ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" березня 2021 р. Справа№ 910/13484/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Корсака В.А.
суддів: Євсікова О.О.
Владимиренко С.В.

Розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників матеріали апеляційної скарги Квартирно-експлуатаційної частини (м. Київ)
на рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2020, повний текст якого складено
у справі № 910/13484/20 (суддя Кирилюк Т.Ю.)
за позовом Акціонерного товариства ДТЕК Донецькі електромережі
до Квартирно-експлуатаційної частини (м. Київ)
про стягнення 90 006,67 грн,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.
Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Квартирно-експлуатаційної частини (м.Київ) про стягнення 90 006,67 грн вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення ПРРЕЕ за період з 12.06.2019 по 17.07.2019.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав своїх грошових зобов`язань за договором № 32 від 22.05.2017. Зокрема позивач посилається на те, що відповідачем здійснено самовільне підключення кабелем до військової частини.
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 у справі №910/13484/20 позов задоволено, стягнуто з Квартирно-експлуатаційної частини (м. Київ) на користь Акціонерного товариства ДТЕК Донецькі електромережі 90 006 грн 67 коп. - основного боргу та 2 102 грн 00 коп. - судового збору.

Рішення мотивоване тим, що позивачем та матеріалами справи доведений факт самовільного підключення, що є порушенням ПРРЕЕ, за яке, враховуючи умови укладеного між сторонами договору, відповідач має нести відповідальність шляхом сплати вартості не облікованої позивачем електричної енергії.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Квартирно-експлуатаційна частина (м. Київ) звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
Скаржник наполягає на тому, що про факт складення акту про порушення № 010424 від 17.07.2019 та засідання комісії, оформлене протоколом № 419 від 30.07.2019 повідомлений не був, а Оськін С.М. не був уповноважений представляти інтереси Квартирно-експлуатаційної частини (м. Київ) у правовідносинах з позивачем.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив скаргу відхилити та оскаржене судове рішення залишити без змін, як правильне та обґрунтоване.
Відповідач також подав заперечення на відзив на апеляційну скаргу, які просив врахувати при апеляційному перегляді даної справи.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Згідно витягу з протоколу передачі судової справи від 08.12.2020, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді Євсіков О.О., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2020 постановлено витребувати у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/13484/20 та невідкладно надіслати їх до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційної частини (м. Київ) на рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 у справі №910/13484/20. Розгляд апеляційної скарги Квартирно-експлуатаційної частини (м. Київ) на рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 у справі №910/13484/20 постановлено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 10.02.2021. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 10.02.2021.
Частиною 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, позовного провадження (загального або спрощеного).
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні (частина 3 статті 12 ГПК України).
Відповідно до частини 3 статті 247 ГПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
У відповідності до ч. 3 ст. 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.
Частиною 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову не менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З огляду на малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 ГПК України, враховуючи характер спірних правовідносин та предмет доказування, а також те, що предметом позову у цій справі є вимога стягнення 90 006,67 грн, колегія суддів вирішила розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження на підставі частини 1 статті 247 ГПК України.
Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Виходячи із зазначених правових норм, перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржене рішення у даній справі залишити без змін, виходячи з наступного.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
Сторонами у справі 22.05.2017 укладено договір № 32, за яким позивач зобов`язався продавати відповідачу електричну енергію для забезпечення потреб його електроустановок, а відповідач - оплачувати її вартість.
Пунктом 3.1.5 договору № 32 від 22.05.2017 встановлено, що позивач має право доступу до належних відповідачу електроустановок, засобів обліку електроенергії, приладів вимірювання потужності, контролю показників якості електроенергії для контролю дотримання встановлених режимів споживання.
За результатами перевірки дотримання відповідачем правил користування електричною енергією, представниками позивача 17.07.2019 складено акт про порушення №010424, у якому зафіксовано самовільне підключення електроустановок, токоприймачів, електропроводки до електричної мережі поза розрахункових засобів обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку. Представник відповідача Оськін С.М. підписав зазначений акт без зауважень та заперечень.
На засіданні комісії з розгляду актів про порушення 30.07.2019, оформленого протоколом № 419, розглянуто акт № 010424 від 17.07.2019 та здійснено розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії на суму 90 006,67 грн.
Протокол № 419 від 30.07.2019 та рахунок № 32 на суму 90 006,36 грн вручено представнику відповідача Оськіну С.М.
Відповідач необліковану електричну енергію у розмірі 90 006,67 грн не оплатив, що слугувало підставою звернення із даним позовом до суду.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача 90 006,67 грн вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення ПРРЕЕ за період з 12.06.2019 по 17.07.2019.
Суд враховує, що відповідно до пункту 8.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії, на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг не облікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення. Оператор системи повинен вести журнал реєстрації засідань комісії з розгляду актів про порушення, в якому зазначаються дата проведення засідання; номер протоколу; склад комісії; склад запрошених на засідання комісії (представники Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів); відмітка про присутність або відсутність споживача; перелік питань, які розглядалися на засіданні комісії; час розгляду кожного з питань, зміст окремої думки учасників комісії (у разі її наявності) та стислий зміст рішення. Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання. У разі відмови споживача або представника споживача від отримання акта про порушення, у якому визначено місце, час та дату проведення засідання комісії, або окремого повідомлення про місце, час і дату засідання комісії оператор системи направляє споживачу таке повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, визначену в даних щодо споживача, наявних в оператора системи.
Як було встановлено судом, за результатами перевірки дотримання відповідачем правил користування електричною енергією, представниками позивача 17.07.2019 складено акт про порушення №010424, у якому зафіксовано самовільне підключення електроустановок, токоприймачів, електропроводки до електричної мережі поза розрахункових засобів обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку. Акт було складено за участі представника споживача за довіреністю від 22.04.2019 №13, що зафіксовано в акті. Представник відповідача Оськін С.М. підписав зазначений акт без зауважень та заперечень.
Відповідач, як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду справи, проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що про факт складення акту про порушення № 010424 від 17.07.2019 та засідання комісії, оформлене протоколом № 419 від 30.07.2019 повідомлений не був, а Оськін С.М. не був уповноважений представляти інтереси Квартирно-експлуатаційної частини (м. Київ) у правовідносинах з позивачем.
Зазначені аргументи правомірно відхилено судом першої інстанції, оскільки, з матеріалів справи вбачається, що повноваження представника відповідача підтверджується довіреністю №13 від 22.04.2019. Зі змісту довіреності вбачається, що Оськін С.М. уповноважений представляти інтереси Квартирно-експлуатаційної частини (м. Київ) у всіх без винятку установах, підприємствах, організаціях незалежно від їх форми власності та підпорядкування, в тому числі отримувати та надавати будь-яку документацію (їх копії, повідомлення, акти звіряння взаєморозрахунків, рахунки, приписи, вимоги, попередження, заяви тощо) та здійснювати інші правочини необхідні для забезпечення належного представництва відповідача. Довіреність видана терміном на 6 місяців, тобто була діючою на момент виникнення спірних правовідносин.
Як свідчать матеріали справи, на засіданні комісії з розгляду актів про порушення 30.07.2019, оформленого протоколом № 419, розглянуто акт № 010424 від 17.07.2019 та здійснено розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії на суму 90 006, 67 грн. Протокол № 419 від 30.07.2019 та рахунок № 32 на суму 90 006,36 грн вручено представнику відповідача Оськіну С.М., про що свідчать його підписи. (а.с. 20; 22)
Судом першої інстанції правомірно відхилено посилання відповідача, що згідно актів звіряння розрахунків відсутня інформація про заборгованість відповідача за актами про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії. Суд дослідив, що з наданих відповідачем актів звіряння розрахунків вбачається, що вони складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», а не позивачем, та не стосуються спірних правовідносин.
Відповідно до пункту 8.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу.
Пунктом 8.4.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії встановлено, що визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку.
Розрахунок вартості необлікованої електроенергії по акту №010424 від 17.07.2019, здійснений позивачем арифметично вірно та є обґрунтованим.
У доводах апеляційного оскарження відповідач посилається на те, що нарахування боргу та вартості не облікованої електричної енергії по Акту порушення є неправомірним.
Колегія суддів ці аргументи відповідача визнає неспроможними, оскільки належних та допустимих доказів в підтвердження своїх доводів відповідач суду не подав. При цьому суд зазначає, що відповідач не навів власного контррозрахунку боргу, а послався лише на те, що засідання комісії з розгляду Акту відбулося з порушенням, за відсутності належного представника споживача. Водночас, твердженням відповідача про те, що Оськін С.М. був уповноважений представляти інтереси Квартирно-експлуатаційної частини (м. Київ) у правовідносинах з позивачем було надано правову оцінку та відхилено судом.
Доказів оскарження відповідачем рішення комісії з розгляду акту про порушення № 010424 від 17.07.2019, оформленого протоколом № 419 від 30.07.2019, суду не надано.
Зважаючи на викладене, позивачем доведений та документально підтверджений факт порушення відповідачем Правил роздрібного ринку електричної енергії та наявність підстав для стягнення вартості необлікованої електроенергії в сумі 90 006,67 грн.
Згідно пункту 4.2.3 договору № 32 від 22.05.2017 відповідач сплачує позивачу вартість недорахованої електроенергії у разі самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою та Правилами роздрібного ринку електричної енергії.
Відповідач не оплатив необліковану електричну енергію у розмірі 90 006,67 грн. Доказів оплати відповідачем вказаної позивачем суми заборгованості суду не надано.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача основної суми боргу у загальному розмірі 90 006,67 грн є правомірною і підлягає задоволенню повністю.
Посилання скаржника на те, що позивачем у виставлених ним рахунках на оплату не було зазначено про нарахування ним відповідачу недооблікованої електричної енергії, в контексті спірних правовідносин не заслуговують на увагу та не є підставою скасування судового рішення.
Крім того, стосовно поданих суду апеляційної інстанції рахунків за послуги від 16.12.2019, від 16.01.2020, від 16.08.2020, суд апеляційної інстанції не приймає їх до уваги, з огляду на приписи ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідачем не наведено винятковості випадку стосовно неможливості їх подання до суду першої інстанції та взагалі не обґрунтовано подання цих доказів суду апеляційної інстанції.
Доводи відповідача про неналежне оформлення графи зауважень в акті про порушення та зазначення способу порушення суд також не приймає до уваги. В цій частині ґрунтовними є заперечення позивача про те, що процедура складання Акту про порушення регулюється ПРРЕЕ, а не Методикою. В той же час, порушення ПРРЕЕ при складанні акту про порушення №010424 від 17.07.2019 судом не встановлено.
Інші аргументи скаржника, які в цілому зводяться до того, що відповідачу не було відомо про наявність заборгованості та акту про порушення 30.07.2019, оформленого протоколом № 419, розглянуто акт №010424 від 17.07.2019 колегія суддів оцінює критично, так як ці доводи повністю спростовуються наявними у справі доказами.
Доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування оскарженого рішення скаржником не наведено. Саме лише прагнення скаржника ще раз розглянути та оцінити ті самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", no. 4241/03 від 28.10.2010 Суд повторює, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, доводи апеляційного оскарження є необґрунтованими, підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати.
Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на скаржника.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 у справі №910/13484/20 залишити без змін.
3. Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

С.В. Владимиренко