ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року Справа № 915/1439/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Ткаченка О.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Південьбудресурс, 55002, Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, вул. Енергобудівників, буд. 15, кв. 9 ().

до відповідача: Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Южно-Українська АЕС Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, 55000, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ, промзона, ().

про: стягнення заборгованості за поставлений товар за договором №53-123-01-20-06073 від 28.01.2020 товар у розмірі 1212268,80 грн, 5902,77 грн інфляційних втрат, 15973,00 грн - 3% річних.

За участю секретаря судового засідання Сулейманової С.М.

Представники:

від позивача: адвокат Нестеренко О.А.

від відповідача: не з`явився.

в с т а н о в и в:

27.11.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю Південьбудресурс звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Южно-Українська АЕС заборгованості за поставлений товар за договором №53-123-01-20-06073 від 28.01.2020 товар у розмірі 1212268,80 грн, 5902,77 грн інфляційних втрат, 15973,00 грн - 3% річних та 10000,00 грн витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати отриманого згідно договору №53-123-01-20-06073 від 28.01.2020 товару код СРV 44160000-9 по ДК 021:2015 магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труби).

Ухвалою суду від 02.12.2020 відкрито провадження у справі № 915/1439/20 за позовом ТОВ Південьбудресурс до ВП Южно-Українська АЕС ДП Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом про стягнення заборгованості за поставлений товар за договором №53-123-01-20-06073 від 28.01.2020 товар у розмірі 1212268,80 грн, 5902,77 грн інфляційних втрат, 15973,00 грн - 3% річних та 10000,00 грн витрат на правничу допомогу, підготовче засідання призначено на 21 січня 2021 року о 10:30.

24.12.2020 від відповідача до суду надійшов відзив, за змістом якого він визнає наявність основної заборгованості у розмірі 1212268,80 грн та вказує на невірне визначення розміру 3% річних та інфляційних втрат, оскільки з урахуванням п.п. 3.2 договору початок відліку 45 робочих днів для визначення граничного терміну оплати поставленого товару починає свій відлік від дати реєстрації постачальником податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних. Враховуючи, що реєстрація податкових накладних в ЄРПН відбулася 26.02.2020 та 31.03.2020, то початок відліку 45 робочих днів починає свій перебіг саме з цих дат, а тому граничний термін оплати за умовами договору визначений позивачем невірно, як і розрахунок 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідач зазначає, що у зв`язку із зростанням простроченої заборгованості ДП Гарантований покупець перед ДП НАЕК Енергоатом, а саме зменшенням обсягу відпуску електроенергії, зросла фінансова криза неплатежів, що призвело до несплати у передбачені договором терміни за поставлений товар, а тому вина як підстава для відповідальності відповідача відсутня. Відповідач, стверджує, що не ухилявся від сплати основної суми заборгованості, а став заручником обставин викликаних кризою неплатежів.

Ухвалою суду від 21.01.2021 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 10 лютого 2021 року о 11:00.

02.02.2021 позивачем подано відповідь на відзив за вих№ 01/02/02 від 01.02.2021 разом з доказами направлення даної відповіді на адресу відповідача.

До судового засідання 10.02.2021 позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, за змістом якої позивач просить зменшити суму позову на 10000,00 грн заявлених витрат на правничу допомогу та стягнути з відповідача заборгованість за поставлений товар за договором №53-123-01-20-06073 від 28.01.2020 у розмірі 1212268,80 грн, 5902,77 грн інфляційних втрат, 15973,00 грн - 3% річних та 18512,17 грн витрат на оплату судового збору.

За приписами п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи наведене, суд розглядає заявлені позовні вимоги з урахуванням поданої заяви позивача про зменшення, а саме щодо стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар за договором №53-123-01-20-06073 від 28.01.2020 у розмірі 1212268,80 грн, 5902,77 грн інфляційних втрат, 15973,00 грн - 3% річних та 18512,17 грн витрат на оплату судового збору.

Від відповідача 10.02.2021 до господарського суду надійшли заперечення на відповідь на відзив.

У підготовчому засіданні 10.02.2021 суд дійшов до висновку про необхідність подання відповідачем свого розрахунку 3% річних та втрат від інфляції, з чим погодився представник відповідача.

Ухвалою суду від 10.02.2021 було закрито підготовче провадження у справі, розгляд справи по суті призначено у судовому засіданні 02 березня 2021 року о 14:00, а також запропоновано учасникам справи подати до суду всі наявні у них пояснення та розрахунки по суті заявлених позовних вимог у строк до 01.03.2021 разом з доказами направлення їх на адресу іншої сторони у справі.

У судовому засіданні 02.03.2021 суд вдруге запропонував відповідачу надати розрахунок 3% річних та втрат від інфляції з урахуванням передбаченої п.п. 3.2 договору реєстрації постачальником податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних та оголосив перерву у судовому засіданні до 16.03.2021 о 14:30.

10.03.2021 від відповідача до суду надійшли пояснення, за змістом яких відповідач зазначив, що оскільки реєстрація податкових накладних в ЄРПН відбулася 26.02.2020 та 31.03.2020, то початок відліку 45 робочих днів починає свій перебіг саме з цих дат, а тому граничний термін оплати за умовами договору за видатковою накладною № 1 від 05.02.2020, видатковою накладною № 3 від 13.02.2020, видатковою накладною № 4 від 19.02.2020 є 05.05.2020 включно, а за видатковою накладною № 6 від 05.03.2020, видатковою накладною № 10 від 26.03.2020 граничний термін оплати закінчується 05.06.2020. Також відповідач підтверджує, що залишок заборгованості по договору № 53-123-01-20-06073 від 28.01.2020 у відповідності до довідки № 200 від 03.12.2020 про взаємні розрахунки складає 1212268,80 грн. Крім того відповідач звертає увагу, що 06.07.2020 між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 53-123-01-20-06073 від 28.01.2020, за умовами якої п.п. 2.2. договору викладено в наступній редакції: «За даним договором оплата відбувається протягом 45 робочих днів після постачання товару, але не пізніше 30.08.2020 року, згідно специфікації № 1 (Додаток до договору № 1) та виконання постачальником умов п.п. 3.2, 5.1 цього договору. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується». За викладених змін відповідач вказує на безпідставне нарахування та заявлення до стягнення позивачем 5902,77 грн інфляційних втрат та 15973,00 грн 3% річних з 11.04.2020 року, оскільки першим днем прострочення грошового зобов`язання, на думку відповідача, є 31.08.2020 року.

У судовому засіданні 16.03.2021 представник позивача позов підтримав з урахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог та просив стягнути заборгованість за поставлений товар за договором №53-123-01-20-06073 від 28.01.2020 у розмірі 1212268,80 грн, 5902,77 грн інфляційних втрат, 15973,00 грн - 3% річних.

Відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

16.03.2021 за результатами розгляду справи, суд на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України підписав вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази, суд встановив наступне.

28.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю Південьбудресурс, як постачальником, та Державним підприємством Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Южноукраїнська атомна електрична станція, як покупцем, було укладено договір №53-123-01-20-06073 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язався передати покупцю, а покупець зобов`язався прийняти і сплатити товар - код СРV 44160000-9 по ДК 021:2015 магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труби) (далі - Товар), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у Специфікації №1 (Додаток до договору №1), загальною вартістю товару, яка є твердою та складає 1799760,00 грн, в т.ч. ПДВ (п.п.1.1, 2.1 Договору).

Відповідно до п.2.2 Договору, за даним договором оплата відбувається протягом 45 робочих днів після постачання ТМЦ, згідно Специфікації №1, та виконання постачальником умов п.п.3.2, 5.1 цього договору. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що з товаром постачальник надає покупцю:

- видаткову накладну (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД по-позиційно;

- податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, з відображенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД по-позиційно, електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), шляхом направлення її на електронну адресу покупця та протягом терміну, визначеного чинною редакцією ПКУ. Разом з податковою накладною постачальник надає покупцю електронну квитанцію про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН;

- документ, який підтверджує якість товару (оригінал або копію завірену мокрою печаткою вантажоодержувача, вказаного в документі про якість, з вказівкою кількості товару, що поставляється).

Пунктом 3.3 Договору визначено, що датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару.

Згідно п.5.1 Договору приймання товару по кількості і якості здійснюється відповідно до інструкцій П-6 Про порядок приймання продукції по кількості і П-7 Про порядок приймання продукції по якості, СОУ НАЕК 038:2017 Управління закупівлями продукції. Організація Вхідного контролю продукції АЕС.

На виконання умов договору № 53-123-01-20-06073 від 28 січня 2020року та специфікації № 1, яка є додатком № 1 до Договору № 53-123-01-20-06073 від 28 січня 2020 року, ТОВ «Південьбудресурс» поставило ДП «НАЕК «Енергоатом» ВП «Южно-Українська АЕС» товар на загальну суму 1 785 562,80 грн відповідно до видаткових накладних:

- № 1 від 05.02.2020р. на суму 442 248,00 грн, на якій ВП «Складське господарство» Южноукраінське відділення ДП «НАЕК «Енергоатом» зроблено відповідну відмітку про отримання 05.02.2020р.;

- № 3 від 13.02.2020р. на суму 267 900,00 грн, на якій ВП «Складське господарство» - Южноукраінське відділення ДП «НАЕК «Енергоатом» зроблено відповідну відмітку про отримання 14.02.2020р.;

- № 4 від 19.02.2020р. на суму 982 030,80 грн, на якій ВП «Складське господарство» Южноукраінське відділення ДП «НАЕК «Енергоатом» зроблено відповідну відмітку про отримання 19.02.2020р.;

- № 6 від 05.03.2020р. на суму 85 860,00 грн, на якій ВП «Складське господарство» Южноукраінське відділення ДП «НАЕК «Енергоатом» зроблено відповідну відмітку про отримання 06.03.2020р.;

- № 10 від 26.03.2020р. на суму 7 524,00 грн., на якій ВП «Складське господарство» Южноукраінське відділення ДП «НАЕК «Енергоатом» зроблено відповідну відмітку про отримання 30.03.2020р.

Витягом з Єдиного реєстру податкових накладних № 47 від 21.12.2020 підтверджується, що постачальник, як продавець за ІПН 91:

- 05.02.2020 виписав податкову накладну №1 на суму ПДВ 73708,00 грн, але вніс такі відомості до Єдиного реєстру податкових накладних 26.02.2020;

- 13.02.2020 виписав податкову накладну №3 на суму ПДВ 44650,00 грн, але вніс такі відомості до Єдиного реєстру податкових накладних 26.02.2020;

- 19.02.2020 виписав податкову накладну №4 на суму ПДВ 163371,80 грн, але вніс такі відомості до Єдиного реєстру податкових накладних 26.02.2020;

- 05.03.2020 виписав податкову накладну №6 на суму ПДВ 14310,00 грн, але вніс такі відомості до Єдиного реєстру податкових накладних 31.03.2020;

- 26.03.2020 виписав податкову накладну №7 на суму ПДВ 1254,00 грн, але вніс такі відомості до Єдиного реєстру податкових накладних 31.03.2020.

Відповідач свої зобов`язання за договором виконав не в повному обсязі, а саме: здійснив розрахунки за поставлений товар на загальну суму 573294,00 грн, згідно платіжного доручення № УПТК/949 від 23.04.2020.

Факт часткового виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором договір №53-123-01-20-06073 від 28.01.2020 та наявність заборгованості у загальному розмірі 1212268,80 грн підтверджено також актом звірки взаємних розрахунків станом на 11.11.2020 та визнається сторонами у даній справі.

У зв`язку з несвоєчасною оплатою вартості поставленого по договору товару позивач просить стягнути з відповідача нараховані на суму основного боргу 3% річних у сумі 15973,00 грн та 5902,77 грн інфляційних нарахувань, які визначені на заборгованість по кожній з видаткових накладних наростаючим підсумком за загальний період з 11.04.2020 по 23.11.2020.

Встановивши обставини справи, господарський суд зауважує наступне.

На підставі ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст.ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначалось вище, відповідно до п.2.2 Договору, за даним договором оплата відбувається протягом 45 робочих днів після постачання ТМЦ згідно специфікації №1, та виконання постачальником умов п.п.3.2, 5.1 цього договору. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується.

Таким чином, сторони передбачили, що умовою оплати товару є не лише його поставка покупцю, а й виконання постачальником п.п. 3.2 та 5.1 Договору.

З урахуванням наданих відповідачем заперечень судом було встановлено, що згідно з витягом з Єдиного реєстру податкових накладних № 47 від 21.12.2020 постачальник, як продавець за ІПН 91:

- 26.02.2020 вніс до Єдиного реєстру податкових накладних відомості про податкову накладну №1 від 05.02.2020, податкову накладну № 3 від 13.02.2020, податкову накладну № 4 від 19.02.2020, які були складені за фактами поставки товару згідно видаткової накладної № 1 від 05.02.2020 на суму 442 248,00 грн, видаткової накладної № 3 від 13.02.2020 на суму 267 900,00 грн, видаткової накладної № 4 від 19.02.2020 на суму 982 030,80 грн;

- 31.03.2020 вніс до Єдиного реєстру податкових накладних відомості про податкову накладну №6 від 05.03.2020, податкову накладну №7 від 26.03.2020, які були складені за фактами поставки товару згідно видаткової накладної № 6 від 05.03.2020 на суму 85 860,00 грн, видаткової накладної № 10 від 26.03.2020 на суму 7 524,00 грн.

Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч.1 ст.251 ЦК України).

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ч.1 ст.253 ЦК України).

Таким чином, суд приходить до висновку, що відлік строку оплати товару:

- за видатковими накладними № 1 від 05.02.2020, № 3 від 13.02.2020, № 4 від 19.02.2020 починається з 27.02.2020; а за видатковими накладними № 6 від 05.03.2020, № 10 від 26.03.2020 починається з 01.04.2020.

Відповідно, граничний термін, до якого мав бути оплачений товар за видатковими накладними № 1 від 05.02.2020, № 3 від 13.02.2020, № 4 від 19.02.2020 є 05.05.2020 включно.

Граничний строк оплати товару за видатковими накладними № 6 від 05.03.2020, № 10 від 26.03.2020 сплив 05.06.2020 включно.

Таким чином, враховуючи здійснення часткової оплати відповідачем в сумі 573294,00 грн згідно платіжного доручення УПТК/949 від 23.04.2020, грошове зобов`язання щодо сплати залишку вартості поставленого за видатковими накладними № 1 від 05.02.2020, № 3 від 13.02.2020, № 4 від 19.02.2020 товару у розмірі 1118884,80 грн позивач повинен був виконати у строк до 05.05.2020 включно. Граничний же строк оплати товару за видатковими накладними № 6 від 05.03.2020, № 10 від 26.03.2020 у розмірі 93384,00 грн сплив 05.06.2020.

Доводи відповідача щодо настання строку оплати товару лише з 31.08.2020 з посиланням на Додаткову угоду № 1 від 06.07.2020 судом до уваги не приймаються, оскільки умовами вказаної додаткової угоди строк оплати «протягом 45 робочих днів після постачання ТМЦ та виконання постачальником умов п.п. 3.2, 5.1 цього договору» не був змінений, а лише доповнений «не пізніше 30.08.2020», що ніяким чином не вплинуло на виконання своїх зобов`язань покупцем.

За приписами ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача нараховані на суму основного боргу 3% річних у сумі 15973,00 грн та 5902,77 грн інфляційних нарахувань, які визначені на заборгованість по кожній з видаткових накладних наростаючим підсумком за загальний період з 11.04.2020 по 23.11.2020.

Беручи до уваги встановлені вище судом граничні строки оплати грошових зобов`язань у розмірі 1118884,80 грн по 05.05.2020 включно та у розмірі 93384,00 грн - по 05.06.2020 включно, суд за допомогою програмного комплексу Законодавство здійснив перерахунок:

- 3% річних на суму боргу 1118884,80 грн за період з 06.05.2020 по 23.11.2020 та на суму боргу 93384,00 грн за період з 06.06.2020 по 23.11.2020, що в загальному підсумку становить 19834,71 грн;

- втрат від інфляції на суму боргу 1118884,80 грн за період травень листопад 2020 та на суму боргу 93384,00 грн за період червень листопад 2020, розмір яких в загальному підсумку склав 30026,57 грн.

Враховуючи, що заявлені у позові вимоги щодо стягнення 3% річних у сумі 15973,00 грн та 5902,77 грн інфляційних нарахувань не перевищують визначених судом сум за результатами проведених перерахунків, суд вважає необхідним їх задовольнити у вказаному розмірі.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст.129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Южноукраїнська атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (55001, Миколаївська обл., м.Южноукраїнськ; ідент.код 20915546) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Південьбудресурс (55002, Миколаївська обл., м.Южноукраїнськ, вул.Енергобудівників, буд.15, кв.9; ідент.код 40812723) заборгованість за поставлений товар за договором №53-123-01-20-06073 від 28.01.2020 у розмірі 1212268,80 грн, 5902,77 грн інфляційних втрат, 15973,00 грн - 3% річних та 18512,17 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 26.03.2021.

Суддя О.В. Ткаченко