ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2021 р. м. Київ

Справа № 911/3347/20

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.,

за участі секретаря судового засідання Дробко В.М., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом керівника Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі територіальної громади міста Біла Церква до Білоцерківської міської ради, фізичної особи-підприємця Лук`янчук Наталії Дмитрівни про визнання недійсними рішень, договору, додаткової угоди, за участю від:

прокурора - Ганзенко О.О. (посвідчення);

відповідача 1 - не з`явилися;

відповідача 2 - Печененко С.М. (ордер серії КС №633024 від 10.03.2021)

ВСТАНОВИВ:

Керівник Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі територіальної громади м. Біла Церква звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Білоцерківської міської ради, фізичної особи - підприємця Лук`янчук Наталії Дмитрівни (далі - ФОП Лук`янчук Н.Д.) та просить суд:

- визнати недійсним рішення Білоцерківської міської ради №1352-67-VI від 18.12.2014 "Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки юридичним особам та фізичним особам - підприємцям", яким передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :03:015:0107 площею 0,1507га по пров. 1-й Водопійний, 13Б у м. Біла Церква Київської області під розміщення багатоквартирного житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями фізичній особі - підприємцю Лук`янчук Наталії Дмитрівни;

- визнати недійсним рішення Білоцерківської міської ради №4926-89-VII від 23.01.2020 "Про поновлення договору оренди землі фізичній особі - підприємцю Лук`янчук Н.Д.", яким поновлено договір оренди землі від 09.02.2015 №6 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:015:0107 строком на 5 років;

- визнати недійсним договір оренди землі №6 від 09.02.2015, укладений між Білоцерківською міською радою та фізичною особою Лук`янчук Наталією Дмитрівною, яким передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :03:015:0107 площею 0,1507 га по пров. 1-й Водопійний, 13Б у м. Біла Церква Київської області під розміщення багатоквартирного житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями;

- визнати недійсною додаткову угоду №10-09/50 до договору оренди землі від 09.02.2015 №6, якою поновлено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:015:0107 строком на 5 років, а саме до 17.02.2025.

В обґрунтування заявлених вимог, прокурор посилається на порушення вимог земельного законодавства при прийнятті рішень та укладенні спірного договору з додатковою угодою, а саме передачу земельної ділянки в оренду без проведення земельних торгів (а.с.1-13).

Ухвалою від 24.11.2020 відкрито провадження за відповідним позовом у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 10:40 18.12.2020; встановлено строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій (а.с.104-106).

Копія ухвали від 24.11.2020 отримана учасниками, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень: прокурором - 07.12.2020 (№867); відповідачем - Білоцерківською міською радою - 04.12.2020 (№875); відповідачем - ФОП Лук`янчук Н.Д. - 04.12.2020 (№859).

17.12.2020 від відповідача 1 - Білоцерківської міської ради на електронну адресу суду, а 23.12.2020 у письмовій формі надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника (а.с.112, 145).

17.12.2020 відповідачем 2 - ФОП Лук`янчук Н.Д. з дотриманням встановленого строку подано відзив на позовну заяву (а.с.116-124) та заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності (а.с.113-115).

Відхиляючи заявлені вимоги, відповідач 2 у відзиві на позов вказує, що:

- право оренди на спірну земельну ділянку не підлягало продажу на конкурентних засадах, оскільки земельні торги не проводяться у разі передачі громадянам земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, а відповідна земельна ділянка передана під розміщення багатоквартирного житлового будинку;

- договір оренди відповідної земельної ділянки поновлено правомірно, оскільки поновлення договорів оренди земельної ділянки здійснюється без проведення таких торгів;

- вимоги щодо визнання недійсним спірних договору та додаткової угоди безпідставні, оскільки спірні рішення, на підставі яких вони укладені є правомірними;

- прокурором не обґрунтовано підстав для представництва у даній справі.

Стверджуючи про пропущення прокурором строку позовної давності відповідач вказує, що оспорюване рішення від 18.12.2014 прийнято на засідання Білоцерківської міської ради, на якому був присутній прокурор.

18.12.2020 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу засідання, якою встановлено строки для подання відповіді на відзив та заперечення, оголошено перерву в підготовчому засіданні до 10:45 15.01.2021 (а.с.139-140).

04.01.2021 від прокурора, з дотриманням встановленого строку, надійшла відповідь на відзив (а.с.149-160). У відповіді на відзив прокурор вказує, що:

- земельна ділянка надана відповідачу 2 в оренду під розміщення багатоквартирного житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями, тому проведення земельних торгів було обов`язковим;

- прокурору про порушення, які стали підставою звернення до суду стало відомо, під час процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000138 від 09.07.2020, у зв`язку з чим строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом не пропущено;

- надання земельної ділянки в оренду без дотримання конкурентних засад порушує інтереси громади та негативно впливає на економічний та соціальний розвиток міста, тому є підстави для представництва інтересів держави в суді в особі територіальної громади м. Біла Церква.

15.01.2021 прокурором подано клопотання про продовження підготовчого провадження у даній справі на 30 днів (а.с.170).

15.01.2021 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу засідання, якою:

- продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів,

- оголошено перерву в підготовчому засіданні до 15:20 10.02.2021 (а.с.172-173).

Продовжуючи строк підготовчого провадження на підставі ч.3 ст.177 ГПК України, суд виходив з того, що на момент проведення підготовчого засідання строк для подання заперечень відповідачем 2 не закінчився, між тим, з урахуванням положень ч.4 ст.167 ГПК України, учасники справи мають отримати заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

10.02.2021 судом постановлено ухвалу, що занесена до протоколу засідання, якою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12:40 26.02.2021 (а.с.190-191).

Відповідач 1 - Білоцерківська міська рада право на подання відзиву на позов не скористалась у встановлений судом строк, з клопотання про продовження встановленого строку не зверталась.

11.02.2021 відповідачем 2 подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів - листа Білоцерківського відділу поліції ГУ НП в Київській області від 02.02.2021 №Л-77щодо закриття кримінального провадження №0000138. Обгрунтовуючи неможливість подання такого листа у строк для подання доказів, відповідач 2 зазначив, що такий лист отриманий лише 02.02.2021 (а.с.195-197).

12.02.2021 від прокурора надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів - матеріалів з вищевказаного кримінального провадження та акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 21.01.2021. Неможливість подання відповідних доказів разом із позовом мотивована прокурором тим, що відповідні матеріали отримані вже після звернення до суду з відповідним позовом (а.с.206-212),

26.02.2021 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу засідання, якою оголошено перерву в судовому засіданні до 15:40 10.03.2021 (а.с.221-222).

В судове засідання з розгляду справи по суті представник відповідача 1 не з`явився; про день, час і місце засідання суду повідомлений шляхом направлення ухвал від 10.02.2021, 26.02.2021, отримання яких підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень №№773, 818.

В судовому засіданні прокурор заявлені вимоги просив задовольнити у повному обсязі; представник відповідача 2 щодо задоволення заявлених вимог заперечував та просив у їх задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача 2, дослідивши зібрані у справі докази, судом встановлені наступні обставини.

27.05.2010 рішенням Білоцерківської міської ради №1387-65-V «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на оренду земельних ділянок та передачу земельних ділянок в оренду», затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на оренду земельної ділянки та передано за рахунок земель населеного пункту в оренду терміном на 5 років ФОП Лук`янчук Н.Д. під розміщення офісних приміщень земельну ділянку в м. Біла Церква по провулку 1-й Водопійний, 13-Б, загальною площею 0,1507 га (п.1.10) (а.с.125).

У подальшому, рішенням Білоцерківської міської ради від 29.08.2014 №1278-62-VI «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки юридичним особам та фізичним особам-підприємцям», до п.1.10 рішення Білоцерківської міської ради 27.05.2010 №1387-65-V внесено зміни та слова «під розміщення офісних приміщень» замінено на слова «під розміщення багатоквартирного житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями» та припинення терміну дії договору оренди землі від 01.09.2010 №79 в зв`язку із зміною функціонального призначення земельної ділянки і надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду.

З технічного завдання на виконання робіт (а.с.80) вбачається, що відповідачем 2 - ФОП Лук`янчук Н.Д. замовлено у ТОВ «Експертцентр» розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду під розміщення багатоквартирного житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями на підставі рішення Білоцерківської міської ради від 29.08.2014 №1278-62- VI та заяви (а.с.81).

Відповідний проект розроблений (а.с.78-99) та 18.12.2014 рішенням Білоцерківської міської ради №1352-67-VI (а.с.31, 38, 63), як вбачається з його п.9.3, затверджено. Відповідно до вказаного рішення, дійсність якого є одним із предметів спору у даній справі, відповідачу 2 передано в оренду на 5 років за рахунок земель населеного пункту під розміщення багатоквартирного житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями земельну ділянку загальною площею 0,1507га в м. Біла Церква по провулку 1-й Водопійсний, 13-б.

09.02.2015 між Білоцерківською міською радою (орендодавець) та ФОП Лук`янчук Н.Д. (орендар) на підставі вищевказаного рішення укладено договір оренди №6 (а.с.32-33, 55-58), згідно якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування під розміщення багатоквартирного житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями земельну ділянку площею 0,1507га з кадастровим номером :03:015:0107, що знаходиться в м.Біла Церква по провулку 1-й Водопійний, 13-б, площею 0,1507 га.

Відповідно до п. 5 вказаного договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки на 2015 рік становить 500 293,86грн, що також підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку (а.с.64).

Строк дії договору оренди становить п`ять років - до 18.12.2019 (п. 8 договору).

Відповідно до акту приймання-передачі від 09.02.2015 вказана земельна ділянка передана відповідачем 1 відповідачу 2 (а.с.34, 59).

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та обтяжень від 24.02.2015, за відповідачем 1 зареєстровано 17.02.2015 право оренди на вищевказану земельну ділянку (а.с.41-42), що також підтверджується довідкою від 09.07.2020 № з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості (а.с.26-29, 66-68).

19.11.2019 відповідач 2 - ФОП Лук`янчук Н.Д. звернувся до відповідача 1 - Білоцерківської міської ради з заявою, яка зареєстрована за №5942, щодо поновлення договору оренди на п`ять років (а.с.44).

Рішенням Білоцерківської міської ради №4926-89-VIІ від 23.01.2020 вирішено поновити договір оренди землі від 09.02.2015 №6 строком на 5 років (а.с.43, 77).

26.03.2020 між Білоцерківською міською радою (орендодавець) та ФОП Лук`янчук Н.Д. (орендар) укладено додаткову угоду №10-09/50 до договору №6 від 09.02.2015 (а.с.71-72), за якою договір оренди землі продовжено на 5 років - до 17.02.2025 (п.8 додаткової угоди).

Відповідно до п. 5 вказаної додаткової угоди до договору оренди нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення такої угоди становить 759 874,61грн, що також підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку (а.с.76).

Предметом спору у даній справі є дійсність зазначених рішень Білоцерківської міської ради №1352-67-VI від 18.12.2014, №4926-89-VII від 23.01.2020, а також договору оренди землі №6 від 09.02.2015 та додаткової угоди до нього №10-09/50 від 26.03.2020.

Звертаючись з позовом у даній справі прокурор зазначив, що звертається з метою представництва інтересів держави в особі територіальної громади м. Біла Церква, фактично не вказуючи орган, який уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, пояснюючи це тим, що захист інтересів держави в особі територіальної громади мала здійснювати відповідна міська рада, проте, такий орган перевищив наданій їй повноваження, здійснюючи правомочності власника майна, належного територіальній громаді, - вчинивши дії, які є незаконними та порушують інтереси держави в особі відповідної територіальної громади, - прийняв спірні рішення та уклав спірний договір із додатковою угодою, без дотримання економічних інтересів громади.

Відповідач - ФОП Лук`янчук Н.Д. у даній справі оспорювали наявність підстав для представництва у прокурора у даній справі, з чим не погоджується суд, враховуючи наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1311 Конституції України, прокуратура в Україні здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

В силу ч.2 ст.53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою.

Згідно ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор може представляти інтереси держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Відповідний висновок щодо застосування вищевказаної норми права наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 (п.77).

В силу ст.23 вказаного Закону на прокурора покладається обов`язок попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

Європейський суд з прав людини звертав увагу на те, що підтримка, яка надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. mutatis mutandis рішення від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії» (Menchinskaya v. Russia), заява № 42454/02, § 35).

Так, як вбачається, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості (а.с.26-29), власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:015:0107 є територіальна громада м. Біла Церква, від імені якої дії відповідна міська рада.

Отже, у даному випадку особою, яка має повноваження діяти від імені власника майна, є Білоцерківська міська рада, оскільки відповідна земельна ділянка належить територіальній громаді.

Так, як визначено ч.1 ст.374 ЦК України, територіальна громада є одним із суб`єктів права власності на землю (земельну ділянку).

В силу ч.2 ст.374 ЦК України, управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно ч.1 ст.80 ЗК України, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, є суб`єктами права власності на землі комунальної власності.

Однак, відповідний орган - Білоцерківська міська рада є особою, яка прийняла спірні рішення, а також вчинила дії, які порушують право відповідної територіальної громади - уклала спірний договір та додаткову угоду.

З урахуванням зазначеного, а також враховуючи відсутність іншого органу, який міг би здійснити захисті інтересів держави в особі територіальної громади, враховуючи необхідність захисту не окремої особи, а всієї територіальної громади, звернення з даним позовом прокурора є виправданим та обґрунтованим. Зважаючи на оспорення рішень органу місцевого самоврядування та договору з додатковою угодою, об`єктом якого є право оренди на земельну ділянку комунальної власності, прокурор міг визначити позивачем і відповідний орган, однак, у даному випадку, предметом спору є і відповідні рішення такого органу, який не може бути одночасно і позивачем, і відповідачем (також див. постанови ВП ВС від 15.09.2020 у справі №469/1044/17, КГС ВС від 07.09.2020 у справі №917/468/19 та від 16.09.2020 у справі №922/708/19).

З урахуванням зазначеного, висновок відповідача 1 щодо відсутності підстав для представництва прокурором у даній справі помилковий.

Заявлені вимоги у даній справі є повністю обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як визначено ч.ч. 3, 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування» (в редакції на момент виникнення спірних відносин), матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, обсяг прав та обов`язків власників та землекористувачів, умови використання земельних ділянок врегульовані нормами, зокрема, Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно п. «в» ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Як визначено ст. 38 ЗК України, до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Відповідно до ст. 40 вказаного ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом; понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Водночас, як визначено ст. 42 вказаного кодексу, земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками; у разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об`єднанню власників.

За змістом відповідної норми, порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю; у комунальній власності перебувають, зокрема, усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Згідно ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Як визначено ч. 1 ст. 122 ЗК України, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється, зокрема, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Згідно ч. 1 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частинами 2,3 вказаної норми унормовано, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу; передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Так, як визначено ст.134 ЗК України, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Заперечуючи щодо вимог прокурора, відповідач 2 посилався на те, що право оренди на спірну земельну ділянку не підлягало продажу на конкурентних засадах (земельних торгах), вказуючи на те, що відповідна земельна ділянка передавалась для будівництва і обслуговування багатоповерхового будинку. При цьому, відповідач 2 вказував на підставу для такого виключення положення ч.2 такої норми, які передбачають, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, передачі громадянам земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку,

Між тим, передача земельної ділянки громадянину для будівництва та обслуговування жилого будинку (код КВЦПЗ 02.01), тобто для індивідуальної забудови, не тотожна передачі земельної ділянки суб`єкту підприємницької діяльності для будівництва та обслуговування багатоповерхового житлового будинку (код КВЦПЗ 02.03), співвласники якого у подальшому можуть приватизувати його в силу ст.42 ЗК України.

При цьому, ч.2 ст.134 ЗК України не містить виключень для здійснення продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) права оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування багатоквартирного жилого будинку.

Також судом під час розгляду справи не встановлено інших обставин, які звільняють від передачі права оренди відповідної земельної ділянки на конкурентних засадах.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

У відповідності до ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Враховуючи викладене, зважаючи на порушення конкурентних засад при передачі в оренду земельної ділянки, що порушує права власника такого майна - територіальної громади м. Біла Церква, суд вважає вимоги прокурора щодо визнання недійсним рішення Білоцерківської міської ради №1352-67-VI від 18.12.2014 "Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки юридичним особам та фізичним особам - підприємцям" в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі в оренду ФОП Лук`янчук Н.Д. земельної ділянки площею 0,1507 га по пров. 1-й Водопійний, 13 Б у м. Біла Церква Київської області під розміщення багатоквартирного житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вимоги прокурора про визнання недійсним рішення Білоцерківської міської ради №4926-89-VII від 23.01.2020 "Про поновлення договору оренди землі фізичній особі - підприємцю Лук`янчук Наталії Дмитрівні", яким поновлено договір оренди землі від 09.02.2015 №6 на п`ять років (земельна ділянка з кадастровим номером :03:015:0107) також підлягають задоволенню, враховуючи, що сама передача відповідної земельної ділянки здійснена з порушенням конкурентних засад - на підставі недійсного рішення.

Позов прокурора в частині визнання недійсними вищезазначеного договору оренди землі №6 від 09.02.2015, а також додаткової угоди №10-09/50 від 26.03.2020 до нього є обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ст.204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Як визначено ч.ч.1,2 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Таким чином, враховуючи, що судом визнані рішення, на підставі яких укладені спірні договір та додаткова угода, такими, що не відповідають чинному законодавству, є недійсними укладені на підставі таких рішень спірний договір та додаткова угода.

Посилання відповідача 2 щодо пропущення прокурором строку позовної давності не можуть бути прийняті судом з наступних підстав.

Як стверджує відповідач 2, і такі його посилання підтверджуються витягом з протоколу пленарного засідання Білоцерківської міської ради від 18.12.2014 (а.с.126-134), на якому прийнято спірне рішення від 18.12.2014, на такому засідання був присутній заступник прокурора м. Біла Церква Агудалічев О.О., який у відповідний момент, на думку відповідача 1, дізнався про порушення.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Між тим, відповідно ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, саме з моменту, коли особі стає відомо чи вона могла довідатись про порушення починає перебіг відповідний строк. Разом з тим, сама по собі присутність прокурора при прийнятті спірного рішення не є підставою вважати, що прокурор був обізнаний про порушення, які передували прийняттю відповідного рішення. Так, матеріали справи не містять доказів того, що прокурору в момент прийняття спірного рішення стало відомо, що земельна ділянка передається в оренду без дотримання конкурентних засад.

Звертаючись до суду з даним позовом, прокурором вказав, що про порушення інтересів територіальної громади - передачі права оренди на відповідну земельну ділянку без проведення земельних торгів йому стало відомо під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному проваджені №0000138 від 09.07.2020 (а.с.24), в ході якого і виявлені порушення земельного законодавства.

Оскільки відомості про повідомлення про вчинення відповідного порушення внесені лише 09.07.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відсутні докази про те, що про допущені порушення стало відомо раніше, строк позовної давності не можна вважати пропущеним.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви відповідача 2 про застосування до заявлених вимог прокурора у даній справі наслідків спливу строку позовної давності.

Судові витрати, понесені прокурором з оплати позову судовим збором у розмірі 8408,00грн, підлягають покладенню на відповідачів відповідно до ч.1 ст.129 ГПК України, а саме по 4 204,00грн з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов керівника Білоцерківської місцевої прокуратури (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Шолом-Алейхема, 38-А) в інтересах держави в особі територіальної громади міста Біла Церква до Білоцерківської міської ради (ідентифікаційний код 26376300; 09117, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 15), фізичної особи - підприємця Лук`янчук Наталії Дмитрівни (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним рішення Білоцерківської міської ради №1352-67-VI від 18.12.2014 "Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки юридичним особам та фізичним особам - підприємцям" в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі в оренду фізичній особі - підприємцю Лук`янчук Наталії Дмитрівни в оренду земельної ділянки площею 0,1507 га по пров. 1-й Водопійний, 13 Б у м. Біла Церква Київської області під розміщення багатоквартирного житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями строком на 3 роки за рахунок земель населеного пункту м. Біла Церква.

3. Визнати недійсним рішення Білоцерківської міської ради №4926-89-VII від 23.01.2020 "Про поновлення договору оренди землі фізичній особі - підприємцю Лук`янчук Наталії Дмитрівні", яким поновлено договір оренди землі від 09.02.2015 №6 на п`ять років (земельна ділянка з кадастровим номером :03:015:0107).

4. Визнати недійсним договір оренди землі №6 від 09.02.2015, укладений між Білоцерківською міською радою та фізичною особою Лук`янчук Наталією Дмитрівною, яким передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :03:015:0107 площею 0,1507 га по пров. 1-й Водопійний, 13Б у м. Біла Церква Київської області під розміщення багатоквартирного житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями.

5. Визнати недійсною додаткову угоду №10-09/50 від 26.03.2020 до договору оренди землі від 09.02.2015 №6, якою поновлено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:015:0107 строком на 5 років - до 17.02.2025.

6. Стягнути з Білоцерківської міської ради (ідентифікаційний код 26376300; 09117, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 15) на користь Київської обласної прокуратури (ідентифікаційний код 02909996; м. Київ, бул. Л.Українки, 27/2) 4204грн в рахунок відшкодування витрат по оплаті позову судовим збором.

7. Стягнути з фізичної особи - підприємця Лук`янчук Наталії Дмитрівни (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Київської обласної прокуратури (ідентифікаційний код 02909996; м. Київ, бул. Л.Українки, 27/2) 4204грн в рахунок відшкодування витрат по оплаті позову судовим збором.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення у порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 26.03.2021.

Суддя А.Р. Ейвазова