ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о з а к р и т т я п р о в а д ж е н н я у с п р а в і

17 березня 2021 року Справа № 926/25/21

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Ніколаєва Михайла Ілліча,

за участі секретаря судового засідання Голіней Я.І.

за участі представників:

позивача - Ігнат М.І.

відповідача - Никофорак В.М.

розглянувши матеріали справи

за позовом Чернівецької міської ради (58002, м.Чернівці, Центральна площа,1, код 36068147);

до Фізичної особи-підприємця Гаврильця Ярослава Ярославовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

про стягнення безпідставно збережених коштів орендної плати в сумі 410 766,86 грн.

СУТЬ СПОРУ: Чернівецька міська рада звернулася до Господарського суду Чернівецької області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Гаврильця Ярослава Ярославовича про стягнення безпідставно збережених коштів орендної плати в сумі 410 766,86 грн, нарахованої за період з 21.12.2017 по 31.12.2017 по 28.08.2020

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 05.01.2021 позовну заяву передано судді Ніколаєву М.І.

Ухвалою суду від 05.01.2021 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк у 10 днів з дня вручення ухвали для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків.

Ухвалою суду від 11.01.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 09.02.2021.

Ухвалою суду від 09.02.2021 за заявою представника відповідача відкладено розгляд справи на 24.02.2021.

23.02.2021 від представника позивача надійшло клопотання (вх. №733) про відкладення розгляду справи, у зв`язку із перебуванням в іншому судовому засіданні.

До початку судового засідання 24.02.2021 від представника відповідача надійшло клопотання (вх.№758) про закриття провадження у справі з посиланням на те, що у спірних правовідносинах відповідач виступає як фізична особа, оскільки у матеріалах справи відсутні докази використання земельної ділянки у господарській діяльності відповідачем як підприємцем.

Ухвалою суду від 24.02.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче судове засідання на 17.03.2021.

У судовому засіданні 17.03.2021 представник позивача розгляд заяви про закриття провадження залишив на розсуд суду.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено наступне.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №38 від 20.11.2020 Гаврилець Я.Я., є фізичною особою- підприємцем.

Дані про перебування у процесі припинення підприємницької діяльності, банкрутства, а також дата та номер запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця Гаврильця Я.Я. відсутні.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за Гаврильцем Ярославом Ярославовичем 21.12.2017 зареєстровано право власності на нерухоме майно (нежитлова будівля складу літ. «А» загальною площею 1154, 80 кв.м., альтанка літ. «Б», навіс літ. «В», навіс літ. «Г», ворота №1-2, огорожа №3-4, фонтан- І) за адресою вул. Енергетична, 26.

Рішенням Чернівецької міської ради VII скликання від 16.04.2018 №1214 (пункт 46) Гаврильцю Я.Я. надано в оренду на 5 років земельну ділянку площею 0,2900 га (кадастровий номер :41:003:0077), що розташована за адресою вул.Енергетична,26 , для обслуговування нежитлової будівлі-складу.

Матеріалами справи встановлено, що договір оренди не укладався.

Між Чернівецькою міською радою та фізичною особою Гаврильцем Ярославом Ярославовичем було укладено договір купівлі-продажу №6391 від 21.08.2020, відповідно до якого продавець, на підставі рішень 64 сесії VII скликання Чернівецької міської ради від 06.11.2018 №1496 та 68 сесії VII скликання Чернівецької міської ради від 05.03.2019 №1659, передає у власність покупця земельну ділянку, площею 0,2900 га, кадастровий номер: :41:003:0077, яка розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Енергетична,26

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.08.2020 №221255952 за відповідачем як фізичною особою зареєстровано право власності на вищезазначену земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу №6391 від 21.08.2020

Доказів використання відповідачем нежитлової будівлі та земельної ділянки у господарській діяльності позивачем не надані.

Як встановлено судом з інформаційної довідки про доходи від підприємницької діяльності, виданої Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області від 26.01.2021 за №263/АП/24-13-62-02-13, громадянин Гаврилець Я.Я. за період з 2017 року до 2020 року не отримував доходів від господарської діяльності.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ. Відповідно до ст.19 Цивільного кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних та інших правовідносинах, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (ст. 20 Господарського процесуального кодексу України).

Визначальною при розмежуванні юрисдикції є участь у земельних відносинах, з приводу яких виник спір, суб`єкта господарської діяльності.

Відповідно до ст.55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно із ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Водночас наявність у фізичної особи статусу суб`єкта господарювання не означає, що усі правовідносини з її участю є господарськими. Так, неодмінними ознаками господарської діяльності є сфера суспільного виробництва з метою задоволення не власних потреб виробника, а інших осіб, поєднання приватного інтересу, наприклад, здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку.

Для встановлення факту користування відповідачем земельною ділянкою з метою здійснення господарської діяльності, суд має встановити використання відповідачем земельних ділянок з метою реалізації господарської компетенції, здійснення прав та обов`язків у сфері суспільного виробництва.

Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом (частина друга статті 50 ЦК України).

Підприємець - це юридичний статус фізичної особи, який засвідчує право цієї особи на заняття самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Цивільні права й обов`язки фізичної особи, зокрема право власності та право оренди на земельну ділянку, набуваються та здійснюються у порядку реалізації цивільної дієздатності цієї особи.

Наявність у фізичної особи статусу підприємця не свідчить про те, що з моменту її державної реєстрації як ФОП вона виступає в такій якості у всіх правовідносинах, зокрема і щодо земельних правовідносин, пов`язаних із правами на земельну ділянку під розміщеним на ній об`єктом нерухомого майна.

Даний правовий висновок міститься в Постановах Великої Палати Верховного суду від 12.06.2018 справа № 922/3204/17, від 17.10.2018 справа №922/2972/17 та від 09.04.2019 справа №910/19687/17.

Відповідно до статей 319 та 320 Цивільного кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, у тому числі для здійснення підприємницької діяльності.

Фізична особа може користуватися земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт нерухомості нежитлового призначення, з різними цілями - як пов`язаними зі здійсненням нею господарської діяльності, так і ні. Користування такою земельною ділянкою не свідчить про господарський характер відносин. Відповідний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 306/2004/15-ц.

Для встановлення факту користування земельною ділянкою з метою здійснення господарської чи підприємницької діяльності позивач мав довести суду факт здійснення фізичною особою-підприємцем певної господарської діяльності на цій земельній ділянці (виготовлення і реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг з метою отримання прибутку).

Суд встановив, що Гаврильцю Я.Я. надано в оренду спірну земельну ділянку як фізичній особі.

В подальшому за відповідачем зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу.

Докази використання відповідачем нежитлової будівлі та земельної ділянки у господарській діяльності у матеріалах справи відсутні.

Суд дійшов висновку, що належних доказів, які підтверджують використання спірної земельної ділянки відповідачем в комерційних цілях, позивачем не надано, тож відповідач у спірних правовідносинах виступає як фізична особа, а не як суб`єкт господарювання.

Наявність у відповідача статусу підприємця не свідчить про те, що він виступає у такій якості, зокрема, у правовідносинах з користування земельною ділянкою без укладення договору оренди.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Згідно із п.1 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідно ч.2 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

За цих підстав, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача та закриття провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України.

Суд роз`яснює позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства.

Керуючись ст. 2. 231, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Клопотання Фізичної особи - підприємця Гаврильця Ярослава Ярославовича про закриття провадження у справі задовольнити.

2.Закрити провадження у справі №926/25/21.

3.Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства та віднесений до юрисдикції місцевих загальних судів.

Повний текст ухвали складено та підписано 22.03.2021.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та підлягає оскарженню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.І. Ніколаєв