ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/2145/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І.

секретар судового засідання: Іванов І.В.

за участю представників учасників справи:

від прокуратури Коломійчук І.О. за посвідченням від 21.12.2020 року № 058842;

від Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, м. Одеса не з`явився;

від Василівської сільської ради Болградського району Одеської області, с. Василівка Болградського району Одеської області голова Бойчев П.Д. за посвідченням від 01.12.2020 року;

від Приватного підприємства Сонячний Лан, с. Василівка Болградського району Одеської області не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника керівника Одеської обласної прокуратури, м. Одеса

на рішення Господарського суду Одеської області від 26.10.2020 року, м. Одеса, суддя Петров В.С., повний текст рішення складено та підписано 05.11.2020 року

у справі № 916/2145/20

за позовом Керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області, м. Ізмаїл в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, м.Одеса та Василівської сільської ради Болградського району Одеської області, с. Василівка Болградського району Одеської області

до відповідача Приватного підприємства Сонячний Лан, с. Василівка Болградського району Одеської області

про зобов`язання звільнити самовільно зайняті земельні ділянки та стягнення 112 288 грн. 97 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

У липні 2020 року Керівник Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області, м.Ізмаїл в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, м. Одеса та Василівської сільської ради Болградського району Одеської області, с.Василівка Болградського району Одеської області звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства Сонячний Лан, с.Василівка Болградського району Одеської області, в якій просив суд:

- зобов`язати Приватне підприємство Сонячний Лан, с. Василівка Болградського району Одеської області звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 82,0442 га (кадастровий номер :01:002:0872), яка знаходиться на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області (за межами населеного пункту) та повернути її Головному управлінню Держгеокадастру в Одеській області за актом приймання-передачі;

- зобов`язати Приватне підприємство Сонячний Лан, с. Василівка Болградського району Одеської області звільнити самовільно зайняті земельні ділянки площею 20,8 га, 12,3 га та 7,1 га, які знаходиться на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області (за межами населеного пункту) та повернути їх Василівській сільській раді Болградського району Одеської області за актом приймання-передачі;

- стягнути з Приватного підприємства Сонячний Лан, с. Василівка Болградського району Одеської області на користь держави шкоду, завдану самовільним зайняттям земельної ділянки у розмірі 112 288,97 грн.;

- відшкодувати прокуратурі сплачений судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватне підприємство Сонячний Лан, с.Василівка Болградського району Одеської області використовує спірні земельні ділянки без достатніх правових підстав, оскільки згідно даних ДЗК правовстановлюючі документи та документація із землеустрою в Державному фонді документації із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:002:0872, площею 82,0442 га наявні, право зареєстровано за Головним управлінням Держземагентства в Одеській області; дана земельна ділянка не передана у власність та не надана у користування; а згідно даних ДЗК правовстановлюючі документи та документація із землеустрою в Державному фонді документації із землеустрою на земельні ділянки площею 20,8 га, площею 12,3 га та площею 7,1 га відсутні, дані земельні ділянки не передані у власність та не надані у користування. З огляду на вказане прокурор вважає, що такі земельні ділянки мають бути повернуті відповідачем державі та сільській раді відповідно, а також має бути відшкодована відповідна шкода.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.10.2020 року провадження у справі № 916/2145/20 в частині позовних вимог керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області, м. Ізмаїл в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, м. Одеса та Василівської сільської ради Болградського району Одеської області, с. Василівка Болградського району Одеської області до Приватного підприємства Сонячний Лан, с. Василівка Болградського району Одеської області про стягнення шкоди в розмірі 112 288,97 грн. закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Рішенням Господарського суду Одеської області у справі № 916/2145/20 (суддя Петров В.С.) у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Рішення суду мотивоване тим, що на момент звернення прокурора до суду із заявленим позовом відповідні порушення земельного законодавства Приватним підприємством Сонячний Лан, с.Василівка Болградського району Одеської області були припинені, що підтверджено позивачем Васильківською сільською радою та не спростовано прокурором. Оскільки, прокурор не надав доказів самовільного зайняття відповідачем спірних земельних ділянок на момент подачі позову, пославшись лише на акти обстеження, які були складені майже за півроку до звернення до суду із заявленим позовом, суд дійшов висновку, що надані прокурором акти обстеження не є належними та допустимими доказами, які підтверджують самовільне зайняття відповідачем на момент звернення прокурора до суду з даним позовом спірних земельних ділянок площею 82,0442 га (кадастровий номер :01:002:0872), площею 20,8 га, 12,3 га та 7,1 га, які знаходяться на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області (за межами населеного пункту), а тому відмовив у задоволенні позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Заступник керівника Одеської обласної прокуратури, м. Одеса з рішенням суду першої інстанції не погодився, тому звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив суд рішення Господарського суду Одеської області у справі № 916/2145/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги прокурора задовольнити в повному обсязі, а також провести розподіл судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з`ясуванням всіх обставин справи. Зокрема, скаржник зазначає, що оскільки рішення щодо передачі спірних земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 122,2442 га у власність чи користування органами виконавчої влади чи місцевого самоврядування будь-яким фізичним чи юридичним особам, не приймалося, наведене свідчить про їх самовільне зайняття відповідачем. Між тим, суд першої інстанції внаслідок невірного застосування до виниклих правовідносин правової позиції, сформованої у постанові Верховного Суду від 04.04.2019 року у справі № 910/2655/18, помилково вказав на недоведеність самовільного зайняття відповідачем земельних ділянок. Так, як вказує скаржник, дійсно Верховний Суд у цій справі дійшов висновку про те, що вирішуючи питання про наявність ознак самовільного зайняття земельної ділянки, необхідно враховувати, що сам лише факт користування земельною ділянкою за відсутності документів, які посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття. У вирішенні таких спорів необхідно встановити наявність в особи в силу закону права на отримання земельної ділянки у власність чи у користування. Отже, самовільне зайняття земельної ділянки є відмінним від користування земельною ділянкою за відсутності належним чином оформлених документів на неї. При цьому, Верховним Судом прийнято до уваги обставини, які мали значення у справі, щодо наявності проекту землеустрою в контексті вжиття відповідачем заходів щодо оформлення земельної ділянки, в той час як відповідачем у даній справі такі заходи не вживалися, що вказує на те, що виниклі у цій справі правовідносини не є тотожними правовідносинам у спорі по справі №910/2655/18.

Крім того, як вказує прокурор, суд першої інстанції, посилаючись на наданий Василівською сільською радою Болградського району Одеської області акт прийому-передачі (повернення) земельної ділянки від 16.06.2020 року, дійшов необґрунтованого висновку, що на момент звернення прокурором до суду із позовом у цій справі, відповідні порушення земельного законодавства Приватним підприємством Сонячний Лан, с.Василівка Болградського району Одеської області були припинені. Разом з тим, як вбачається з наведеного Акту комісія, до складу якої входили лише представники Василевської сільської ради Болградського району Одеської області, прийняла, серед інших і земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0872 загальною площею 82,0442 га, яка належить до земель державної власності, земель запасу. При цьому, враховуючи, що органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах щодо розпорядження цією земельною ділянкою є Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, у Василівської сільської ради Болградського району Одеської області відсутні повноваження щодо прийняття земельної ділянки площею 84,0442 га. Проте, судом першої інстанції не надано вірної правової оцінки відповідності зазначеного акта вимогам земельного законодавства, який не є належним та допустимим доказом у розумінні ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України по даній справі.

Отже, на думку прокурора, повернення земельної ділянки за актом прийому-передачі не власнику цієї землі не свідчить про припинення відповідних порушень земельного законодавства Приватним підприємством Сонячний Лан, с. Василівка Болградського району Одеської області, як помилково зазначив в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції, а тому прокурор вважає рішення суду першої інстанції у цій справі таким, що ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Одеської обласної прокуратури, м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 26.10.2020 року у справі № 916/2145/20, справу призначено до судового розгляду на 01.03.2021 року.

05.02.2021 року поштою до Південно-західного апеляційного господарського суду від Василівської сільської ради Болградського району Одеської області, с. Василівка Болградського району Одеської області надійшла заява, в якій позивач просив суд прийняти рішення, яким у задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити, а також розглянути справу за відсутності представника Василівської сільської ради Болградського району Одеської області, с. Василівка Болградського району Одеської області.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 року, в зв`язку з перебуванням головуючого судді у справі ОСОБА_1 з 01.03.2021 року по 05.03.2021 року, відповідно до наказу в.о. голови суду Разюк Г.П. від 10.02.2021 року, у відпустці, та перебуванням суддів зі складу колегії суддів, які не є суддею-доповідачем, Принцевської Н.М. та Ярош А.І. з 01.03.2021 року по 05.03.2021 року, відповідно до наказу голови суду Богацької Н.С. від 02.02.2021 року № 31-к, на навчанні в Національній школі суддів України, повідомлено учасників справи про неможливість проведення судового засідання 01.03.2021 року, вирішено розглянути апеляційну скаргу Заступника керівника Одеської обласної прокуратури, м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 26.10.2020 року у справі № 916/2145/20 у розумний строк та призначено розгляд справи №916/2145/20 на 22.03.2021 року.

Учасники справи своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористались, відзив на апеляційну скаргу не надали, що згідно з ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

В судовому засіданні представник прокуратури підтримав вимоги своєї апеляційної скарги з мотивів, що викладені письмово, представник Василівської сільської ради Болградського району Одеської області, с. Василівка Болградського району Одеської області усно заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи поштові повідомлення та телефонограми, якими учасників справи було повідомлено про дату та час розгляду справи, будь-яких заяв чи клопотань суду не надали.

Згідно із нормами ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності інших учасників справи.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Заступника керівника Одеської обласної прокуратури, м. Одеса не потребує задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 26.10.2020 року у справі № 916/2145/20 є правомірним та таким, що не потребує скасування, виходячи з наступного.

Господарським судом Одеської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

Згідно листа Василівської сільської ради Болградського району Одеської області від 05.02.2020 року за вих. № 05/02-17/61 на адресу Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Одеській області останнє повідомлено про те, що за Приватним підприємством Сонячний Лан числяться земельні ділянки: 1) які орендовані у фізичних осіб загальною площею 271,4 га (які складають 101 земельних паї); 2) державної власності загальною площею 109,04 га; 3) комунальної власності загальною площею 19,3 га.

Як вбачаться з наявного в матеріалах справи листа Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 28.03.2020 року № 10-15-0.43-339/90-20, адресованого Головному управлінню Національної поліції в Одеській області, Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області на виконання річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру на 2020 рік, затвердженого наказом від 26.11.2019 року № 306, згідно наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 23.01.2020 року № 46-ДК Про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю), в ході здійснення контролю проведена перевірка за додержанням суб`єктом господарювання - Приватним підприємством Сонячний Лан () вимог законодавства у сфері використання та охорони земель.

Зокрема, 19.02.2020 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Болградському, Ізмаїльському, Кілійському, Ренійському районах та м. Ізмаїлі Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Шевченко А.М., у присутності директора Приватного підприємства Сонячний Лан Маканова М.М., було проведено планову перевірку дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, за результатами проведення якої Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області були складені акти обстеження земельних ділянок від 19.02.2020 року за №0-15-0.43-2026/2-20, № 0-15-0.43-2027/2-20, № 0-15-0.43-2028/2-20, № 0-15-0.43-2029/2-20.

Згідно акту від 19.02.2020 року № 0-15-0.43-2026/2-20 Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області в результаті обстеження встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної форми власності площею 20,8 га, яка зі сходу межує із земельною ділянкою за кадастровим номером: :01:002:0820 (приватної форми власності) та розташована на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області (за межами населеного пункту), засіяна сільськогосподарською культурою озимою пшеницею на площі 6,00 га, інша частина обстежуваної земельної ділянки на площі 14,8 га задискована; ознаки засмічення земельної ділянки відсутні. У додатку до вказаного акту, складеного у формі додатку № 2 до наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 23.10.2017 року №259, наведені характеристики земельної ділянки: кадастровий номер відсутній; площа (орієнтовна), га 20,8; форма власності комунальна власність; категорія землі сільськогосподарського призначення; склад угідь згідно даних форми 6-ЗЕМ рілля; наявність правовстановлюючих документів відсутні; наявність документів із землеустрою у Державному фонді документів із землеустрою (в разі наявності надати в сканованому вигляді) відсутні. Вказаний акт отримано 20.02.2020 року директором Приватного підприємства Сонячний Лан Макановим М.М.

Згідно акту від 19.02.2020 року № 0-15-0.43-2027/2-20 Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області в результаті обстеження встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення комунальної форми власності площею 12,3 га, яка на півночі межує із земельною ділянкою із кадастровим номером: :01:003:1082 (державної форми власності) та розташована на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області (за межами населеного пункту), засіяна сільськогосподарською культурою озимим ячменем; ознаки засмічення земельної ділянки відсутні. Так, в додатку до вказаного акту, складеного у формі додатку №2 до наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 23.10.2017 року № 259, наведені характеристики земельної ділянки: кадастровий номер відсутній; площа (орієнтовна), га 12,30; форма власності комунальна власність; категорія землі сільськогосподарського призначення; склад угідь згідно даних форми 6-ЗЕМ пасовища, господарський двір; наявність правовстановлюючих документів відсутні; наявність документів із землеустрою у Державному фонді документів із землеустрою (в разі наявності надати в сканованому вигляді) відсутні. Вказаний акт отримано 20.02.2020 року директором Приватного підприємства Сонячний Лан Макановим М.М.

Згідно акту від 19.02.2020 року № 0-15-0.43-2028/2-20 Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області в результаті обстеження земельної ділянки :01:002:0872 встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної форми власності з вказаним кадастровим номером площею 82,0442 га, яка розташована на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області (за межами населеного пункту), засіяна сільськогосподарською культурою озимою пшеницею; ознаки засмічення земельної ділянки відсутні. В додатку до вказаного акту, складеного у формі додатку № 2 до наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 23.10.2017 року № 259, наведені характеристики земельної ділянки: кадастровий номер :01:002:0872; площа (орієнтовна), га 82,0442; форма власності державна власність; категорія землі сільськогосподарського призначення; склад угідь згідно даних форми 6-ЗЕМ рілля; наявність правовстановлюючих документів держава в особі Головного управління Держземагенства в Одеській області від 12.09.2014 р. № 7034143; наявність документів із землеустрою у Державному фонді документів із землеустрою (в разі наявності надати в сканованому вигляді) наявна. Вказаний акт отримано 20.02.2020 року директором Приватного підприємства Сонячний Лан Макановим М.М.

Згідно акту від 19.02.2020 року № 0-15-0.43-2029/2-20 Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області в результаті обстеження земельної ділянки встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення комунальної форми власності, площею 7,1 га, яка на заході межує із земельною ділянкою із кадастровим номером :01:003:0876 (приватної форми власності) та розташована на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області (за межами населеного пункту), задискована; ознаки засмічення земельної ділянки відсутні. В додатку до вказаного акту, складеного у формі додатку № 2 до наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 23.10.2017 року № 259, наведені характеристики земельної ділянки: кадастровий номер земельної ділянки відсутній; площа (орієнтовна), га 7,40; форма власності комунальна власність; категорія землі сільськогосподарського призначення; склад угідь згідно даних форми 6-ЗЕМ пасовища; наявність правовстановлюючих документів відсутні; наявність документів із землеустрою у Державному фонді документів із землеустрою (в разі наявності надати в сканованому вигляді) відсутні. Вказаний акт отримано 20.02.2020 року директором Приватного підприємства Сонячний Лан Макановим М.М.

20.02.2020 року старшим інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Болградському, Ізмаїльському, Кілійському, Ренійському районах та м. Ізмаїлі Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Коробко Я.Г. складено акт № 46-ДК/0054АП/02/01/-20 за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель щодо Приватного підприємства Сонячний Лан, в якому вказано, що Приватне підприємство Сонячний Лан при здійсненні господарської діяльності використовує земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером: :01:002:0585, площею 82,0442 га державної форми власності, а також земельні ділянки площею 20,8 га, площею 12,3 га та площею 7,1 га комунальної форми власності, які розташовані на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області (за межами населеного пункту) для вирощування сільськогосподарських культур. При цьому будь-які рішення органів виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельних ділянок Приватному підприємству Сонячний лан відсутні, що свідчить про факт самовільного зайняття земельної ділянки.

Також 20.02.2020 року старшим інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Болградському, Ізмаїльському, Кілійському, Ренійському районах та м. Ізмаїлі Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Коробко Я.Г. складено відносно керівника Приватного підприємства Сонячний Лан Маканова М.М. припис про усунення порушень, виявлених під час проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель № 46-ДК/0054АП/02/01/-20, згідно якого зобов`язано керівника Товариства вжити заходи щодо усунення порушень земельного законодавства у 30-ти денний термін з дня отримання припису. Вказаний припис було вручено 20.02.2020 року керівнику Приватного підприємства Сонячний Лан Маканова М.М., про що зазначено у відмітці про вручення (надсилання) припису.

На підставі зазначеного вище акту № ДК/0054АП/02/01/-20 від 20.02.2020 року старшим інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Болградському, Ізмаїльському, Кілійському, Ренійському районах та м. Ізмаїлі Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Коробко Я.Г. здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки (для всіх категорій земель (крім земель житлової та громадської забудови)) за адресою: територія Василівської сільської ради Болградського району Одеської області ПП Сонячний Лан, відповідно до якого внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 82,0442 га державної форми власності заподіяна шкода складає 112 288,97 грн.

Вказаний розрахунок розміру відшкодування шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки за відсутності правовстановлюючих документів, було здійснено у відповідності до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 року № 963.

Несплата відповідачем у добровільному порядку нарахованої суми збитків та самовільне зайняття Приватним підприємством Сонячний Лан, с. Василівка Болградського району Одеської області земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної форм власності стали підставою для звернення прокурора до суду із заявленим позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про зобов`язання Приватне підприємство Сонячний Лан, с. Василівка Болградського району Одеської області звільнити самовільно зайняті земельні ділянки та стягнення з останнього шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки.

Разом з тим, 28.07.2020 року Приватне підприємство Сонячний Лан, с. Василівка Болградського району Одеської області в добровільному порядку відшкодувало державі шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, в розмірі 112 288,97 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням від 28.07.2020 року № 75, з огляду на що ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.10.2020 року провадження у справі № 916/2145/20 в частині позовних вимог керівника Керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області, м. Ізмаїл в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, м. Одеса та Василівської сільської ради Болградського району Одеської області, с. Василівка Болградського району Одеської області до Приватного підприємства Сонячний Лан, с.Василівка Болградського району Одеської області про стягнення шкоди в розмірі 112 288,97 грн. закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Також матеріали справи містять акт прийому-передачі (повернення) земельної ділянки від 16.06.2020 року, складений комісією Василівської сільської ради Болградського району Одеської області у складі сільського голови Бойчев П.Д., голови постійної комісії з питань землекористування, агропромислового комплексу та охорони навколишнього середовища Василівської сільської ради Маринова С.В., землевпорядника Василівської сільської ради Туфекчі Ф.В., голови комісії з питань бюджету фінансів регуляторної політики та розвитку підприємництва Василівської сільської ради Гайдаржи Т.В. з одного боку та директора Приватного підприємства Сонячний Лан Маканова М.М. з іншого боку, згідно якого Василівська сільська рада Болградського району Одеської області прийняла, а Приватне підприємство Сонячний Лан повернуло: 1) земельну ділянку кадастровий №:01:002:0872, загальною площею 82,0442 га, яка знаходиться на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області за межами населеного пункту; 2) земельні ділянки площею 20,8 га, 12,3 га та 7,1 га , які знаходяться на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області за межами населеного пункту.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, доводи та мотиви, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Частиною 1 ст. 3 Земельного кодексу України унормовано, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 324 Цивільного кодексу України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення (ч. 4 ст. 373 Цивільного кодексу України).

Так, в даному випадку прокурор, звертаючись із позовом до суду у даній справі просив суд зобов`язати Приватне підприємство Сонячний Лан, с. Василівка Болградського району Одеської області звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 82,0442 га (кадастровий номер :01:002:0872), яка знаходиться на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області (за межами населеного пункту) та повернути її Головному управлінню Держгеокадастру в Одеській області за актом приймання-передачі; зобов`язати Приватне підприємство Сонячний Лан, с. Василівка Болградського району Одеської області звільнити самовільно зайняті земельні ділянки площею 20,8 га, 12,3 га та 7,1 га, які знаходиться на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області (за межами населеного пункту) та повернути їх Василівській сільській раді Болградського району Одеської області за актом приймання-передачі.

Предметом позову, в частині яка була розглянута судом першої інстанції по суті, є вимога про повернення вказаних земельних ділянок у зв`язку із їх самовільним зайняттям відповідачем.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Тобто, обов`язковою умовою правомірного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Частиною 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Відповідно до ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Таким чином, як вірно зауважив суд першої інстанції, відповідно до наведених вимог закону обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку та державної реєстрації майнового права на неї, а відсутність у цієї особи на час прийняття судом рішення таких документів є самовільним зайняттям вказаної земельної ділянки.

Згідно зі ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (ч. 3 цієї статті).

Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду (ст. 212 Земельного кодексу України).

При цьому, судова колегія наголошує, що за своєю правовою природою позов про зобов`язання повернути самовільно зайняту земельну ділянку є негаторним, тобто позовом власника про усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння (ст. 391 Цивільного кодексу України).

Власник має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає йому користуватися і розпоряджатися своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом. Негаторний позов пред`являється власником за умови, що він має майно у своєму володінні, однак протиправна поведінка інших осіб перешкоджає йому здійснювати права користування або (та) розпорядження ним. Для подання такого позову не вимагається, щоб перешкоди до здійснення права користування та розпорядження майном були результатом винних дій відповідача чи спричинили позивачу збитки. Достатньо, щоб такі дії хоча і не позбавляли власника володіння майном, але об`єктивно порушували його права і були протиправними. Негаторний позов є речово-правовим, може застосовуватися лише у випадку відсутності між позивачем та відповідачем зобов`язальних відносин, подається щодо індивідуально-визначеного майна.

Позивачем за негаторним позовом може бути власник або титульний володілець, у якого перебуває річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Предметом негаторного позову є вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися та розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом.

Підставою для звернення з негаторним позовом є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. При цьому, для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей.

Однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Тобто, для задоволенні такої категорії позовів позивачу потрібно довести, а суду дослідити, дві головні обставини, а саме те, що позивач є власником спірного майна, а відповідач протиправно перешкоджає позивачу у здійсненні права користування та розпорядження таким майном саме на момент подання позову.

Щодо першої обставини судова колегія зауважує, що аналіз норм Конституції України, Земельного та Господарського кодексів України свідчить, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок. Реалізуючи ці повноваження, вказані органи вступають у цивільні та господарські правовідносини з юридичними та фізичними особами.

Відповідно до Земельного кодексу України та Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру Держгеокадастр є центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, до повноважень якого належить розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності у межах визначених Кодексом.

Положеннями ст. 122 Земельного кодексу України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з п. 7 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування (ст. 80 Земельного кодексу України).

За змістом ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Таким чином, суб`єктами які мають право здійснювати правомочності власника земельних ділянок державної форми власності є відповідні територіальні управління Держгеокадастру, а комунальної форми власності відповідні територіальні громади.

Матеріалами справи підтверджено та учасниками справи не заперечується, що земельна ділянка площею 82,0442 га з кадастровим номером :01:002:0872, яка знаходиться на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області (за межами населеного пункту) належить на праві власності державі, розпорядження якою здійснюється Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області. При цьому земельні ділянки площею 20,8 га, 12,3 га та 7,1 га, які знаходиться на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області (за межами населеного пункту), є земельними ділянками комунальної форми власності, розпорядження якими здійснюється Василівською сільською радою Болградського району Одеської області.

Що стосується самого факту самовільного зайняття відповідачем вищевказаних земельних ділянок судова колегія зазначає, що матеріали справи містять складені 19.02.2020 року Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області акти обстеження спірних земельних ділянок № 0-15-0.43-2026/2-20, № 0-15-0.43-2027/2-20, № 0-15-0.43-2028/2-20, № 0-15-0.43-2029/2-20, згідно яких вбачається, що вказані земельні ділянки фактично на той час використовувались Приватним підприємством Сонячний Лан, що останнім не заперечувалось.

При цьому, докази отримання відповідачем таких земельних ділянок або в оренду або в постійне користування, чи використання їх на підставі іншого речового права, оформленого належним чином, у матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, матеріали справи містять складений 20.02.2020 року старшим інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Болградському, Ізмаїльському, Кілійському, Ренійському районах та м. Ізмаїлі Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Коробко Я.Г. акт № 46-ДК/0054АП/02/01/-20 за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель щодо Приватного підприємства Сонячний Лан, в якому вказано, що Приватне підприємство Сонячний Лан при здійсненні господарської діяльності використовує земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером: :01:002:0585, площею 82,0442 га державної форми власності, а також земельні ділянки площею 20,8 га, площею 12,3 га та площею 7,1 га комунальної форми власності, які розташовані на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області (за межами населеного пункту) для вирощування сільськогосподарських культур. Будь-які рішення органів виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання цих земельних ділянок Приватному підприємству Сонячний лан відсутні, що свідчить про факт їх самовільного зайняття.

Також на підставі вказаного акту керівнику відповідача було виписано припис на усунення порушень земельного законодавства, а також розраховано суму збитків за самовільне використання земельних ділянок.

Вказані обставини свідчать про те, що дійсно Приватним підприємством Сонячний лан земельні ділянки, які просить зобов`язати повернути прокурор, використовувались без достатніх правових підстав, тобто були зайняті самовільно, наслідком чого є обов`язок відповідача повернути такі ділянки їх власникам в особі уповноважених органів, а також відшкодувати державі відповідну шкоду.

Матеріалами справи також підтверджено, що Приватним підприємством Сонячний лан нараховані прокурором збитки за самовільне використання земельних ділянок були відшкодовані у добровільному порядку: частина коштів була сплачена ще до звернення прокурора із позовом до суду у даній справі, а частина в процесі розгляду справи в суді першої інстанції в сумі, яка була заявлена в позові, з огляду на що провадження у справі у відповідній частині було закрито.

Але 16.06.2020 року, тобто до моменту звернення прокурора із позовом до суду, комісією Василівської сільської ради Болградського району Одеської області у складі сільського голови Бойчев П.Д., голови постійної комісії з питань землекористування, агропромислового комплексу та охорони навколишнього середовища Василівської сільської ради Маринова С.В., землевпорядника Василівської сільської ради Туфекчі Ф.В., голови комісії з питань бюджету фінансів регуляторної політики та розвитку підприємництва Василівської сільської ради Гайдаржи Т.В. з одного боку та директора Приватного підприємства Сонячний Лан Маканова М.М. з іншого боку, було складено акт прийому-передачі (повернення) земельної ділянки, згідно якого Василівська сільська рада Болградського району Одеської області прийняла, а Приватне підприємство Сонячний Лан повернуло: 1) земельну ділянку кадастровий № :01:002:0872, загальною площею 82,0442 га, яка знаходиться на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області за межами населеного пункту; 2) земельні ділянки площею 20,8 га, 12,3 га та 7,1 га, які знаходяться на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області за межами населеного пункту.

Дослідивши вказаний акт, суд першої інстанції дійшов висновку, що починаючи з 16.06.2020 року земельні ділянки площею 82,0442 га (кадастровий номер :01:002:0872) та площею 20,8 га, 12,3 га та 7,1 га, які знаходиться на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області (за межами населеного пункту), Приватне підприємство Сонячний Лан перестало використовувати, оскільки останні були передані Василівській сільській раді Болградського району Одеської області, а відтак спірні земельні ділянки не перебувають у користуванні відповідача, з огляду на що відмовив у задоволенні позову прокурора в повному обсязі, оскільки вважав, що прокурор не надав доказів самовільного зайняття відповідачем спірних земельних ділянок саме на момент подачі позову.

Судова колегія погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

У ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у ст. 13 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Виходячи з вищезазначеного принципу, предмету доказування у даній справі (зобов`язати повернути земельні ділянки), всіх обставин у їх сукупності, а також з урахуванням розподілу обов`язку сторін щодо доказування тих чи інших обставин, якими вони обґрунтовують свої доводи та вимоги, в даному випадку прокурор мав довести, що відповідач на момент подачі позову самовільно використовував спірні земельні ділянки, а відповідач в свою чергу, з огляду на його позицію у спірних правовідносини, належними та допустимими доказами у справі навпаки мав довести, що на момент звернення прокурора до суду ним порушення земельного законодавства були припинені.

Як вже зазначалось раніше, прокурор належними та допустимими доказами довів факт самовільного використання відповідачем спірних земельних ділянок, що також було підтверджено відповідачем, але за декілька місяців до звернення прокурора до суду.

Разом з тим, задля задоволення позовної вимоги про зобов`язання повернути самовільно зайняті земельні ділянки, з огляду на те, що такий позов є негаторним, окрім самого факту самовільного використання в минулому, позивачем має бути доведено факт самовільного зайняття земельних ділянок саме на момент подачі позовної заяви, чого прокурором зроблено не було, оскільки ще до подачі позовної заяви у справі відповідач всі чотири земельні ділянки повернув за актом прийому-передачі (повернення) Василівській сільській раді Болградського району Одеської області, чим фактично припинив використання таких земельних ділянок.

При цьому, щодо тверджень прокурора, що такий акт не є належним доказом припинення порушень земельного законодавства судова колегія зазначає, дійсно акт складено між відповідачем у справі та Василівською сільською радою Болградського району Одеської області, яка з огляду на форму власності спірних земельних ділянок, була наділена правом приймати лише земельні ділянки комунальної форми власності, а саме площею 20,8 га, 12,3 га та 7,1 га, які знаходяться на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області за межами населеного пункту, оскільки саме вона у відповідності до приписів ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України є розпорядником земель комунальної власності, та не була наділена правом приймати земельну ділянку площею 82,0442 га з кадастровим номером :01:002:0872, яка знаходиться на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області (за межами населеного пункту) та яка належить на праві власності державі.

Проте, незважаючи на відсутність у Василівської сільської ради Болградського району Одеської області повноважень щодо приймання земельної ділянки державної форми власності площею 82,0442 га з кадастровим номером :01:002:0872, дана обставина значення для вирішення спору не має, оскільки вирішальним є питання використання/невикористання відповідачем спірних земельних ділянок саме на момент подання позову.

При цьому, вищезазначений акт належним чином підтверджує припинення використання спірних земельних ділянок відповідачем, а тому, оскільки на момент звернення прокурором до суду із заявленим позовом відповідні порушення Приватним підприємством Сонячний Лан земельного законодавства щодо вказаних земельних ділянок вже були припинені - підстави для зобов`язання відповідача звільнити такі земельні ділянки відсутні, оскільки вони не перебувають у користуванні відповідача на теперішній час, що підтверджено належним доказом у справі та прокурором протилежного не доведено.

Що стосується посилання прокурора на невірне застосування до виниклих правовідносин судом першої інстанції правової позиції, сформованої у постанові Верховного Суду від 04.04.2019 року у справі № 910/2655/18, судова колегія погоджується із таким доводом, проте зауважує, що посилання суду на правову позицію у вказаній справі не вплинуло на висновки суду та не призвело до прийняття місцевим господарським судом невірного рішення у справі за мотивами, викладеними судом апеляційної інстанції з огляду на неможливість на теперішній час вирішити в судовому порядку питання щодо звільнення об`єкта речового права саме відповідачем повторно.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Обґрунтованим визнається рішення суду, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Приймаючи до уваги вищенаведені обставини справи в їх сукупності, судова колегія вважає, що аргументи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, з огляду на що Південно-західний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга Заступника керівника Одеської обласної прокуратури, м. Одеса не потребує задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 26.10.2020 року у справі № 916/2145/20 відповідає обставинам справи та вимогам закону, та достатніх правових підстав для його скасування з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Одеської обласної прокуратури, м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 26.10.2020 року у справі № 916/2145/20 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 26.10.2020 року у справі № 916/2145/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Вступна і резолютивна частина постанови проголошені в судовому засіданні 22.03.2021 року.

Повний текст постанови складено 23 березня 2021 року.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Н.М. Принцевська
А.І. Ярош