ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2021м. ДніпроСправа № 904/6801/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Товстоп`ятки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення плати за користування вагонами у сумі 334 321 грн. 92 коп.

Представники:

від позивача: Береза В.В., довіреність від 23.10.2020, представник;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" плату за користування вагонами у розмірі 334 321 грн. 92 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані несплатою відповідачем плати за користування вагонами залізниці за весь час знаходження вагонів на під`їзній колії відповідача.

Ухвалою господарського суду від 21.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 21.01.2021.

13.01.2021 відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву від 11.01.2021 № б/н, в якому він не погодився із позовними вимогами посилаючись на те, що відповідно до постанови старшого слідчого Металургійного відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровські області від 10.07.2019 та ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.07.2019 по справі №210/3931/19 є арештованими, місце зберігання вагонів - територія ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». При цьому, як слідує з тексту ухвали представник АТ «Укрзалізниці» Куктенко О.А. підтримав відповідне клопотання слідчого про арешт вагонів та просив суд його задовольнити. У зв`язку з накладеним арештом зазначені вагони не знаходяться в користуванні/розпорядженні відповідача, відсутня вина відповідача в їх перебуванні на території ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг". При цьому відповідач не має прав виконувати операції з ними, повертати залізниці, що робить безпідставним нарахування плати за користування вагонами, оскільки відповідач не є користувачем вказаних вагонів, а є їх зберігачем. Крім того, позивач при розгляді Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області клопотання слідчого мав можливість запропонувати інше місце зберігання вагонів, відтак обрання місця зберігання вагонів залежало також від дій самої залізниці. Посилання позивача на ст. 119 Статуту залізниць України, Правила користування вагонами і контейнерами, договір № ПР/М-17-2/1-651/НЮдч/3377 від 13.11.2017 є необґрунтованими, оскільки існують позадоговірні відносини щодо збереження арештованого в рамках кримінального провадження майна, які підпадають під дію норм КПК України. Відповідно до ст. 123 КПК України витрати, пов`язані зі зберіганням речей, здійснюються за рахунок Державного бюджету в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Звертає увагу суду на сталу судову практику з приводу аналогічних спорів між сторонами, проте позивач продовжує подавати до суду нові позови з тих самих підстав, але з різними періодами нарахування плати, що на думку відповідача є зловживанням процесуальними правами, а саме подання завідомо безпідставного позову, позову у спорі, який має очевидно штучний характер (ст. 43 ГПК України). Просив у задоволенні позову відмовити та застосувати до позивача штраф згідно зі ст. 135 ГПК України. Водночас, повідомив суд, що попередній розмір судових витрат відповідача, які планується понести у зв`язку з розглядом даної справи у суді першої інстанції становить 30 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу .

У підготовчому засіданні 21.01.2021 оголошено перерву до 11.02.2021.

11.02.2021 на адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив від 01.02.2021, в якій він заперечує проти доводів відповідача, зазначає, що відносини щодо подачі і забирання вагонів між сторонами здійснюються на підставі договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", яка примикає до станцій Кривий Ріг - Головний, Кривий Ріг, Новоблочна Придніпровської залізниці від 13.11.2017 № ПР/М-17-2/1-651/НЮдч/3377, тобто, позадоговірні відносини у даному випадку відсутні. Разом з тим, підстав для того, аби не нараховувати плату за користування вагонами залізниця не має. Вагони прибули у липні 2019 на адресу відповідача, у встановленому порядку були подані на його під`їзну колію для вивантаження. Таким чином, на даний час спірні вагони перебувають у користуванні відповідача. Просив позов задовольнити.

Ухвалою господарського суду від 11.02.2021 закрити підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 11.03.2021.

У призначене судове засідання відповідач явку повноважного представника не забезпечив; про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням № 457.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України передбачені наслідки неявки в судове засідання учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, а також повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 11.03.2021 представник позивача просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини укладення договору; правомірність нарахування плати за користування вагонами.

Так, судом встановлено, що 13.11.2017 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Українська залізниця") в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (залізниця) та Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" (власник колії) укладено договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", яка примикає до станцій Кривий Ріг - Головний, Кривий Ріг, Новоблочна Придніпровської залізниці № ПР/М-17-2/1-651/НЮдч/3377 (далі - договір).

За умовами п. 1 договору згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику колії, що примикає:

- до станції Кривий Ріг-Головний: у парній горловині через стрілку №54. Межею під`їзної колії є вхідний сигнал "ЧС" станції Кривий Ріг-Головний;

- до станції Кривий Ріг: в непарній горловині через стрілку № 49. Межею під`їзної колії є ізостик, який розташований на відстані 38 м від вістря стрілки № 49 в напрямку стрілки № 51.

- до станції Новоблочна: стрілкою № 11 до головної колії № ІІІ станції. Межами є: зі сторони станції Новобункерна Власника - вхідний світлофор "Нн", що знаходиться на 11 км ПК6 перегону Новобункерна - Новоблочна; зі сторони станції Східно-Прийомовідправна Власника - вхідний сигнал "НВ", що знаходиться на 10 км перегону Східно-Прийомовідправна-Новоблочна.

Під`їзна колія обслуговується локомотивами власника колії.

Розгорнута довжина під`їзної колії складає 875 800 погонних метрів (п. 2 договору).

Згідно з п. 3 договору у межах смуги відведення під`їзною колією і спорудами власника колії зайнято ділянку площею 0 кв.м.

Пунктом 4 договору передбачено, що рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії та Інструкції по сигналізації на залізницях України. Технічний стан колійного господарства ПАТ "АрселорМттал Кривий Ріг" та технічний стан пристроїв має забезпечувати мінімально допустиму швидкість руху составів з локомотивами залізниці у голові 45 км/год по перегонам і прямих напрямках стрілочних переводів та 25 км/год по бокових станційних коліях і бокових напрямках стрілочних переводів. При невиконанні вимог щодо утримання технічного стану колійного господарства ПАТ "АрселорМттал Кривий Ріг" залізниця залишає за собою право на припинення надання послуг з подачі вагонів на під`їзну колію локомотивом залізниці.

Відповідно до п. 5 договору здавання вагонів на під`їзну колію здійснюється за інтервалами:

- на станцію Східна - Прийомовідправна - 2,0 години;

- на станцію Промислова - 1,0 година;

- на станцію Новобункерна - 4,0 години.

Пунктом 6 договору передбачено, що вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці:

- вагони з вугільним концентратом, вапняком, коксом в організованих однорідних маршрутах, інші вантажі на адресу власника колії у розборних составах зі станції Кривий Ріг-Головний на одну із колій станції Східна - Прийомовідправна власника колії через станцію Новоблочна (пост 10 км) або за узгодженням по прямому маршруту;

- вагони з металобрухтом, порожні цистерни для перевезення бензолу і смоли кам`яновугільної окремими передачами зі станції Кривий Ріг на одну із колій станції Промислова власника колії;

- вагони з аглорудою окремими составами зі станції Кривий Ріг- Головний на одну з колій станції Східно-Прийомовідправна власника колії або на одну із колій станції Новобункерна через станцію Новоблочна та парк Вхідний;

- порожні вагони окремими составами зі станції Кривий Ріг-Головний на одну з колій станції Східно-Прийомовідправна власника колії по прямому маршруту або станцію Новобункерна.

Здавання вагонів у комерційному та технічному відношенні залізницею власнику колії здійснюється на приймально-відправних коліях №№ 1-10, 14 станції Східна - Прийомовідправна; на коліях №№ 1-11 станції Промислова та на коліях №№ 1-14 станції Новобункерна власника колії.

Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Про готовність вагонів до забирання прийомоздавальник власника колії в письмовому вигляді повідомляє прийомоздавальника вантажу та багажу залізниці з врученням повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (п. 8 договору).

Пунктом 12 договору встановлено, що середній час перебування вагонів на під`їзній колії 68,0 годин. Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.

У разі виявлення у сформованому та пред`явленому до перевезення составі комерційної несправності або технічного пошкодження вагона з вини ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" плата за користування вагонами продовжується на усі пред`явлені до здачі вагони на час усунення несправностей без відчеплення, або на час проведення маневрової роботи по відчепленню вагона з несправностями.

Згідно з п. 14 договору власник колії сплачує залізниці плату:

- за подачу, збирання вагонів - згідно з Тарифним керівництвом № 1 (Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги);

- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними в Тарифному керівництві №1 (Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги);

- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, що виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативно-правовими актами.

Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦ".

Договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін, і діє з 17.11.2017 до 16.11.2022 включно (п. 19 договору).

У липні 2019 за залізничним накладним № № 65282485, 39609482, 65335804, 3114735, 65384315, 43092360, 65731531, 33984741, 65951238, 43110873, 66793134, 33988882, 7703736, 43103142, 67916437, 50458066, 60046265, 47609227, 63223069, 47617725, 63676910, 47593595, 63692503, 47590229, 63849483, 47609284, 67169045, 47568340, 67662577, 47590195, 67675835, 47590187 на адресу ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" прибули вагони з вантажем "брухт чорних металів" власності АТ "Українська залізниця".

07.07.2019 о 16 год. 15 хв. на під`їзну колію ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" подано вагони №№ 65282485, 65731531, 66793134, 67916437, 67703736, 65951238, 65335804, 65384315 на підставі пам`ятки про подавання вагонів ф. ГУ-45 № 697, яка підписана вантажовласником без заперечень (а.с. 40).

10.07.2019 о 05 год. 10 хв. на під`їзну колію ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" подано вагони №№ 63223069, 60046265, 63692503, 67169045, 67675835, 63676910, 67662577, 63849483 на підставі пам`ятки про подавання вагонів ф. ГУ-45 № 706, яка підписана вантажовласником без заперечень (а.с. 39).

За час знаходження спірних вагонів в безпосередньому розпорядженні вантажовласника станцією Кривий Ріг - Головний нарахована плату:

1) за користування вагонами № № 65282485, 65335804, 65384315, 65731531, 65951238, 66793134, 67703736, 67916437 за наступними відомостями:

- по відомості № 06089386 за період з 31.07.2020 16:15 год. до 05.08.2020 16:15 год. на суму 46 433,60 грн.;

- по відомості № 14089405 за період з 05.08.2020 16:15 год. до 10.08.2020 16:15 год. на суму 46 433,60 грн.;

- по відомості №20089423 за період з 10.08.2020 16:15год до 15.08.2020 16:15 год. на суму 46 433,60 грн..

2) за користування вагонами № № 60046265, 63223069, 63676910, 63692503, 63849483, 67169045, 67662577, 67675835 за наступними відомостями:

- по відомості № 14089404 за період з 03.08.2020 5:10 год. до 08.08.2020 5:10 год. на суму 46 433,60 грн.;

- по відомості № 14089406 за період з 08.08.2020 5:10 год. до 13.08.2020 5:10год. на суму 46 433,60 грн.;

- по відомості № 20089224 за період з 13.08.2020 5:10год. до 18.08.2020 5:10 год. на суму 46 433,60 грн.

Всього за 6 відомостями плати за користування вагонами нараховані 334 321 грн. 92 коп. з ПДВ.

Відомості плати за користування вагонами підписані відповідачем із запереченнями, а саме:

- відомості плати №№ 06089386, 14089405: ПАТ "АМКР" відмовляє у сплаті суми у розмірі 46 433 грн. 60 коп. плати за користування вагонами, оскільки вагони прибули на підприємство 07.07.2019 о 16 год. 15 хв. з ознаками підроблених номерних знаків та згідно ухвали суду № 210/3931/19 від 12.07.2019 знаходяться під арештом;

- відомості плати № № 14089404, 14089406, 20089423, 200894424: ПАТ "АМКР" відмовляє у сплаті суми у розмірі 46 433 грн. 60 коп. плати за користування вагонами, оскільки вагони прибули на підприємство 10.07.2019 о 05 год. 10 хв. з ознаками підроблених номерних знаків та згідно ухвали суду № 210/3931/19 від 12.07.2019 знаходяться під арештом (а.с. 33-38).

Відмова відповідача здійснити плату за користування вагонами у розмірі 334 321 грн. 92 коп. (278 601 грн. 60 коп. та ПДВ 20% - 55 720 грн. 32 коп.) і стала причиною виникнення спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 908 та ст. 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Згідно з п. 17 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998, (далі - Статут) перевезення вантажів залізничним транспортом організовується на договірних засадах. Форма договору про організацію перевезень вантажів встановлюється Правилами. Для забезпечення виконання договірних зобов`язань здійснюється місячне планування перевезень. Умови та порядок організації перевезення в усіх видах сполучення визначаються Правилами. Порядок розроблення, термін подання заявок, затвердження планів та облік виконання перевезень вантажів встановлюються Правилами, а військових перевезень - спеціальними інструкціями.

Відповідно до п. 71 Статуту взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Згідно з п. 2 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, (далі - Правила) за користування вагонами і контейнерами вантажовідправники, вантажоодержувачі, власники під`їзних колій, порти, організації, установи, фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності (далі - вантажовласники) вносять плату.

Відповідно до п. 3 Правил облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/ приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6). За договором між вантажовласником і залізницею всі ці документи можуть оформлятися і надаватися в електронному вигляді. Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Пунктом 4 Правил передбачено, що відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами. Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.

За приписами п. 5 Правил плата за користування нараховується за кожний вагон і контейнер після прийняття його залізницею від вантажовласника. У разі неповернення залізниці вантажовласником вагона (контейнера) протягом 15 діб після прийняття їх вантажовласником плата за користування за ці 15 діб, а потім за кожні 5 діб стягується, не очікуючи повернення вагона (контейнера).

Пунктом 6 Правил передбачено, що час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій.

Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

У відповідності до п. 12 Правил загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.

Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.

Статтею 119 Статуту передбачено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Вантажовласники, порти відшкодовують залізницям плату за користування вагонами інших держав від часу прийому цих вагонів від залізниці до повернення їх після виконання вантажних операцій у порядку, визначеному Укрзалізницею відповідно до міжнародних договорів України з цих питань.

Судом встановлено, що спірні вагони подані на під`їзну колію ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг".

За весь час знаходження спірних вагонів в безпосередньому розпорядженні вантажовласника позивачем нарахована плата за користування вагонами у розмірі 334 321 грн. 92 коп.

Заперечуючи позовні вимоги, відповідач вказує на безпідставність нарахування плати за користування вагонами, оскільки вони не знаходяться в користуванні/розпорядженні підприємства, відповідач не має прав виконувати операції з ними та повертати залізниці у зв`язку з накладеним арештом на вказані вагони в порядку, передбаченому нормами Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

До матеріалів справи надано постанову Металургійного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про визнання речовими доказами від 10.07.2019, якою постановлено вилучити напіввагони з ознаками зміни лакофарбового покриття номерів № 67916437, № 65384315, № 65335804, № 65951238, № 65282485, № 67703736, № 65731531, № 66793134 зі сміттям та напіввагонів з ознаками зміни лакофарбового покриття номерів № 63692503, № 67675835, № 67662577, № 63676910, № 63849483, № 60046265, № 63223069, №67169045, в яких міститься вантаж у вигляді металобрухту визнано речовими доказами. Речові докази: напіввагони з ознаками зміни лакофарбового покриття номерів № 67916437, № 65384315, № 65335804, № 65951238, № 65282485, № 67703736, № 65731531, № 66793134 зі сміттям та напіввагонів з ознаками зміни лакофарбового покриття номерів № 63692503, № 67675835, № 67662577, № 63676910, № 63849483, № 60046265, № 63223069, № 67169045, в яких міститься вантаж у вигляді металобрухту постановлено зберігати на території ПАТ "АрседорМітгал Кривий Ріг" за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Криворіжсталі, 1 до вирішення питання про накладення арешту на дане майно суддею Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу (а.с. 90-91).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.07.2019 у справі № 210/3931/19 задоволено клопотання слідчого судді СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Голубниченка В.В. про накладення арешту на майно; накладено арешт на напіввагон № 63223069, в якому міститься майно, що належить ТОВ "БАЛКЕР" та напіввагон № 65731531 без вантажу, напіввагонів №№ 66793134, № 67916437, № 67703736, № 65951238, № 65335804, № 65384315, № 65282485 з ознаками підробки номерних знаків, без вантажу ТОВ "МЕТАЛИКА", напіввагонів з ознаками підробки номерних знаків з вантажем, який належить ТОВ "МЕТАЛИКА": № 60046265, № 63692503, № 67169045, № 67675835, № 63676910, № 67662577, № 63849483. Місцем зберігання арештованого майна визначено місце збереження напіввагонів №№ 63223069, в якому міститься майно, що належить ТОВ "БАЛКЕР", та № 65731531 без вантажу, напіввагонів №№ 66793134, № 67916437, № 67703736, № 65951238, № 65335804, № 65384315, № 65282485 з ознаками підробки номерних знаків, без вантажу ТОВ "МЕТАЛИКА", напіввагонів з ознаками підробки номерних знаків з вантажем, який належить ТОВ "МЕТАЛИКА": № 60046265, № 63692503, № 67169045, № 67675835, № 63676910, № 67662577, № 63849483 - на території ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Криворіжсталі, 1. Позивач не заперечував щодо задоволення клопотання про накладення арешту на спірні вагони (а.с. 92-93).

Як зазначено вище, на майно (спірні вагони) накладено арешт і визначено місцем зберігання арештованого майна територію ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Криворіжсталі,1.

У порядку вимог ст. 220 Кримінального процесуального кодексу України, відповідач звернувся до слідчого з клопотанням за № УД/1 - 147/19 від 16.12.2019 про надіслання на адресу АТ "Укрзалізниця" офіційного листа з вимогою припинити нарахування сплати та звернення до суду з клопотанням про зміну місця зберігання вагонів, на які накладено арешт (а.с. 94-95).

Постановою слідчого управління Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про часткову відмову в задоволенні клопотання від 19.12.2019, постановлено направити на адресу "Криворізької дирекції залізничних перевезень" структурного підрозділу "Придніпровська залізниця" регіональної філії АТ "Українська залізниця" лист із повідомленням про накладення арешту на 16 вагонів (напіввагонів) ухвалою слідчого судді, в якому роз`яснити суть такого заходу забезпечення кримінального провадження; в іншій частині клопотання відмовити (а.с. 96-97).

Листом за № 2/3645-ДТ від 19.12.2019 слідче управління Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області повідомило позивача про те, що ухвалою слідчого судді від 12.07.2019 у справі № 210/3931/19 тимчасово позбавлено права відчуження, розпорядження та/або користування майном (спірними вагонами) (а.с. 98-99).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що плата за користування вагонами нарахована на підставі п. 119 Статуту.

Пунктом 119 Статуту визначено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата.

Згідно зі змістом вказаного пункту, під користуванням вагонами (контейнерами) слід розуміти використання відповідного рухомого складу залізниці певним суб`єктом господарської діяльності, у тому числі власником залізничної під`їзної колії, який безпосередньо приймає вагони (контейнери) від залізниці для виконання подальших операцій з ними, а потім повертає їх залізниці.

Враховуючи те, що ухвалою слідчого судді від 12.07.2019 у справі № 210/3931/19 спірні вагони (№№ 63223069, 65731531, 66793134, 67916437, 67703736, 65951238, 65335804, 65384315, 65282485, 60046265, 63692503, 67169045, 67675835, 63676910, 67662577, 63849483) визнано речовими доказами з подальшим накладенням арешту на вказане майно і визначенням місця його зберігання території відповідача, останній був позбавлений права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном, що прямо встановлено нормою статті 170 КПК України.

Отже, незважаючи на перебування спірних вагонів на території відповідача, матеріали справи не містять доказів на підтвердження фактичного користування останнім спірними вагонами, а також, доказів його вини у затримці вагонів, що позбавляє позивача права для нарахування плати за користування вагонами.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин, позовні вимоги про стягнення плати за користування вагонами у розмірі 334 321 грн. 92 коп. задоволенню не підлягають.

Водночас, розглянувши клопотання відповідача про застосування до позивача штрафу в порядку ст. 135 ГПК України за зловживання процесуальними правами, викладене у відзиві на позовну заяву від 11.01.2021, господарський суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: верховенство права; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; розумність строків розгляду справи судом.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За приписами ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом (ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Частинами 1-4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 131 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Отже у випадку зловживання скаржником процесуальними правами суд залишає за собою право застосувати заходи процесуального примусу, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Так, відповідач вказує, що позивачем вчинено дії направлені на зловживання процесуальними правами, що суперечать завданню господарського судочинства. Зокрема, такими діями, на думку відповідача, є подання завідомо безпідставного позову, позову у спорі, який має очевидно штучний характер. Згідно практики Господарського суду Дніпропетровської області та Центрального апеляційного господарського суду у справах №904/795/20, №904/1647/20, №904/1645/20, №904/501/20, №904/502/20, №904/1066/20, №904/1812/20, №904/1895/20, №904/2890/20 було відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Оскільки безперешкодне право на звернення до суду передбачено чинним законодавством України, яким Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", як учасник справи, скористалось, а позовна заява відповідала вимогам ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Дніпропетровської області, керуючись ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, відкрив провадження у цій справі та призначив її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Завідомо безпідставним може бути визнаний позов, якщо він взагалі не містить жодного обґрунтування. Також, безпідставним позов може бути визнаний, якщо він явно не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, не додано доказів сплати судового збору, копії позову не надсилались учасникам справи, позов підписано особою, яка не має права її підписувати тощо, у разі якщо він подається неодноразово.

Належне використання свого права на звернення до суду не є зловживанням процесуальними правами згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Суд не вважає достатніми підстави, на які посилається заявник, для застосування штрафних санкцій відносно позивача.

Крім цього, суд зазначає, що у вирішенні питань про визнання тих чи інших дій зловживанням правами, позиція учасників справи є важливою, але не вирішальною, оскільки законодавець відносить ці повноваження до виключної компетенції судів й не ставить у залежність від волі учасників справи.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для постановлення ухвали про стягнення з позивача штрафу за зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на останнього.

Щодо заявлених у відзиві на позов витрат відповідача на професійну правову допомогу у розмірі 30 000 грн. 00 коп., суд зазначає таке.

Так, на підтвердження понесення вказаних витрат відповідачем до відзиву надані наступні документи: копія договору про правове обслуговування підприємства від 06.11.2017 №01/11/17-1-3317, укладеного між Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" та Адвокатським об`єднанням "Фінекс", копія додаткової угоди № 2 від 16.01.2018 до договору, копія додаткової угоди №17 від 28.09.2020 до договору, копія платіжного доручення № 600042258 від 18.12.2020 на суму 900 000 грн., копія додатку № 1 до договору (прайсові ціни адвоката), копія звіту адвоката, опис робіт (наданих послуг) в порядку ч.3 ст. 126 ГПК України у справі №904/6801/20, копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю від 14.06.2001 №1009.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, між Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі - клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Фінекс" (далі - адвокат) укладений договір про правове обслуговування підприємства від 06.11.2017 №01/11/17-1-3317.

Відповідно до п. 1.1 договору клієнт доручає, а адвокат приймає на себе обов`язки надавати юридичну і адвокатську допомогу в обсязі і на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п. 2.1.6 договору адвокат зобов`язаний надавати клієнту акт виконаних робіт не пізніше 5го числа кожного місяця за попередній місяць обслуговування, а для окремих доручень - не пізніше 5 робочих днів з моменту виконання доручення або відповідного етапу доручення.

Пунктом 3.1.5. договору визначено, що клієнт зобов`язаний підписувати акти виконаних послуг, надані адвокатом не пізніше 10 робочих днів з моменту їх отримання, або надавати письмові зауваження у той же строк.

Згідно з п. 4.5 договору оплата за даним договором здійснюється за фактом даних послуг протягом 15 календарних днів з дати підписання акту наданих послуг, оформленого у двосторонньому порядку та оригіналів рахунків, доданих до них, шляхом перерахування відповідних сум на розрахунковий рахунок адвоката.

Пунктом 8.1 договору (в редакції додаткової угоди №17 від 28.09.2020 до договору про правове обслуговування підприємства від 06.11.2017№01/11/17-1-3317) передбачено, що договір набирає чинності з 01.11.2017 та діє до 01.11.2020, а в частині: порядку врегулювання спору встановленого даним договором; порядку застосування штрафних санкцій; виконання грошових зобов`язань за даним договором - до повного виконання вказаних зобов`язань.

ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" надало опис робіт (наданих послуг), виконаних в рамках виконання договору від 06.11.2017 №01/11/17-1-3317 та надання правової допомоги по справі №904/6801/20.

Так, відповідно до опису робіт наданих послуг по справі №904/6801/20 Адвокатським об`єднанням "Фінекс" надано відповідачу наступні послуги:

- вивчення та правовий аналіз матеріалів справи на суму 6000грн. (витрачено 4 год., вартість 1 год. - 1500грн.);

- підготовка та подання відзиву на позов на суму 4000грн. (витрачено 4 год., вартість 1 год. - 1000грн.);

- супроводження справи в суді 1 інстанції незалежно від кількості судових засідань - 20000 грн.

Також відповідачем наданий звіт адвоката за січень 2021 до договору про правове обслуговування підприємства від 06.11.2017 №01/11/17-1-3317, в якому, серед іншого, вказано, що вартість послуг, наданих по справі №904/6801/20, складає 30 000грн.

При цьому, умовами договору про правове обслуговування підприємства від 06.11.2017 №01/11/17-1-3317 передбачено, що оплата здійснюється відповідно до акту наданих послуг, оформленого у двосторонньому порядку та оригіналів рахунків.

В матеріалах справи відсутній акт наданих послуг до договору про правове обслуговування підприємства від 06.11.2017 №01/11/17-1-3317 на суму 30 000грн., оформлений в порядку визначеному пунктами 2.1.6, 3.1.5 та 4.5 договору.

На підтвердження оплати наданих послуг до матеріалів справи долучено платіжне доручення № 600042258 від 18.12.2020 на суму 900 000 грн. В призначенні платежу у вказаному платіжному дорученні зазначено, що оплата здійснена згідно контракту 3317.

Зі змісту наданого платіжного доручення неможливо встановити, чи увійшла до сплаченої за ним суми вартість послуг за договором про правове обслуговування підприємства від 06.11.2017 №01/11/17-1-3317 у розмірі 30 000грн., наданих у зв`язку із справою №904/6801/20.

Положеннями ст. 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" не доведено належними та допустимими доказами факту несення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 грн. 00 коп., у зв`язку із чим у суду відсутні підстави для покладення вказаних витрат на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про стягнення плати за користування вагонами у розмірі 334 321 грн. 92 коп. відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 22.03.2021

Суддя І.А. Рудь