Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/297/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

секретар судового засідання: Малярчук Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Баляба О.В. дов. від 16.02.2021

від відповідача: Телющенко П.П. - ордер серія КСА №571299 від 17.04.2020

від третьої особи : не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромонтажбуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нормагро"

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Фізична особа підприємець Камінський Владилен Володимирович

про стягнення 120 704,25 грн

ТОВ "Агромонтажбуд" звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом до ТОВ "Нормагро" про стягнення 120 704,25 грн, з яких 100 000,00 грн заборгованість з орендної плати, 14 112,25 грн інфляційних втрат, 6 592,00 грн 3% річних, нарахованих за період з 01.01.2018 по 13.03.2020

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку ТОВ "Нормагро" умов укладеного між сторонами договору №2101/17 оренди транспортного засобу від 21.01.2017 в частині сплати орендної плати, в результаті чого утворилась заборгованість, яка є предметом спору.

Ухвалою суду від 30.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 906/297/20 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

22.04.2020 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує посилаючись на те, що 14.08.2017 предмет оренди був переданий в строкове платне користування ФОП Камінський В.В, що підтверджується актом прийому-передачі транспортного засобу в платну строкову оренду від 14.08.2017, який укладений між позивачем та ФОП Камінським В.В. Тому, починаючи з 14.08.2017 відповідач не мав змоги користуватися предметом оренди - комбайном, і як наслідок відповідач звільняється від плати за користування комбайном з 14.07.2017 по 31.12.2017.

Таким чином, на думку відповідача, він мав сплатити орендну плату за користування комбайном за період з 21.01.2017 по 13.,8.2017, тобто лише за 172 дні.

Платіжним дорученням від 24.04.2017 відповідачем було сплачено позивачу грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн за період перебування комбайну в оренді і тому ним повністю сплачена орендна плата за фактичний час користування комбайном згідно договору оренди.

27.08.2020 на електронну адресу суду та 31.01.2020 поштовим зв`язком від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач не погоджується з позицією відповідача що сторони погодили, що згідно договору строк оренди становить 345 днів, та орендна плата за кожний день складає 289,85 грн ( 100000,00 грн/345 днів). Строк дії договору почав свій перебіг з 21.01.2017, крім цього розділом 3 договору оренди передбачено, що розмір орендної плати за цим договором складає 100 000,00 грн. Сторони погодили орендну плату разовим платежем без її поділу на платежі частинами по днях чи по місяцях. Протягом цілого року (365 днів, як зазначає про це відповідач) зернозбиральний комбайн використовуватись не може, тому позивач вважає, що відповідач помилково трактує умови договору щодо орендної плати з метою уникнути відповідальності за договором.

Крім того, позивач повідомляє, що між позивачем та відповідачем було укладено декілька різних договорів. Платіжне доручення від 24.04.2017 про сплату відповідачем орендної плати у розмірі 50 000,00 грн, на яке він посилається у своєму відзиві, не стосується договору, стягнення заборгованості по якому є предметом розгляду даної справи.

У платіжному дорученні від 24.04.2017 у розділі "призначення платежу" вказано "плата за оренду комбайну зг рах №2 від 20.01.2017 року". В свою чергу, договір за який не розрахувався відповідач і на підставі чого позивач звернувся до суду був укладеним 21.01.2017. Таким чином, з призначення платежу чітко прослідковується, що оплата відбулася на підставі рахунку, який не міг бути виставлений позивачем за спірним договором. Розрахунок у розмірі 50 000,00 грн здійснювався відповідачем не за спірним договором, а в рамках іншого договору, а саме №1310/2016 від 13.10.2016.

Відповідно до договору №1310/2016 позивач передав у строкове платне користування комбайн зернозбиральний, а відповідач зобов`язувався прийняти вказаний комбайн. Розділом 3 вказаного договору передбачено, що розмір орендної плати за цим договором становить 50 000,00 грн. Пунктами 5.1 та 5.2 договору зазначено, що договір вважається укладеним з моменту його підписання - з 13.10.2016 і діє до 20.01.2017 включно. Відповідно вказане платіжне доручення здійснене на підставі рах. №2 від 20.01.2017, який був виставлений позивачем в останній день дії договору №1310/2016.

Ухвалою суду від 27.08.2020 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - Фізичну особу підприємця Камінського Владилена Володимировича. Здійснено перехід до розгляду справи № 906/297/20 за правилами загального позовного провадження.

28.10.2020 до суду від третьої особи надійшли письмові пояснення. В яких останній зазначив, що комбайн зернозбиральний зерновий LEXION 570R, рік виготовлення 2006, серійний номер 57600400, був переданий йому в оренду ТОВ «Агромонтажбуд» відповідно до Акту приймання- передачі від 14 серпня 2017 року.

Ухвалою суду від 29.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнає.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

21.01.2017 між ТОВ "Агромонтажбуд" (позивач/орендодавець) та ТОВ "Нормагро" (відповідач/орендар) укладено договір №2101/17 оренди транспортного засобу.

В п. 1.1 договору зазначено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець зобов`язується передати орендареві в строкове, платне користування комбайн зернозбиральний LEXION 570R, рік виготовлення 2006, серійний номер 57600400, а орендар зобов`язується прийняти названий комбайн та використовувати його виключно з метою надання послуг у рослинництві (збирання врожаю), а також сплачувати орендодавцеві орендну плату.

Відповідно до п. 2.1 договору, орендодавець зобов`язаний в строк 10 календарних днів після набрання чинності цим договором передати в орендне платне користування орендарю визначений цим договором зернозбиральний комбайн в належному технічному стані, який забезпечує його нормальну експлуатацію. Передача транспортного засобу здійснюється за актом прийому-передачі, який підписується орендодавцем і орендарем.

В п. 3.1 договору визначено, що розмір орендної плати за цим договором з урахуванням її індексації становить 100 000,00 грн, у т.ч. ПДВ - 16 666,67 грн.

Згідно п. 3.2 договору орендар сплачує орендну плату шляхом перерахування відповідної суми коштів на поточний рахунок орендодавця одноразово 100 000,00 грн до 31 грудня 2017 року.

Цей договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання сторонами з 21.01.2017 ( п. 5.1 договору).

Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 5.1 цього договору та закінчується 31 грудня 2017 року включно ( п. 5.2 договору).

Пунктом 5.3 договору передбачено, що акт надання послуг оренди надається один на весь період користування транспортним засобом.

Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору ( п. 5.4 договору).

21.01.2017 сторонами був підписаний акт прийому-передачі транспортного засобу в платну строкову оренду.

В п. 1.1 акту сторони зазначили, що орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне строкове користування по 31.12.2017 року комбайн зернозбиральний LEXION 570R, рік виготовлення 2006, серійний номер 57600400, для ведення діяльності у сфері надання послуг у рослинництві та інших видів діяльності не заборонених законодавством України.

Відповідно до п. 1.2 акту, орендар ТОВ "Нормагро" на термін дії даного договору несе самостійно повну матеріальну відповідальність за транспортний засіб, повну відповідальність за нанесення травм любої тяжкості собі чи стороннім третім особам при експлуатації чи ремонті орендованого транспортного засобу, й іншу відповідальність, яка може виникнути при зберіганні чи експлуатації ТЗ.

Таким чином, позивачем виконав умови укладеного між сторонами договору в повному обсязі.

Однак, в порушення п. 3.2 договору, відповідач у встановлений строк кошти у розмірі 100 000,00 грн орендної плати позивачу не сплатив, в результаті чого утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

В статті 762 Цивільного кодексу України визначено, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму.

Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 763 Цивільного кодексу України, визначено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

Заперечення відповідача щодо розміру орендної плати ґрунтуються на тому, що згідно наданого суду копії акту прийому-передачі транспортного засобу від 14.08.2017 складеного між ТОВ "Агромонтаж" та ФОП Камінським В.В. в період дії договору оренди №2101/17, укладеного між сторонами, предмет оренди - комбайн зернозбиральний LEXION 570R, переданий в тимчасове платне користування третій особі, тому у відповідача виник обов`язок сплатити орендну плату лише за 172 дні, а не за весь час дії договору.

Однак, як погодженого сторонами у пунктах 3.1 та 3.2 розмір орендної плати становить 100 000,00 грн, яку орендар сплачує орендодавцю одноразово до 31.12.2017. Тобто, договором визначений розмір та порядок сплати орендної плати, без поділу її розміру на щомісячні платежі.

Крім того, надане суду платіжне доручення № 1439 від 24.04.2017 по сплату 50 000,00грн орендної плати за оренду комбайну згідно рахунку №2 від 20.01.2017 не є належним доказом сплати орендної плати за договором №2101/17 оренди транспортного засобу, оскільки як встановлено судом, зараховані позивачем в якості орендної плати за договором №1310/2016 оренди транспортного засобу від 13.10.2016 укладеного між сторонами.

З наведених обставин, у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 100 000,00 грн заборгованості за надані послуги з оренди транспортного засобу є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 14 112,25 грн інфляційних та 6 592,00 грн 3% річних за період з 01.01.2018 по 13.03.2020

У відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок розміру 3% річних у сумі 6 592,00 грн та інфляційних у сумі 14 112,25 грн судом визнано його арифметично правильним та таким, що підлягає стягненню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені допустимими доказами, тому доходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нормагро" ( 13336, Житомирська область, Бердичівський р-н, село Половецьке, вул. Центральна, буд. 41, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромонтажбуд" (09108, Київська область, м. Біла Церква, вул. Леваневського, буд. 85-А, ) - 100 000,00 грн заборгованості, 6 592,00 грн 3% річних, 14 112,25 грн інфляційних, 2 102,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 25.03.21

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1- в справу

2 - позивачу за юр. за адресою (рек.)

3- відповідачу (рек..)

4- Фізичній особі підприємцю Камінському Владилену Володимировичу ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ Україна, ) рек.