ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2021 р. Справа №10/Б-5022/1383/2012

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів: Бонк Т.Б.

Галушко Н.А.

За участю представників учасників у справі від:

апелянта - Ленько Р.І. (адвокат);

ТОВ "Оскар" - Демчан О.І. (ліквідатор);

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Товстенська Агропромтехніка", с. Рожанівка, Заліщицький район, Тернопільська область №11 від 10.03.2020 (Вх. ЗАГС №01-05/1474/20 від 21.04.2020)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 31.01.2020 (суддя Сидорук А.М., повний текст рішення 17.02.2020)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оскар" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича, м. Київ

до відповідачів: 1. Публічного акціонерного товариства "Товстенська Агропромтехніка", с. Рожанівка, Заліщицький район, Тернопільська область

2. Державного реєстратора Іванісік Сергія Васильовича, с.Білобожниця, Чортківський район, Тернопільська область

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Вавілон Агро", м. Чортків, Тернопільська область

про витребування з чужого незаконного володіння нерухомого майна; визнання права власності на нерухоме майно; визнання протиправними і скасування рішень державного реєстратора та зобов`язання реєстратора вчинити певні дії

в межах справи №10/Б-5022/1383/2012

за заявою ініціюючого кредитора: Товариства з обмеженою відповідальністю "Аргріматко Вест", с. Великі Гаї, Тернопільська область

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Оскар", с. Рожанівка, Заліщицький район, Тернопільська область

ПОСТАНОВИВ:

Суть спору.

Постановою Господарського суду Тернопільської області від 04.01.2013 ТОВ "Оскар" визнано банкрутом; ліквідатором ТОВ "Оскар" призначено Варяничка С. В.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 17.05.2017 ліквідатором ТОВ "Оскар" призначено арбітражного керуючого Демчана О.І.

29.10.2019 на адресу Господарського суду Тернопільської області від ТОВ "Оскар" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Демчана О.І. надійшла заява до ПАТ "Товстенська Агропромтехніка", державного реєстратора Іванісіка С.В. та ТОВ "Вавілон Агро" про витребування майна з чужого незаконного володіння; визнання права власності; визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора та зобов`язання реєстратора вчинити певні дії.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 31.01.2020 позов задоволено частково; витребувано з чужого незаконного володіння ТОВ "Вавілон Агро" на користь ТОВ "Оскар" нерухоме майно банкрута - комплекс нежитлових приміщень загальною площею 6010,9 кв.м; визнано за ТОВ "Оскар" право власності на нерухоме майно - комплекс нежитлових приміщень загальною площею 6010,9 кв.м; визнано протиправними і скасовано рішення державного реєстратора Іванісіка С. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47914224 від 23.07.2019 та внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 32518159 від 19.07.2019, згідно якого за ПАТ "Товстенська Агропромтехніка" зареєстровано на праві приватної власності об`єкт нерухомого майна за № 220; визнано протиправними і скасовано рішення державного реєстратора Іванісіка С.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48025383 від 31.07.2019 та внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 32621400 від 29.07.2019, згідно якого за ТОВ "Вавілон Агро" зареєстровано на праві приватної власності об`єкт нерухомого майна за № 220. Відмовлено в частині позовних вимог про зобов`язання реєстратора, визначеного Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вчинити дії, а саме внести зміни до записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Стягнуто з ПАТ "Товстенська Агропромтехніка" в дохід державного бюджету України - 1 024, 53 грн. судового збору.

В частині визнання за ТОВ "Оскар" права власності на нерухоме майно рішення суду мотивоване тим, що позивач відповідно до вимог чинного законодавства набув право власності на нерухоме майно - комплекс нежитлових приміщень загальною площею 6010.9 кв.м, яке було придбано у ПАТ "Товстенська Агропромтехніка" згідно договору купівлі - продажу від 09.08.2003, який на час розгляду справи є чинним.

В частині задоволення заяви про витребування майна ТОВ "Оскар" з чужого незаконного володіння ТОВ "Вавілон Агро" рішення суду обґрунтоване тим, що нерухоме майно ТОВ "Оскар" вибуло із володіння власника, без відома ліквідатора банкрута, тобто вибуло із володіння поза волею власника, при цьому договірних зв`язків між ТОВ «Оскар» та ТОВ «Вавілон Агро» не було.

В частині скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на цей об`єкт нерухомості за відповідачем-1 та відповідачем-3 мотивоване тим, що наявність записів про реєстрацію права власності у реєстрі прав власності на нерухоме майно за відповідачем - 1 та відповідачем - 3 обмежує правомочність власника - ТОВ "Оскар" щодо розпорядження вказаним нерухомим майном - комплексом нежитлових приміщень загальною площею 6010,9 кв.м.

В частині визнання протиправними і скасування рішень за індексними номерами 47914224 та 48025383 державного реєстратора Іванісіка С.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і внесених на підставі них записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно рішення суду мотивоване тим, що проведена державним реєстратором Іванісіком С.В. в порушення п. 48 Порядку реєстрації, оскільки попередньо (19.07.2019) право власності на об`єкт було незаконно зареєстровано за ПАТ "Товстенська агропромтехніка", державному реєстратору не було надано документ, що посвідчує право /підставу/ власності ПАТ "Товстенська агропромтехніка" на об`єкт нерухомого майна за №220.

Щодо вимоги про зобов`язання державного реєстратора, визначеного Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вчинити дії, щодо внесення змін до записів шляхом їх скасування та поновлення, то така позовна вимога є передчасною.

Узагальнення вимог апеляційної скарги та інших доводів учасників процесу.

ПАТ "Товстенська Агропромтехніка" подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. У своїй апеляційній скарзі скаржник покликається на те, що підставою для вчинення реєстраційних дій є судові рішення, які містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а саме: рішення Господарського суду Тернопільської області від 04.07.2012, постанова Львівського апеляційного господарського суду від 06.02.2014 та постанова Вищого господарського суду України від 16.04.2014 у справі № 14/29/5022-437/2012. При цьому, зазначає апелянт, оскільки рішення Господарського суду Тернопільської області від 04.07.2012, залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.02.2014 та постановою Вищого господарського суду України від 16.04.2014 в частині зобов`язання ТОВ "Оскар" повернути ПАТ "Товстенська агропромтехніка" спірні нежитлові приміщення, є чинним на даний час, норма ст.387 ЦК України про витребування майна не може бути застосована.

Скаржник також наголошує, що висновок суду про незаконність вчинення державним реєстратором реєстраційних дій з реєстрації права власності на спірні приміщення за ПАТ "Товстенська агропромтехніка" не відповідають нормам матеріального права, оскільки державний реєстратор вчинив реєстрацію на підставі поданих судових рішень, у тому числі рішення Господарського суду Тернопільської області від 04.07.2012, яке є чинним у частині зобов`язання ТОВ "Оскар" повернути ПАТ "Товстенська агропромтехніка" спірні приміщення.

Апелянт вказує на той факт, що ТОВ "Оскар" отримано кошти за спірні приміщення ще у 2012 році, які були отримані ПАТ "Товстенська агропромтехніка" на виконання договору купівлі-продажу.

Ліквідатором подано відзив на апеляційну скаргу, однак, оскільки такий не був надісланий іншим учасникам процесу, не приймається судом.

Водночас у судовому засіданні просив суд рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Свої заперечення обґрунтовував тим, що наслідок недійсності договору купівлі-продажу від 09.08.2003 у вигляді повернення нерухомості на користь продавця - Товстенського ВАТ "Агропромтехніка (на даний момент ПАТ «Товстенська Агропромтехніка") не може бути застосований, так як сам договір купівлі-продажу є дійсним. Крім того, ліквідатор стверджує, що рішення від 04.07.2012, на підставі якого було здійснено реєстрацію права власності за Товстенським ВАТ "Агропромтехніка", було скасовано постановою Вищого господарського суду України від 16.04.2014.

Інших клопотань від учасників процесу не надходило.

Фактичні обставини справи.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, 09.08.2003 між Товстенським ВАТ "Агропромтехніка" (у подальшому змінено найменування на ПАТ "Товстенська Агропромтехніка", продавець) та ТОВ "Оскар" (покупець) укладено договір купівлі - продажу нежитлових приміщень.

Згідно витягу № 16999289 від 11.12.2007 за ТОВ "Оскар" зареєстровано право власності на нерухоме майно - комплекс нежитлових приміщень.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 17.07.2012 порушено провадження у справі № 10/Б-5022/1383/2012 про визнання банкрутом ТОВ "Оскар".

Постановою Господарського суду Тернопільської області від 04.01.2013 у справі №10/Б-5022/1383/2012 ТОВ "Оскар" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 17.05.2017 замінено ліквідатора у справі №10/Б-5022/1383/2012 арбітражного керуючого Варяничко С.В. на арбітражного керуючого Демчана О. І.

У ході проведення ліквідаційної процедури ліквідатором було проведено інвентаризацію майна банкрута, сформовано ліквідаційну масу та проведено оцінку майна банкрута.

В подальшому для задоволення вимог кредиторів в порядку ст.ст. 44,49,57,58,59,64-66,69,75 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" організовано та проведено торги вказаного нерухомого майна про що було розміщені оголошення на офіційних сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України.

12.07.2019 за результатами повторного аукціону вказане нерухоме майно ТОВ "Оскар" було продане на користь переможця торгів - ТОВ "ЛНГЕКОСОЛЮПІН", що підтверджується копіями повідомлення №206 від 15.07.2019 товарної біржі "ФІДДА" про результати проведення аукціону, протоколом №11/2 від 12.07.2019 про проведення повторного аукціону №11/2 від 12.07.2019.

15.07.2019 організатором аукціону - ТБ "ФІДДА" на сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України розміщено повідомлення про продаж майна ТОВ "Оскар" на повторному аукціоні.

В порядку ч.3 ст. 71 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (чинного на момент спірних правовідносин) ліквідатор ТОВ "Оскар" Демчан О.І. звернувся до переможця торгів із пропозицією укласти договір купівлі-продажу майна проданого на аукціоні. На момент проведення аукціону майно залишалося зареєстрованим за ТОВ "Оскар".

Ліквідатор ТОВ "Оскар" та ТОВ "ЛНГЕКОСОЛЮПІН" звернулися до нотаріуса для державної реєстрації договору купівлі-продажу майна та проведення реєстраційних дій з реєстрації права власності на майно за новим власником.

02.08.2019 під час посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке було продано на аукціоні, стало відомо, що 19.07.2019 комплекс нежитлових приміщень загальною площею 6010,9 кв.м., який належить ТОВ "Оскар", перереєстровано на третю особу - ПАТ "Товстенська агропромтехніка", реєстрація проведена державним реєстратором Іванісіком Сергієм Васильовичем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №47914224 від 23.07.2019.

Арбітражний керуючий, обґрунтовуючи вимоги викладені в заяві, вважає що 19.07.2019 нерухоме майно ТОВ "Оскар" було протиправно перереєстровано на ПАТ "Товстенська Агропромтехніка" на підставі рішення Господарського суду Тернопільської області у справі №14/29/5022-437/2012 від 04.07.2012, оскільки постановою Вищого господарського суду України від 16.04.2014 вказане рішення скасоване.

Зокрема, рішенням Господарського суду Тернопільської області у справі №14/29/5022- 437/2012 від 04.07.2012: 1) визнано недійсним п. 5,6 рішення загальних зборів акціонерів ВАТ "Агропромтехніка", що оформлені протоколом №1 від 18.07.2003; 2) визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.08.2003; 3) застосовано реституцію і зобов`язано ТОВ "Оскар" повернути ВАТ "Агропромтехніка" нежитлові приміщення, а ВАТ "Агропромтехніка" повернути отримані кошти за майно.

Рішення суду від 04.07.2012 залишено в силі постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.02.2014.

З огляду на наведене вбачається, що саме такі документи були підставою для реєстрації права власності на нерухомість за ПАТ "Товстенська Агропромтехніка", що не заперечується ані відповідачем -1, ані відповідачем - 3, ані державним реєстратором Іванісіком С.В.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.04.2014 касаційну скаргу задоволено частково. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 06.02.2014 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 04.07.2012 року у справі № 14/29/5022-437/2012 в частині вимог ОСОБА_1 до Товстенського ВАТ "Агропромтехніка" та ТОВ "Оскар" про визнання недійсним договору купівлі-продажу та в частині розподілу судових витрат скасовано.

Крім цього, рішенням Господарського суду Тернопільської області від 12.08.2014 у справі №921/597/14-г/10 позовні вимоги ПАТ "Товстенька Агропромтехніка" задоволено, визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.08.2003, укладений між Товстенським ВАТ "Агропромтехніка" та ТОВ "Оскар", зобов`язано Товстенське ВАТ "Агропромтехніка" повернути ТОВ "Оскар" 133 249,20 грн., сплачених за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.08.2003.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27.09.2017 №921/597/14-г/10 залишено в силі рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.08.2014 у справі №921/597/14-г/10, апеляційну скаргу ліквідатора - без задоволення.

Постановою Верховного Суду від 16.05.2018 задоволено частково касаційну скаргу ліквідатора ТОВ "Оскар", скасовано рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.08.2014 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27.09.2017 у справі №921/597/14-г/10, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 26.11.2018 у справі №921/597/14-г/10 закрито провадження.

Отже, договір купівлі-продажу б/н від 09.08.2003, за яким ТОВ "Оскар" набуло право власності на нерухоме майно, є чинним.

29.07.2019 комплекс нежитлових приміщень загальною площею 6010,9кв.м. за реєстраційним номером 220 перереєстровано від ПАТ "Товстенська агропромтехніка" на третю особу - ТОВ "Вавілон Агро", реєстрація проведена тим же державним реєстратором Іванісіком С.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №48025383 від 31.07.2019.

Арбітражний керуючий Демчан О.І. зазначає, що на дату розгляду заяви нерухоме майно за реєстраційним номером залишається зареєстрованим за ТОВ "Вавілон Агро".

Оскільки відповідачі не визнають законного права позивача на спірні об`єкти нерухомого майна, що є предметом у даному спорі, позивач просить суд визнати за ним право власності на спірне нерухоме майно, витребувати майно з чужого незаконного володіння майно, визнати протиправними дії державного реєстратора та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію.

Оцінка суду.

Частиною 1 ст. 61 Кодексу з процедур банкрутства визначено, що ліквідатор з дня свого призначення, крім іншого, вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Щодо позовних вимог ліквідатора ТОВ "Оскар" про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Відповідно до ст. ст. 328, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При цьому, позивачем за позовом про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних правовідносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів з боку інших осіб, претензіями на майно цих осіб, необхідністю одержати правовстановлюючі документи. В свою чергу, відповідачем такого позову має бути особа, яка сумнівається у приналежності майна позивачу, або не визнає за позивачем права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин.

Враховуючи, що позивач відповідно до вимог чинного законодавства набув право власності на нерухоме майно - комплекс нежитлових приміщень загальною площею 6010.9 кв.м, що було придбано у ПАТ "Товстенська Агропромтехніка" згідно договору купівлі - продажу від 09.08.2003, який на час розгляду справи є чинним, вимоги позивача є правомірними та обґрунтованими.

Відтак позовні вимоги в частині визнання ТОВ "Оскар" права власності на вказане нерухоме майно підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1 ) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Отже, важливою умовою звернення за віндикаційним позовом (стаття 388 ЦК України) є відсутність між позивачем і відповідачем зобов`язально-правових відносин.

Добросовісним повинен вважатися той набувач, який не знав і не повинен був знати, що набуває майно в особи, яка не має права його відчужувати, а недобросовісним володільцем - та особа, яка знала або повинна була знати, що її володіння незаконне.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ч. 1 ст. 387 ЦК).

Тобто витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і таке майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадках, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК, зокрема якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює його витребування від добросовісного набувача.

Отже, вирішуючи спір про витребування майна із чужого незаконного володіння, суди встановлюють, чи вибуло спірне майно з володіння власника в силу обставин, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України, зокрема - чи з волі власника вибуло це майно з його володіння.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 5/112-Б-10, від 27.03.2019 у справі № 910/7266/14.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що нерухоме майно ТОВ "Оскар" вибуло із володіння власника, без відома ліквідатора банкрута, тобто поза волею власника. При цьому, між ТОВ "Оскар" та ТОВ "Вавілон Агро" відсутні договірні правовідносини, що є підставою витребування майна ТОВ "Оскар" з чужого незаконного володіння у ТОВ "Вавілон Агро".

Відносно вимоги позивача про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, необхідно зазначити таке.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.5 ст.12, ст.ст.19, 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей, що містяться в цьому реєстрі.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав.

Враховуючи наведені приписи законодавства, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що наявність записів про реєстрацію права власності у реєстрі прав власності на нерухоме майно за відповідачем - 1 та відповідачем - 3 обмежує правомочність власника - ТОВ "Оскар" щодо розпорядження вказаним нерухомим майном, а обраний позивачем спосіб захисту у вигляді скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на цей об`єкт нерухомості відповідає передбаченим цивільним законодавствам способам захисту та забезпечує ефективний захист прав власника.

Необхідно зазначити, що державний реєстратор Іванісік С.В. не перевірив наявність у ТОВ "Товстенька Агропромтехніка" - права /підстави/ для проведення державної реєстрації права власності, чим порушив вимоги п.п.2 п.3 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", здійснивши дії з перереєстрації прав власності на об`єкт нерухомого майна за №220 за ПАТ "Товстенська агропромтехніка" (номер запису про власність 32518159), що в подальшому призвело до неправомірної передачі нерухомого майна у власність ТОВ "Вавілон Агро".

Так, 27.07.2019 державним реєстратор Білобожницької сільської ради Чорткіського району Іванісіком С.В. внесено запис № 32621400 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі рішення індексний номер № 48025383 від 31.07.2019 про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна № 220 за ТОВ "Вавілон Агро".

Пунктом 48 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. №1127 (далі - Порядок реєстрації) визначено, що для державної реєстрації права власності у зв`язку з передачею майна у власність юридичної особи як внесок (внесення майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду), вступні, членські та цільові внески членів кооперативу тощо) подаються:1) документ, що посвідчує право власності особи на майно, що передається у власність юридичної особи (крім випадку, коли право власності на таке майно вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); 2) акт приймання-передачі майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна; 3) рішення органу або особи, уповноважених установчими документами юридичної особи або законом (у разі, коли передача майна здійснюється іншою юридичною особою); 4) письмова згода всіх співвласників (у разі, коли передача здійснюється щодо майна, що перебуває у спільній власності).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що державна реєстрація права власності за ТОВ "Вавілон Агро" проведена державним реєстратором Іванісіком С.В. в порушення п. 48 Порядку реєстрації, оскільки попередньо (19.07.2019) право власності на об`єкт було незаконно зареєстровано саме за ПАТ "Товстенська агропромтехніка", державному реєстратору не було надано документ, що посвідчує право /підставу/ власності ПАТ "Товстенська агропромтехніка" на об`єкт нерухомого майна за №220.

Щодо покликань апелянта на те, що проведення державної реєстрації права власності здійснено на виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 04.07.2012, постанови Львівського апеляційного господарського суду від 06.02.2014, то необхідно зазначити, що в подальшому вказані судові акти були скасовані постановою Вищого господарського суду України від 17.06.2014 та встановлено відсутність підстав для визнання договору купівлі-продажу недійсним, а відтак чинність правовстановлюючого документа, на підставі якого спірне майно перейшло у власність покупця - ТОВ "Оскар".

З огляду на вищенаведене, господарський суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про доведеність факту допущення відповідачем 2 порушення вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку реєстрації при прийнятті оскаржуваних рішень про державну реєстрацію прав, про які зазначено вище, у зв`язку з чим позов в частині визнання протиправними і скасування рішень за індексними номерами 47914224 та 48025383 державного реєстратора Іванісіка С.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і внесених на підставі них записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про зобов`язання державного реєстратора, визначеного Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вчинити дії, щодо внесення змін до записів шляхом їх скасування та поновлення, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відтак після набрання даним судовим рішенням законної сили, позивач вправі звернутися до відповідного органу реєстрації з вимогою про скасування запису про державну реєстрацію, внесеного на підставі рішення, скасованого у судовому порядку.

А отже, місцевий господарський суд правомірно зазначив, що така позовна вимога є передчасною, а обов`язок в частині внесення змін до записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно шляхом скасування реєстраційного запису, є законодавчим обов`язком відповідного органу державної реєстрації.

Апеляційний господарський суд також зазначає таке.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Водночас відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, постановою Вищого господарського суду України від 16.04.2014 у справі № 14/29/5022-437/2012 відмовлено у визнанні недійсним правочину, на підставі якого ТОВ "Оскар" набуло спірні нежитлові приміщення у Товстенького ВАТ "Агропромтехніка", а отже, на момент розгляду справи такий правочин є чинним. А тому, спірне майно належить покупцю - ТОВ "Оскар".

Щодо покликань апелянта на те, що ТОВ «Оскар» отримано кошти за спірні приміщення ще у 2012 році, які були отримані ТОВ "Товстенська агропромтехніка" на виконання договору купівлі-продажу, то докази отримання таких коштів ТОВ «Оскар» у матеріалах справи відсутні та не мають правового значення для вирішення даного спору, а може бути предметом окремого судового розгляду.

Щодо тверджень апелянта про те, що постановою Вищого господарського суду України від 16.04.2014 в частині зобов`язання ТОВ "Оскар" повернути ПАТ "Товстенська агропромтехніка" спірні нежитлові приміщення, рішення Господарського суду Тернопільської області від 04.07.2012 не скасоване та є чинним на даний час, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Тобто, підставою для застосування наслідків недійсності правочину (реституції) та відповідно повернення майна продавцю є визнання правочину недійсним.

Твердження скаржника про те, що оскільки вимога в частині повернення майна є не скасованою, майно не може бути витребуване у відповідача-3, є безпідставними, оскільки не можна повернути те, що є придбане покупцем на підставі правочину, який є чинним.

У спірній ситуації, постановою касаційної інстанції відмовлено у первинній позовній вимозі про визнання недійсним правочину, а отже вимога про повернення майна, яка є похідною від первинної, відповідно також не може бути задоволеною.

А отже, незважаючи на те, що суд касаційної інстанції окремо не зазначив про скасування позовних вимог в частині повернення спірного майна, такі є безумовно скасовані в силу скасування первинних позовних вимог про визнання недійсним правочину, так як, реституція - повернення майна не може бути застосована до чинного правочину.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи чинність правочину, який став підставою для набуття права власності ТОВ «Оскар» на спірні нежитлові приміщення, покликання апелянта на чинність рішення в частині зобов`язання ТОВ «Оскар» повернути спірне майно, є безпідставним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.04.1993 у справі «Краска проти Швейцарії» вказано, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Водночас, ЄСПЛ вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України»).

З огляду на вищевикладене, рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням вище, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 74, 129, 269, 270, 275, 276, 281- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 31.01.2020 у справі №10/Б-5022/1383/2012 залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Товстенська Агропромтехніка" - без задоволення.

2. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо або через Західний апеляційний господарський суд до Верховного Суду (п.17.5 Перехідних положень ГПК України).

Справу повернути до місцевого господарського суду.

У зв`язку з перебуванням на лікарняному головуючого судді Матущака О.І., повний текст постанови підписано 22.03.2021.

Головуючийсуддя О.І. Матущак

Судді Т.Б. Бонк

Н.А. Галушко