору від 18.04.2017 № 180403 позивач здійснив попередню оплату на суму 188 730 грн. 00 коп., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням від 25.04.2017 № 136. (а.с. 15).

Тобто, враховуючи п. 4.2. відповідач був зобов`язаний поставити товар на протязі 60 днів з моменту оплати 25.04.2017, а саме до 24.06.2017 р.

Звертаючись з позовною заявою, позивач підкреслює, що відповідачем не здійснено поставку обладнання за Договором № 180403 від 18.04.2017 у визначеній специфікації кількості, а саме щодо поставки припливно-витяжної установки LGH-200RVXT у кількості 1 шт. та пульту керування PZ-60DR у кількості 1 шт., у зв`язку з чим останній просить стягнути суму попередньої сплати на підставі ч. 2 ст. 693 ЦК України.

В свою чергу, відповідач заперечує проти доводів позивача та зазначає, що останнім не надано докази на підтвердження факту не отримання ним обладнання зазначеного у специфікації.

Відповідач зазначає, що з метою виконання умов Договору щодо поставлення Позивачу обладнання ним було замовлено у ТОВ "ГЕОКЛІМАТ" відповідне обладнання. Листом №29091010-1 від 29.09.2020 (а.с. 80), ТОВ "ГЕОКЛІМАТ" у відповідь на запит відповідача повідомив, що 31.07.2017 ним було здійснено поставку кліматичного обладнання, у тому числі установки LGH-200RVXT у кількості 1 шт. та пульту керування PZ-60DR у кількості 1 шт. за адресою: м. Київ, вул. Б.Гмирі, 6.

Однак з вказаного листа не вбачається, що ТОВ "ГЕОКЛІМАТ" передав відповідне обладнання саме Позивачу. Видаткова накладна №РН-0000012 від 31.07.2017 р. (а.с. 83) містить відомості щодо отримання товару не відомою особою по договору № 124 від 31.07.20117 р., тобто по договору між відповідачем та ТОВ «Геоклімат»

Водночас, ТОВ «Промклімат» звертався до ТОВ "РПС Інжиніринг" із претензією від 12.11.2018 № 115 (а.с. 72-73) щодо оплати боргу за укладеними між ними договорами та підписання видаткових накладних.

Матеріали справи не містять підтвердження того, що відповідачем було надано (направлено) позивачу листа №115 від 12.11.2018, а відмітка на листі з вхідним номером та датою (вх.№4 від 13.11.2018) на яку посилається відповідач, як підтвердження отримання позивачем вказаного вище листа ніяк не підтверджує факту отримання уповноваженим представником позивача такого листа, так як і відсутні докази отримання, наданої до матеріалів справи, Претензії №26 від 13.02.2020.

Щодо тверджень відповідача викладених у відзиві на позовну заяву стосовно того, що за результатами здійснення господарської операції, а саме поставки кліматичного обладнання за Договором ним було зареєстровано податкову накладну №12 від 25.04.2017 та квитанцію про її реєстрацію на підставі якої у позивача виникло право нарахування податкового кредиту, слід зазначити насутпне.

Відповідно до ст. 187.1 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Оскільки саме у день зарахування суми попередньої оплати, сплаченої ТОВ «РПС ІНЖИНІРИНГ» за платіжним дорученням №136 від 25.04.2017, у відповідача виникли податкові зобов`язання, то факт складання та реєстрації податкової накладної жодним чином не підтверджує факту поставки обладнання відповідно до Специфікації обладнання (Додаток №1 до Договору), а лише є додатковим доказом надходження суми авансу на рахунок Відповідача.

З приводу того що на підтвердження факту поставки обладнання відповідачем до відзиву на позов було долучено заяву свідка громадянина ОСОБА_1 , яка засвідчена приватним нотаріусом КМНО Семенюк Л.О. від 02.10.2020 зареєстровано у реєстрі за №953.

З вказаної вище заяви вбачається, що громадянин Потеєнко В. О.брав участь у виконанні робіт з монтажу обладнання на об`єкті за адресою: м. Київ, вул. Б. Гмирі, 6 у тому числі установки Лоссней LGH-200RVXT (серійний номер 0037) і двох зовнішніх блоків PUHZ-ZRP200YKA (серійний номер 7Н1ZR37 7А00103) та PUH-P125YНA (серійний номер 7H1N521G 5E00035) у період з початку серпня по грудень 2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи, у подальшому, ТОВ "РПС Інжиніринг" уклав з ТОВ «Дженерал Монтаж» Договір на виконання робіт від 04.02.2019 №040219 за умовами якого ТОВ «Дженерал Монтаж» як виконавець зобов`язався виконати комплекс робіт з монтажу системи кондиціонування та вентиляції, термостатів керування температури по різних зонах на об`єкті Позивача, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Б. Гмирі, 6.

Відповідно до акту надання послуг №42 від 24.04.2019, підписаного ТОВ "РПС Інжиніринг" та ТОВ «Дженерал Монтаж», останнім виконано роботи з монтажу.

Однак, матеріали справи містять акт надання послуг №42 від 24.04.2019 (а.с. 20), який підтверджує, що саме ТОВ "Дженерал Монтаж" виконав роботи з монтажу на об`єкті Позивача за адресою: м. Київ, вул. Б. Гмирі, 6, зокрема, зовнішнього блоку PUH-P125YНA, факт отримання якого Позивачем не заперечується.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки є виключно правом покупця, а не продавця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, а тому останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

Відповідна позиція також викладена у постанові Верховного Суду №912/2275/17 від 20.02.2019.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами виконання належним чином умов договору щодо поставки обладнання для системи вентиляції для приміщення на об`єкті за адресою: м. Київ, вул. Б. Гмирі, 6.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском строку позовної давності з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у відзиві на позовну заяву міститься клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності до вимог про стягнення суми попередньої оплати.

Судом першої інстанції встановлено, що перебіг строку позовної давності починається з 25.06.2017 р. та спливає 25.06.2020 р., тоді як позивач звернувся до суду 10.09.2020 р., тобто з пропуском строку позовної давності.

Однак, судом першої інстанції не було взято до уваги, що 2 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID- 19)" (далі - Закон № 540-ІХ), яким розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (далі ЦК України) доповнено пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.".

Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID 19" (з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №343 від 04.05.2020 року) з 12 березня до 22 травня 2020 року в Україні введено карантин через спалах у світі коронавірусу COVID 19 з метою убезпечити населення України від розповсюдження гострої респіраторної хвороби та масового поширення вірусної інфекції коронавірусу.

Указом Президента України №87 від 13.03.2020 року введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.03.2020 року "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", яким констатовано, що епідемічна ситуація в Україні у зв`язку поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS - CoV-2" набула надзвичайно загрозливого характеру.

Дія карантину, встановленого вказаною вище постановою Кабінету міністрів України, на всій території України продовжувалася згідно з постановами № 392 від 20.05.2020 року, № 500 від 17.06.2020 року, №641 від 22.07.2020 року, № 760 від 26.08.2020 року, № 956 від 13.10.2020 року та № 1236 від 9.12.2020 року.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що у силу дії карантину та згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України строки визначені статтями 257, 258 ЦК України були продовжені на строк дії такого карантину.

Отже, з наведеного вбачається, що позивачем не пропущено строк позовної давності.

З огляду на викладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "РПС Інжиніринг" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2020 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2020 - скасуванню, з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог повністю.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, у відповідності до пунктів 1-4 частини 1 статті 277 ГПК України, є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів зазначає наступне.

З детального опису робіт виконаних адвокатом за договором № 639-20 від 25.08.2020 вбачається, що загальна кількість витраченого адвокатом часу на надання правової допомоги становить 7 годин та участь у двох судових засіданнях на суму 13 000 грн.

Колегія суддів дослідивши розрахунок суми судових витрат позивача (а.с. 220), зазначає, що адвокат Карась Б.О. під час розгляду даної справи №910/13669/20 в судових засіданнях представляв інтереси позивача, подавав позовну заяву (а.с. 1-24), відповідь на відзив (а.с. 104-118) та письмові пояснення (а.с. 146- 158).

Отже, з наданих доказів на підтвердження здійснених судових витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних із розглядом справи вбачається, що позивачем надано належні докази на підтвердження понесення ним в суді апеляційної інстанції витрат на професійну правничу допомогу адвоката у даній справі у розмірі та витрат, пов`язаних із розглядом справи у розмірі 13 000 грн. 00 коп., що є розумним розміром витрат позивача на послуги адвоката у даній справі.

Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у відповідності до вимог статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РПС Інжиніринг" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2020 у справі №910/13669/20 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2020 у справі №910/13669/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким:

« 1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промклімат" (03194, м. Київ, бульвар Кольцова, 5, кв. 192; ідентифікаційний код 38441208) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РПС ІНЖИНІРИНГ" (02140, м. Київ, проспект Миколи Бажана, 14-А; ідентифікаційний код 33148025) 188 730 (сто вісімдесят вісім тисяч сімсот тридцять) грн. попередньої оплати та 2 830 (дві тисячі вісімсот тридцять) грн. 95 коп. судового збору.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промклімат" (03194, м. Київ, бульвар Кольцова, 5, кв. 192; ідентифікаційний код 38441208) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РПС ІНЖИНІРИНГ" (02140, м. Київ, проспект Миколи Бажана, 14-А; ідентифікаційний код 33148025) судові витрати на загальну суму 13 000 (тринадцять тисяч) 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу пов`язаних з розглядом справи.»

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промклімат" (03194, м. Київ, бульвар Кольцова, 5, кв. 192; ідентифікаційний код 38441208) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РПС ІНЖИНІРИНГ" (02140, м. Київ, проспект Миколи Бажана, 14-А; ідентифікаційний код 33148025) 4 246 (чотири тисячі двісті сорок шість) грн. 43 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази на виконання даної постанови.

5. Матеріали справи №910/13669/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

А.О. Мальченко