ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2021 справа № 914/2929/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., секретар судового засідання Пукач М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Приватного акціонерного товариства "Сантехкомплект", м.Київ

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Михайленка Сергія Володимировича, Львівська область м.Трускавець

про стягнення заборгованості.

Ціна позову - 52588,72грн.

За участю представників:

від позивача: Шевчук Тарас Михайлович - представник;

від відповідача: не викликався.

Заяв про відвід не поступало.

Розгляд справи судом.

На розгляд Господарського суду Львівської області поступив позов Приватного акціонерного товариства "Сантехкомплект" до Фізичної особи-підприємця Михайленка Сергія Володимировича про стягнення заборгованості в розмірі 52588,72грн., з якої 38683,60грн. основний борг, 4687,48грн. пеня, 900,50грн. 3% річних, 580,42грн. інфляційні втрати, 7736,72грн. - штраф.

Ухвалою суду від 16.11.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 08.12.2020р. Ухвалами суду від 08.12.2020р., від 26.01.2021р. строк підготовчого провадження у справі продовжувався та розгляд справи відкладався до 16.02.2021р.

Ухвалою суду від 16.02.21р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.03.21р.

В судове засідання 16.03.2021р. позивач явку повноважного представника забезпечив, який надав пояснення по справі та позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві.

В судові засідання відповідач явки повноважного представника не забезпечив, письмового відзиву не подано, правової позиції по суті спору суду не надано. Причини неявки, не подання відзиву чи доказів не повідомлено, хоча судом належно виконано обов`язок щодо повідомлення усіх учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, зокрема відповідача, що підтверджується реєстрами вихідної кореспонденції, внесенням ухвал до Єдиного державного реєстру судових рішень, надісланням ухвал поштовою рекомендованою кореспонденцією №960, №154, №389, №354, а також скеруванням ухвал на електронну адресу .

Відповідно до частин третьої, шостої та сьомої статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Заяв про зміну відповідачем місцезнаходження не поступало.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 15.05.2018 у справі № 904/6063/17 отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення юридичної особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

За змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. (Постанова Верховного Суду від 11.12.18р. у справі № 921/6/18.).

Згідно із ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру. Згідно із ч. 2 ст. 9 даного Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу як місцезнаходження юридичної особи. Згідно із ч. 1 ст. 10 даного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. В силу ст. 11 цього Закону відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, надаються у вигляді безоплатного доступу через портал електронних сервісів (в мережі "Інтернет").

Відтак, у разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи (фізичної особи-підприємця) - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу. В матеріалах справи відсутні повідомлення та докази зміни місцезнаходження юридичної особи відповідача станом на дату прийняття рішення суду.

Відповідно до п.5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно інформації з листа АТ "Укрпошта" №12.2.1-04-1307 від 17.12.2020р. (вх. №36447/20 від 23.12.2020р.) рекомендоване відправлення 960 не вручено, оскільки під час доставки адресат був відсутній за вказаною адресою. Повідомлення ф.22а про надходження поштового відправлення, залишено за адресою одержувача.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачу надіслано ухвали Господарського суду Львівської області поштовою рекомендованою кореспонденцією на адреси зазначені у позовній заяві, спірному договорі та у витягу з ЄДР ЮО, ФОП та ГФ, а також скеровано на електронну адресу відповідача. Тобто, судом виконані всі необхідні та можливі заходи, щодо сповіщення усіх учасників справи про час та місце судового засідання.

Відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З врахуванням належного виконання обов`язку суду щодо повідомлення про час та місце проведення судового розгляду усіх учасників судового процесу, судом забезпечено учасникам судового процесу рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, визнання явки повноважного представника відповідача не обов`язковою, та те, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду спору по суті, а також враховуючи вимоги ст.ст. 202 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача та за наявними у справі матеріалами.

Позиції учасників справи.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач у порушення умов договору поставки №1189/19-сб від 09.12.2019р. оплати згідно видаткових накладних №Лв-00004300 від 13.12.2019р., №Лв-00004310 від 13.12.2019р., №Лв-00004458 від 26.12.2019р. із врахуванням накладних на повернення товару від покупця №ЛВ-00000039 від 28.04.2020р., №ЛВ-00000040 від 28.04.2020р., в повному обсязі не здійснив, тому позивач просить суд стягнути з відповідача 38683,60грн. заборгованості. Також позивач просить стягнути 3% річних в розмірі 900,50грн., 20% штрафу в розмірі 7736,72грн., інфляційні втрати в розмірі 580,42грн. та пені в розмірі 4687,48грн.

Письмового відзиву чи заперечень від відповідача не подано.

Обставини, встановлені судом.

09.12.2019р. між Приватним акціонерним товариством "Сантехкомплект" (постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Михайленком Сергієм Володимировичем (покупець) укладено договір №1189/19-сб поставки, згідно із п. 1.1. якого, постачальник зобов`язується передавати у власність покупця, а покупець приймати та оплачувати товар на умовах і у порядку, визначених цим договором, в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в рахунку-фактурі та видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.п. 1.2., 1.3. договору №1189/19-сб від 09.12.2019р., прийом-передача товару здійснюється повноважними представниками постачальника та покупця. Поставка товару здійснюється згідно Міжнародних правил «ІНКОТЕРМС - 2010» (з урахуванням внутрішньодержавних особливостей застосування даних правил) на умовах DDР (м.Львів,вул.Шевченка,313). Сторони можуть погодити інші умови поставки та зазначити їх в додаткових угодах (Специфікаціях), рахунках-фактурах, видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору. Право власності на товар, а також ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) товару переходять від постачальника до покупця з моменту фактичної передачі товару, що засвідчується підписанням уповноваженими представниками сторін видаткової накладної.

За умовами п.2.1. договору №1189/19-сб від 09.12.2019р., асортимент та кількість товару, що постачається, зазначається у рахунках-фактурах та видаткових накладних.

Згідно із п.п. 3.1, 3.2. договору №1189/19-сб від 09.12.2019р., загальна сума договору становить 5 000 000,00грн., у тому числі ПДВ - 833 333,33грн., але не більше, що є орієнтовною, а не сталою величиною, яка визначається за домовленістю сторін. Остаточна загальна сума цього договору визначається з підсумку цін товару, поставленого постачальником відповідно до умов цього договору та отриманого покупцем за період дії даного договору. Ціни на товар вказуються у рахунках-фактурах та видаткових накладних на товар, які є невід`ємною частиною цього договору. Оплата здійснюється в національній валюті України у формі безготівкових розрахунків.

Відповідно до п.3.3. договору №1189/19-сб від 09.12.2019р., покупець здійснює оплату за отриманий товар протягом 30 календарних днів з моменту отримання товару. Товар вважається оплаченим покупцем при надходженні коштів на поточний рахунок постачальника. Допускається попередня оплата товару (аванс) з ініціативи покупця. Сторони можуть погодити інший порядок оплати в додатках до договору.

Пунктом 7.1. договору №1189/19-сб від 09.12.2019р., сторони дійшли згоди, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2020 р. включно, а в частині виконання зобов`язань - до повного їх виконання сторонами. Якщо жодна сторона не повідомить іншу за 30 (тридцять) календарних днів до дати закінчення строку дії договору, він вважається пролонгованим на наступний рік на тих самих умовах.

На виконання умов договору №1189/19-сб від 09.12.2019р. позивач передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму 50208,60грн., що підтверджується видатковими накладними №Лв-00004300 від 13.12.2019р. на суму 40554,96грн., №Лв-00004310 від 13.12.2019р. на суму 1740,60грн., №Лв-00004458 від 26.12.2019р. на суму 7913,04грн. Відповідачем повернуто товар згідно накладних на повернення товару від покупця №ЛВ-00000039 від 28.04.2020р. на суму 1740,60грн., №ЛВ-00000040 від 28.04.2020р. на суму 4784,40грн., всього на загальну суму 6525,00грн. Вказані видаткові накладні та накладні на повернення товару від покупця підписано сторонами та скріплено їх печатками без жодних зауважень і заперечень. Таким чином загальна сума поставленого товару згідно видаткових накладних №Лв-00004300 від 13.12.2019р., №Лв-00004310 від 13.12.2019р., №Лв-00004458 від 26.12.2019р. із врахуванням накладних (повернення товару) №ЛВ-00000039 від 28.04.2020р., №ЛВ-00000040 від 28.04.2020р. становить 43683,60грн.

Відповідачем здійснено часткову оплату за отриманий товар на загальну суму 5000,00грн., що підтверджується банківською випискою АТ «Піреус Банк МКБ» за 16.07.2020р. на суму 5000,00грн.

Позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання не виконав, оплати за поставлений товар згідно видаткових накладних №Лв-00004300 від 13.12.2019р., №Лв-00004310 від 13.12.2019р., №Лв-00004458 від 26.12.2019р. із врахуванням накладних (повернення товару) №ЛВ-00000039 від 28.04.2020р., №ЛВ-00000040 від 28.04.2020р. в повному обсязі не здійснив та станом на момент подання позовної заяви сума заборгованості становить 38683,60грн., яка підтверджується матеріалами справи.

Позивач зазначає, що направляв претензії про сплату заборгованості, зокрема претензію №42/20-п від 03.06.2020р., однак, відповідач в повному обсязі заборгованість за спірним договором не оплатив. Доказів надіслання вказаної претензії суду не подано.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За умовами ст.525 ЦК України та ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору тощо. Згідно ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч.2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Станом на день прийняття рішення суду, доказів в спростування вищенаведених обставин не поступало, доказів щодо оплати заборгованості відповідачем не представлено, відтак заборгованість відповідача перед позивачем з основного боргу становить 38683,60грн.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст.610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

В силу ст.216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п. 5.4. договору №1189/19-сб від 09.12.2019р., у випадку порушення покупцем строків оплати, покупець на вимогу оплачує постачальникові неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення. Неустойка сплачується за весь період невиконання або неналежного виконання покупцем своїх зобов`язань, включаючи день повного розрахунку за поставлений товар. Крім цього, за прострочку оплати більш ніж на 30 календарних днів, з покупця стягується штраф у розмірі 20% від суми прострочки. Так, згідно із п. 5.4. договору №1189/19-сб від 09.12.2019р., позивач на загальну суму заборгованості за період з 26.01.2020р. по 04.11.2020р. нарахував відповідачу пеню у розмірі 4687,48грн., а також позивач нарахував відповідачу 20% штрафу в розмірі 7736,72грн. Розрахунки долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст.625 ЦК України, позивачем на загальну суму заборгованості нараховано 3% річних за період з 26.01.2020р. по 04.11.2020р. в розмірі 900,50грн. та інфляційні втрати за період з лютого 2020р. по вересень 2020р. в розмірі 580,42грн. Розрахунки проведених нарахувань долучено до матеріалів справи.

Перевіривши проведені позивачем розрахунки, представлені позивачем, встановлено, що позивач припустився помилки в нарахуванні пені та 3% річних не врахувавши положень ч.5 ст.254 ЦК України щодо обчислення строків. Відтак, в перерахунку, в межах визначеного позивачем періоду розмір пені становить 4675,81грн., 3% річних становить 899,21грн. В решті позовних вимог, щодо стягнення пені та 3% річних належить відмовити у зв`язку із безпідставністю заявлення.

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

З огляду на вищевикладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що зазначені у позовній заяві обставини, що є предметом доказування у справі, визнаються судом встановленими та доведеними та позовні вимоги до відповідача про стягнення основного боргу в розмірі 38683,60грн., пені в розмірі 4675,81грн., штрафу в розмірі 7736,72грн., 3% річних в розмірі 899,21грн. та інфляційні втрати в розмірі 580,42грн. є обґрунтованими, не спростованими, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню. В решті позовних вимог щодо 3% річних та пені належить відмовити у зв`язку необґрунтованістю та безпідставністю заявлення.

На підставі положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати в розмірі судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Михайленка Сергія Володимировича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Сантехкомплект" (04073, м.Київ, вул.Куренівська, 16-а, ідентифікаційний код 20038832) 38683,60грн. основного боргу, 4675,81грн. пені, 7736,72грн. штрафу, 899,21грн. 3% річних, 580,42грн. інфляційних втрат та 2101,48грн. - судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

В решті позовних вимог щодо стягнення 3% річних та пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Повне рішення складено 18.03.2021р.

Суддя С.В. Іванчук