ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2021 р. Справа№ 910/11150/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Яковлєва М.Л.

при секретарі Пнюшкову В.Г.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 16.03.2021.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Київської міської ради

на рішення Господарського суду міста Києва

від 08.09.2020 (повний текст рішення складено 10.09.2020)

у справі №910/11150/19 (суддя Полякова К.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод зварювального обладнання"

до Київської міської ради

про визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Київський завод зварювального обладнання" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Київської міської ради (далі - відповідач, скаржник) про визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки від 22.08.2002, у зв`язку із закінченням строку дії якого позивач звернувся до відповідача з листом та проектом додаткової угоди про його поновлення, однак відповідач рішення про поновлення вказаного договору не прийняв.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.09.2020 позов задоволено.

Визнано укладеним договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 04.10.2002 року №72-6-00066 (із змінами, внесеними угодою зареєстрованою Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.05.2008 року за №72-6-00517 між Приватним акціонерним товариством "Київський завод зварювального обладнання" в редакції, яка наведена у резолютивній частині рішення.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, Київська міська рада 30.09.2020 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2020 у справі №910/11150/19 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що проект відповідного рішення про поновлення договору оренди підготовлений Департаментом земельних ресурсів та зареєстрований 19.06.2019 за № 08/231-2150/пр, однак до цього часу не розглянутий на пленарному засіданні внаслідок неможливості визнання повноважними проведених пленарних засідань Київської міської ради. Відтак, відповідач не створював перешкод у реалізації позивачем права на поновлення договору.

Зокрема, скаржник зазначає, що позивач наполягає на поновленні дії Договору сааме на 10 років, на що відповідач згоду не давав.

13.10.2020 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою, надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Козир Т.П., суддів Коробенка Г.П., Кравчука Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2020 апеляційну скаргу залишено без руху. Київській міській раді надано строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги, а саме, надання належних доказів надсилання копії апеляційної скарги позивачу.

27.10.2020 до суду надійшов лист з доданими доказами надсилання копії апеляційної скарги позивачу, отже, недолік апеляційної скарги був усунутий в межах встановленого судом строку.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2020 відкрито апеляційне провадження. Розгляд апеляційної скарги призначено на 01.12.2020.

24.11.2020 від позивача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2020 у справі №910/11150/19 без змін.

На підставі службової записки секретаря судової палати Тищенко А.І. та розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2020 у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді (судді доповідача) Козир Т.П. з 17.11.2020.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2020 проведено повторний перерозподіл: зменшено склад колегії судді до головуючого судді (судді-доповідача) для забезпечення проведення повторного автоматизованого розподілу згідно з Рішенням зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2019, у складі: головуючий суддя - Козир Т.П.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2020 апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2020 у справі №910/11150/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Куксов В.В., судді : Шаптала Є.Ю., Тищенко О.В.

17.12.2020 по 31.12.2020 суддя Шаптала Є.Ю. перебував на лікарняному, а з 04.01.2021 по 06.01.2021 у щорічній відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2020 у справі №910/11150/19 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі. Призначено справу до розгляду на 16.02.2021.

11.02.2021 від Приватного акціонерного товариства «Український конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва» через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшла заява про приєднання до апеляційної скарги Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2020 у справі №910/11150/19.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2021 відкладено розгляд апеляційної скарги Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2020 у справі №910/11150/19 на 16.03.2021.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2021 у зв`язку з перебуванням судді Тищенко О.В. у відпустці з 05.03.2021-19.03.2021, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/11150/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2021 для розгляду справи №910/11150/19 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Куксов В.В., судді: Шаптала Є.Ю., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2021 апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2020 у справі №910/11150/19 прийнято до провадження у визначеному складі суддів: головуючого судді Куксова В.В., судді: Яковлєва М.Л., Шаптали Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 відмовлено у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Український конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва» про приєднання до апеляційної Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2020 у справі №910/11150/19.

В судовому засіданні 16.03.2021 представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2020 у справі №910/11150/19 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні 16.03.2021 представники позивача заперечили проти доводів викладених в апеляційній скарзі з урахуванням пояснень на апеляційну скаргу поданих під час апеляційного провадження, та просив відмовити в її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2020 у справі №910/11150/19 без змін.

В судовому засіданні 16.03.2021 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, на підставі рішення Київської міської ради „Про оформлення права користування земельними ділянками" від 08.11.2001 № 86/1520 між Київською міською радою та Відкритим акціонерним товариством „Київський завод зварювального обладнання" укладено договір оренди земельної ділянки від 22.08.2002, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований у реєстрі за № 35083, та 04.11.2002 зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 72-6-00066.

За умовами вказаного договору предметом його регулювання є надання в оренду позивачу з метою експлуатації та обслуговування адміністративно-виробничих будівель і споруд земельної ділянки площею 17900 кв. м, розташованої за адресою: вул. Польова, 24 у Солом`янському районі м. Києва; строк дії договору - п`ять років (пункт 1 договору).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.04.2008 у справі № 35/162 позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Київський завод зварювального обладнання" до Київської міської ради, Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про внесення змін до договору задоволено: змінено цільове використання земельною ділянкою та поновлено на 10 років договір оренди земельної ділянки від 04.10.2002 № 72-6-00066, вважаючи укладеною угоду про внесення змін до названого договору в редакції, яка підписана Відкритим акціонерним товариством „Київський завод зварювального обладнання" на умовах, визначених угодою, зміст якої викладений у рішенні суду. Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зобов`язано в установленому порядку зареєструвати зазначену угоду до договору оренди земельної ділянки.

Дане рішення суду залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.08.2008 у справі № 35/162.

Із матеріалів справи слідує, що договір про внесення змін до договору Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зареєстрований 29.05.2008 за № 72-6-00517.

Відповідна земельна ділянка зареєстрована 25.06.2018 у Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :69:077:0001.

10.04.2018 позивач звернувся до відповідача з листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки із відповідним проектом додаткової угоди. За результатами розгляду даного листа Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) запропоновано листом від 11.04.2018 № ПДО-0061 надати позивачу витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку із зазначенням кодом класифікації видів цільового призначення земель.

Позивач, у свою чергу, надав відповідний витяг з Державного земельного кадастру 06.07.2018 року.

Із матеріалів справи вбачається, що Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) підготовлено проект рішення Київської міської ради від 19.06.2019 до справи А-25064 "Про поновлення приватному акціонерному товариству "Київський завод зварювального обладнання" договору оренди земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування офісного комплексу з паркінгом та вбудованими приміщеннями торгівельно-розважального та громадського комплексу на вул. Польовій, 24 у Солом`янському районі міста Києва та внесення змін до нього".

Відповідно до проекту вказаного рішення, Київська міська рада, ураховуючи звернення позивача із заявою від 10.04.2018 № КОП-1214, вирішила поновити на 5 років договір оренди земельної ділянки від 04.10.2002 № 72-6-00066 (із змінами та доповненнями внесеними договором від 29.05.2008 № 72-6-00517).

19.06.2019 заступник міського голови секретар Київської міської ради згідно з листом від 18.06.2019 Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) просив розглянути проект рішення від 19.06.2019 № 08/231-2156/ПР відповідно до регламенту Київської міської ради.

Разом із цим, відповідно до наданих відповідачем пояснень, зареєстрований проект рішення від 19.06.2019 № 08/231-2156/ПР не міг бути розглянутий на пленарних засіданнях 12.09.2019 та 19.09.2019, оскільки пленарні засідання не були повноважними.

У подальшому, на засіданні постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування від 02.06.2020, оформленого протоколом № 3/106, підтримано проект рішення Київської міської ради "Про поновлення приватному акціонерному товариству "Київський завод зварювального обладнання" договору оренди земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування офісного комплексу з паркінгом та вбудованими приміщеннями торгівельно-розважального та громадського комплексу на вул. Польовій, 24 у Солом`янському районі міста Києва та внесення змін до нього" з рекомендаціями, а саме: у пункті 1 проекту рішення слова та цифру "поновити на 5 років" замінити "поновити на 10 років", ураховуючи звернення Приватного акціонерного товариства "Київський завод зварювального обладнання" від 07.02.2020 року.

Посилаючись на те, що відповідач так і не прийняв рішення про поновлення договору про поновлення договору оренди, від відповідача не надходили заперечення щодо поновлення договору та позивач продовжує користуватися земельною ділянкою, яка є об`єктом оренди, останній звернувся із даним позовом до суду.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався тим, що якщо орендодавець відмовляється чи ухиляється від укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість укладення якої передбачена частиною восьмою статті 33 Закону України "Про оренду землі", то належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту.

Розглянувши апеляційну скаргу Київської міської ради, колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог частини другої статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Згідно із частиною першою статті 4 Закону України "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою (частина перша статті 5 названого Закону).

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації прав підлягають речові права на нерухоме майно, похідні від права власності, зокрема право оренди земельної ділянки. Відповідно до частини четвертої статті 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону; згідно з частиною другою статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Отже, орендар набуває речове право оренди земельної ділянки з моменту державної реєстрації такого права.

Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (частина перша стаття 15 Закону України "Про оренду землі").

Згідно із частиною першою статті 19 Закону України "Про оренду землі" строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України "Про оренду землі", яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Так, відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 цього Закону по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно з частинами восьмою та дев`ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 №241/2463 затверджено Порядок набуття прав на землю із земель комунальної власності місті Києві (який є чинним на даний час), розділом 9 якого визначено порядок поновлення договору оренди земельної ділянки, та пунктом 9.11 якого обумовлено, що договори оренди земельних ділянок, строк дії яких закінчився, поновлюються на той самий строк без прийняття Київською міською радою рішення про поновлення договору оренди у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення цього строку листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі та за умови згоди орендаря на приведення розмірів орендної плати за земельну ділянку та інших умов договору у відповідність до вимог законодавства, а також у випадку внесення змін до змісту договору в частині виключення слів "будівництва", "реконструкції", "реставрації", в разі здійснення цих робіт та надання матеріалів та документів, що їх підтверджують (сертифікат прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, декларація про готовність об`єкта до експлуатації тощо).

Згідно із пунктом 9.12. Порядку розгляд питання щодо поновлення договорів без прийняття Київською міською радою рішення здійснюється постійною комісією Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування (далі - Комісія) на підставі поданих Департаментом земельних ресурсів документів та підготовленого висновку щодо можливості поновлення договору, проект якого передається на розгляд постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування через секретаріат Київської міської ради разом з кадастровою справою.

Відповідно до пункту 9.13. Порядку, якщо Комісія погоджується з проектами документів, підготовленими Департаментом земельних ресурсів, то за результатами розгляду голова та секретар Комісії підписують відповідний висновок, який разом з кадастровою справою передається до Департаменту земельних ресурсів для повідомлення орендарю про необхідність підписання додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки та надсилання його копій Департаменту містобудування та архітектури і територіальному органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у місті Києві.

З аналізу наведених нормативних актів Київської міської ради слід дійти висновку, що у разі прийняття постійною Комісією з питань містобудування, архітектури та землекористування рішення про поновлення договору оренди, прийняття окремого рішення Київською міською радою на пленарному засіданні не вимагається. При цьому, наявність такого рішення є волевиявленням відповідача на поновлення (продовження) дії договору.

Судом першої інстанції вірно встановлено та перевірено колегією суддів, що позивач дотримався процедури повідомлення орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, надавши проект додаткової угоди більше ніж за місяць до закінчення строку дії договору, належним чином виконавши свій обов`язок щодо повідомлення орендодавця про намір його поновити. Крім цього, позивач продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору.

Водночас, судова колегія звертає увагу, що доказів на підтвердження неналежного користування позивачем спірною земельною ділянкою скаржником не надано.

У той же час, відповідач не надав своєчасної (протягом місяця) відповіді на лист-повідомлення від 10.04.2018 позивача про згоду або відмову у поновленні договору оренди землі. При цьому, Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) підготовлено проект відповідного рішення Київської міської ради від 19.06.2019 щодо поновлення договору оренди земельної ділянки з позивачем.

Твердження скаржника, що позивач наполягає на поновленні дії Договору сааме на 10 років, на що відповідач згоду не давав, судовою колегією оцінюються критично з огляду на наступне.

Судова колегія звертає увагу, що рішенням Господарського суду міста Києва від 18.04.2008 у справі № 35/162, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.08.2008 у справі № 35/162, поновлено договір оренди земельної ділянки на 10 років. Отже, дія договору оренди після його поновлення відбувається на умовах, на яких такий договір оренди діяв, з урахуванням внесених змін рішенням Господарського суду міста Києва від 18.04.2008 у справі № 35/162.

Відтак, судова колегія дійшла до переконання, що відповідний договір оренди підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були ним передбачені, згідно вимог частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

При цьому судовою колегією прийнято до уваги, що на засіданні постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування від 02.06.2020, оформленого протоколом № 3/106, підтримано проект рішення Київської міської ради щодо поновлення позивачу договору оренди з рекомендаціями поновити такий договір на 10 років.

Отже, якщо орендодавець відмовляється чи ухиляється від укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість укладення якої передбачена частиною восьмою статті 33 Закону України "Про оренду землі", то належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 908/299/18.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку щодо задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2020 у справі №910/11150/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи. Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2020 у справі №910/11150/19 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2020 у справі №910/11150/19 - залишити без змін.

Матеріали справи №910/11150/19 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено 23.03.2021.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді Є.Ю. Шаптала

М.Л. Яковлєв