РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.03.2021Справа № 910/17999/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю. за участі

секретаря судового засідання Маринченко М.В., розглянувши в порядку загального

позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк»

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні

позивача:

Національний банк України

Публічне акціонерне товариство «Іллічівський олійножировий комбінат»

Товариство з обмеженою відповідальністю «Іллічівський зерновий порт»

Товариство з обмеженою відповідальністю «Стройбуд Іллічівськ»

Публічне акціонерне товариство «Одеський олійножировий комбінат»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні

відповідача:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Скай»

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»

про визнання протиправним та скасування рішення,

за участі представників:

позивача - Мосійчук С.О.,

відповідача - Линник Я.В.,

третьої особи-1 - Петроченко С.О.,

третьої особи-2 - не з`явилась,

третьої особи-3 - не з`явилась,

третьої особи-4 - не з`явились,

третьої особи-5 - не з`явились,

третьої особи-6 - Слєпуха О.С.,

третьої особи-7 - не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про скасування рішення № 643 від 22.03.2019 «Про затвердження умов продажу активів АТ «Дельта Банк».

У позовній заяві позивач просив суд витребувати у відповідача копію рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 643 від 22.03.2019 «Про затвердження умов продажу активів АТ «Дельта Банк».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2020 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

До Господарського суду міста Києва 01 грудня 2020 року представником позивача було подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/17999/20. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 19.01.2021. Залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Національний банк України, Публічне акціонерне товариство «Іллічівський олійножировий комбінат», Товариство з обмеженою відповідальністю «Іллічівський зерновий порт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Стройбуд Іллічівськ», Публічне акціонерне товариство «Одеський олійножировий комбінат» та на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Скай», Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк». Клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Зобов`язано відповідача подати до суду належним чином завірену копію рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 643 від 22.03.2019 «Про затвердження умов продажу активів АТ «Дельта Банк».

Представник відповідача подав до суду заяву про продовження строку для подачі відзиву та витребувані судом документи.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 31 грудня 2020 року від третьої особи-1 надійшли письмові пояснення, у яких позов підтримано повністю.

До Господарського суду міста Києва 18.01.2021 від третьої особи-6 надійшли письмові пояснення, у якому проти задоволення позову заперечено, у зв`язку з його необґрунтованістю.

У підготовчому засіданні 19.01.2021 протокольною ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, продовжено відповідачу строк для подання відзиву. Підготовче засідання відкладено на 02.02.2021.

Представник відповідача подав до суду відзив, у якому проти задоволення позову заперечено повністю, у зв`язку з тим, що позивачем не доведено порушення його прав та законних інтересів внаслідок прийняття рішення № 643 від 22.03.2019 «Про затвердження умов продажу активів АТ «Дельта Банк».

У підготовчому засіданні 02.02.2021 представник позивача заявив клопотання про відкладення розгляду справи, яке суд задовольнив.

За результатами підготовчого засідання 02.02.2021 суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу про продовження підготовчого провадження строком на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 16.02.2021.

До Господарського суду міста Києва 08 лютого 2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, якою заперечено доводи відповідача з огляду на їх необґрунтованість.

За результатами підготовчого засідання 16.02.2021 судом прийнято рішення про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті у судовому засіданні 16.03.2021.

Представники позивача та третьої особи-1 у судовому засіданні 16.03.2021 підтримали вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача та третьої особи-6 проти позову заперечували повністю, у зв`язку з його необґрунтованістю.

Треті особи-2,-3,-4,-5,-7 у судове засідання 16.03.2021 не з`явились, своїх уповноважених представників не направили, про місце, час та дату судового засідання повідомлялись належним чином.

У судовому засіданні 16.03.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Позивачем 31.10.2012 укладено з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» договір застави №21912Z4.

Пунктом 1.1 цього договору визначено, що заставою забезпечуються всі вимоги позивача, які випливають з кредитного договору №21911D2 від 04.11.2011, за яким позивачем надано Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» у платне строкове користування 1 347 771 045,80 грн.

За умовою пункту 1.2 договору №21912Z4 від 31.10.2012 заставодавцем (позичальником за кредитним договором №21911D2 від 04.11.2011) передано в забезпечення власних зобов`язань:

- право вимоги до ТОВ «Іллічівський зерновий порт» повернення 350 000 000,00 грн. за кредитним договором №НКЛ-2010667 від 27.06.2012 (пункт 1.2.1 договору застави №21912Z4);

- право вимоги до ТОВ «Стройбуд Іллічівськ» повернення 100 000 000,00 грн. за кредитним договором №НКЛ-2010632 від 27.06.2012 (пункт 1.2.2 договору застави №21912Z4);

- право вимоги до ПАТ «Одеський олійножировий комбінат» повернення 606 591 000,00 грн. за кредитним договором №НКЛ-2005804/2 від 27.07.2012 (пункт 1.2.3 договору застави №21912Z4);

- право вимоги до ПАТ «Іллічівський олійножировий комбінат» повернення 394 366 000,00 грн. за кредитним договором №НКЛ-2005814/3 від 27.07.2012 (пункт 1.2.4 договору застави №21912Z4).

Загалом, позивачу передано за договором застави №21912Z4 від 31.10.2012 право вимоги 1 450 957 000,00 грн., яке мало Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» по відношенню до чотирьох юридичних осіб.

Постановою Правління Національного банку України №150 від 02.03.2015 віднесено Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №51 від 02.03.2015 з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк».

Постановою Правління Національного банку України №664 від 02.10.2015 відкликано банківську ліцензію та прийнято рішення про ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних №181 від 02.10.2015 започатковано процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та делеговано повноваження ліквідатора банку.

За результатами розгляду спору у межах справи №910/6939/20 місцевим та апеляційним господарськими судами встановлено наступні обставини.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних №3105 від 19.11.2018 погоджено пропозиції АТ «Дельта Банк» щодо реалізації активів. Рішенням виконавчої дирекції Фонду №3245 від 05.12.2018 внесені зміни до рішення №3105 та погоджено реалізацію пулу активів АТ «Дельта Банк», що підлягали продажу на відкритих торгах (аукціоні) з використанням електронної торгової системи, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, що укладені з юридичними особами, частина з яких знаходилась у заставі Національного банку України та АТ «Укрексімбанк», у тому числі дебіторська заборгованість за кредитними договорами №НКЛ-2005814/3 від 12.07.2012; №НКЛ-2010667 від 27.06.2012; №НКЛ-2005804/2 від 27.07.2012; №НКЛ-2010632 від 27.06.2012. Всього до складу пулу включено права вимоги та інші майнові права за 22 кредитними договорами. Загальна заборгованість за відповідним пулом активів станом на 01.11.2018 становила 4 876 171 939,43 грн., початкова (стартова) ціна продажу - 897 231 999,30 грн.

Переможцем аукціону, що відбувся 06.03.2019, з продажу лоту №debtX_8829, визнано ТОВ «ФК «Скай» із запропонованою ціною 906 204 319,29 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.03.2019 у справі №640/3688/19 задоволено клопотання ТОВ «ФК «Октант» та заборонено АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Дебтекс Україна» вчиняти будь-які дії з проведення електронних торгів та оформлення результатів електронних торгів з продажу лоту №debtX_8829, в тому числі формувати та підписувати протокол електронного аукціону, укладати з переможцем електронних торгів договір купівлі-продажу/відступлення таких активів (прав вимоги та майнових прав), проводити розрахунки за продане майно, приймати та передавати будь-які документи, пов`язані з предметом електронних торгів, у тому числі їх оригінали.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №642 від 22.03.2019 скасовано результати відкритих торгів, проведених 06.03.2019 (лот №debtX_8829), з продажу пулу активів AT «Дельта Банк».

У цей же день, Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №643 від 22.03.2019 затверджено нові умови продажу активів АТ «Дельта Банк».

Зазначене рішення відповідача (№643 від 22.03.2019 з урахуванням внесених рішенням відповідача №870 від 12.04.2019 змін) позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню у судовому порядку.

Правове обґрунтування протиправності прийнятого відповідачем рішення позивачем зведене до загальних позитивно-правових приписів Цивільного кодексу України та Закону України «Про заставу», що регулюють підстави виникнення права застави, порядок укладення відповідних правочинів забезпечення виконання зобов`язань, їх форму тощо (статті 572, 574 Цивільного кодексу України; статті 1, 3 Закону України «Про заставу).

В якості позитивно-правового припису імперативного характеру, що порушує оскаржене рішення відповідача, позивачем наведено частину другу статті 17 Закону України «Про заставу».

Відповідно до частини другої статті 17 Закону України «Про заставу» заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено законом.

За висновком позовної заяви: з урахуванням, що позивач не надавав письмову згоду відповідачу на відчуження з публічних торгів прав за чотирма кредитними договорами, рішення відповідача про погодження умов продажу прав вимог за 22 кредитними договорами є протиправним та підлягає скасуванню у судовому порядку.

З цим висновком позивача суд не може погодитись, оскільки правова норма частини другої статті 17 Закону України «Про заставу» чітко визначає коло осіб, на яких розповсюджується правило поведінки (встановлене цією нормою): заставодавець та заставодержатель.

Так само чітко окреслюється і коло осіб частиною другою статті 586 Цивільного кодексу України, за якою заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач у справі не є у даних правовідносинах по відношенню до позивача ні заставодавцем, ні заставодержателем.

Відповідно, застосування правових приписів частини другої статті 586 Цивільного кодексу України та частини другої статті 17 Закону України «Про заставу» до рішення відповідача №643 від 22.03.2019 є помилковим.

З тих же підстав судом відхиллено посилання до порушень рішенням відповідача умов договору застави №21912Z4 від 31.10.2012, пунктами 1.9, 2.3.3, 2.3.9, 2.3.13 та 2.4.2 якого встановлено заборони заставодавцю вчиняти будь-які дії з відчуження та зменшення вартості заставлених майнових прав без письмової згоди позивача. Відповідач не є ні стороною цього договору, ні заставодавцем у більш широкому розумінні.

Позивачем також помилково наголошується на порушенні відповідачем при прийнятті оскарженого рішення вимог абзацу восьмого пункту третього розділу четвертого Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються (затверджено рішенням виконавчої дирекції відповідача №388 від 24.03.2016), оскільки наведена позивачем норма підзаконного нормативного акту передбачає лише необхідність врахування при плануванні продажу ризиків та обмежень, у тому числі і необхідність отримання додаткового погодження (згоди), у тому числі від заставодержателя (іпотекодержателя).

У даному випадку, оскаржене рішення №643 від 22.03.2019 враховує перебування частини активів у заставі (НБУ і позивача, пункт 2 рішення №643, відповідна колонка таблиці активів) та прямо передбачає необхідність отримання згоди.

Неналежне виконання іншими особами рішення відповідача не є ознакою протиправності цього рішення.

Крім того, твердження позивача про ненадання ним згоди на відчуження предмету застави за договором №21912Z4 від 31.10.2012 фактично спростовується додатком третім до позовної заяви - копія листа №176-00/1507 від 21.03.18.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Зміст правочину складають права та обов`язки, про набуття, припинення та зміну яких домовилися учасники правочину, а також особи, визначені сторонами в якості учасників цього правочину.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо його судом не визнано недійсним (презумпція правомірності правочину).

За статтею 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України, тобто, зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Суперечність правочину положенням чинного законодавства означає врегулювання правовідносин всупереч імперативним нормам законодавства.

Правочин може бути визнаний судом недійсним лише з підстав, визначених Законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених Законом.

У даному випадку позивачем не доведено суду факту порушення відповідачем при прийнятті оскарженого рішення №643 від 22.03.2019 приписів законодавства імперативного характеру та факту перевищення наданих йому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноважень при прийнятті цього рішення.

За таких обставин, суд встановлює відсутність процесуальних підстав для визнання рішення відповідача №643 від 22.03.2019 протиправним та його скасування.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні позову повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 24.03.2021.

Суддя Т.Ю.Кирилюк