ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2021 року Справа № 923/1131/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В., при секретарі судового засідання Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства "Херсонобленерго", м. Херсон, ,

до: Фізичної особи-підприємця Вєрнікової Ірини Володимирівни, ІПН НОМЕР_1 ,

про стягнення 658879,37 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - Литовський І.С., труд. дог. від 26.12.2019;

від відповідача - адвокат Андрюк А.М., ордер АО № 1010297 від 03.06.2020, адвокат Кермач А.І., ордер ХС № 96056 від 28.12.20.

У відповідності до ч.1 статті 222 Господарського процесуального кодексу України здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Обставини справи.

09 листопада 2020 року Акціонерне товариство "Херсонобленерго" звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою про стягнення з фізичної особи-підприємця Вєрнікової Ірини Володимирівни вартості необлікованої електричної енергії у розмірі 658879,37 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем було допущено порушення умов договору про постачання електричної енергії №4144 від 30.04.2008 та Правил користування електричної енергії, яке виразилось у порушенні п.10.2.26 ПКЕЕ, а саме виявлено порушення приладу обліку, мовою оригіналу: "виявлено пошкодження герметичності корпусу електролічильника, корпус має сколи на з`єднанні частин, тріщини корпусу в місцях кріплення гайок пломбувальних гвинтів, явні ознаки втручання в параметри розрахункового засобу обліку". Споживач з приводу пошкодження приладу обліку до електропостачальника не звертався. За результатами проведеної перевірки складено Акт про порушення №131507 від 29.03.2018. Рішенням комісії АТ "Херсонобленерго" від 19.03.2019 року споживачу визначено обсяг недоврахованої електричної енергії згідно з пунктом 2.5 Методики. Засідання комісії проводилось в присутності представника споживача, якій в день засідання комісії отримав Витяг з Протоколу засідання комісії з розрахунком та Додатковим рахунком № 4144 по Акту №131507 на суму 658879,37 грн. Оскільки відповідачем зазначену суму у добровільному порядку не сплачено, позивач звернувся до суд з позовною заявою в якій просить стягнути вказану суму.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Сулімовської М.Б. та необхідністю вирішення питання щодо подальшого руху позовної заяви, Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Херсонської області у справі № 923/1131/20 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 10.11.2020, визначено суддю по справі - Нікітенко С.В.

Ухвалою від 16 листопада 2020 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи № 923/1131/20 визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

07 грудня 2020 року до суду від відповідача у справі надійшло клопотання про призначення комплексної судової експертизи, проведення якої просить доручити Незалежному Інституту судових експертиз м. Києва. В обґрунтування клопотання про призначення експертизи відповідач посилається на необхідність її проведення з метою з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи та вирішення питань, що потребують спеціальних знань.

Одночасно від відповідача у справі надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачем позовні вимоги не визнаються, оскільки виявлене порушення є наслідком дій працівників позивача. Відповідач вказує, що матеріали справи не містять доказів втручання ФОП Вєрнікової І.В. в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів. Співробітниками позивача тривалий час не було проведено огляду засобу обліку та технічної перевірки засобу обліку. Також висновком Миколаївського НДЕКЦ № 33 від 28.09.2018 не встановлено втручання в прилад обліку споживачем. Відповідач також посилається на лист сектору Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Херсонській області від 16.12.2019 № 13223/20/7-19, в якому за твердженням відповідача надано висновок, що АТ «Херсонобленерго» не мало підстав для здійснення розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії на підставі Акта про порушення від 29.03.2018 № 131507.

За твердженням відповідача, позивачем безпідставно складено акт по порушення та нараховано заявлену до стягнення суму вартості необлікованої електричної енергії, у зв`язку з чим просить суд відмовити позивачу у задоволені позову.

Даний відзив з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

11 грудня 2020 року до суду від позивача у справі надійшли письмові заперечення на клопотання відповідача про призначення експертизи, в яких позивач звертає увагу суду на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06 лютого 2020 року у справі № 923/288/19, якою скасовано рішення Господарського суду Херсонської області від 17.10.2019 у справі №923/288/19, ФОП Вєрніковій І.В. відмовлено у задоволенні позову про скасування оперативно-господарських санкцій, застосованих АТ "Херсонобленерго" до ФОП Вєрнікової І.В. у розмірі 658879,37 грн.

Позивач вказує, що постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.02.2020 у справі № 923/288/19 є чинною, а тому не потребує доказуванню законність та обґрунтованість рішення комісії АТ "Херсонобленерго", оформленого протоколом №20 від 19.03.2019.

За твердженням позивача, відповідачем не доведено дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування у даній справі, а дії відповідача направлені на затягування часу судового розгляду справи. Позивач просить суд відмовити відповідачу у задоволенні клопотання про призначення експертизи.

11 грудня 2020 року до суду від позивача у справі надійшла відповідь на відзив відповідача на позовну заяву, в якій позивачем спростовуються доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву. Так, за твердженням позивача, для застосування п.п.3) п.2.1 Методики, уразі виявлення саме пошкодження приладу обліку жодних додаткових умов окрім безпосередньо встановлення факту пошкодження приладу обліку не передбачено. АТ "Херсонобленерго" правомірно застосувало положення Методики саме за факт пошкодження лічильника, який доведений висновком Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 33 від 28.09.2018. З експертного висновку Миколаївського НДЕКЦ вбачається, що для розкриття лічильника дані пломбувальні гвинти та пломби ніхто не чіпав, навіть і експерт, оскільки виявлені пошкодження дозволяли розкривати прилад обліку без викручування пломбувальних гвинтів та без зняття пломбувального матеріалу та пломб. Разом з тим вказує, що на об`єкті ФОП Вернікової І.В. щодо приладу обліку електроенергії типу НІК 2301 АП-2, №0260137 контрольні огляди проводились 04.03.2014 та 03.03.2015, а технічна перевірка проводилась 03.09.2014 про що складені відповідні Акти. Позивач вказує про правомірність рішення АТ "Херсонобленерго" та обґрунтованість позовних вимог.

Відповідь позивача на відзив відповідача прийнята судом до розгляду та долучена до матеріалів справи.

14 грудня 2020 року до суду від відповідача у справі надійшли додаткові пояснення до клопотання про призначення електротехнічної експертизи приладу обліку, з обґрунтуванням необхідності проведення даної експерти та зазначенням переліку питань, які на думку відповідача необхідно поставити експерту при проведенні експертизи у справі. Судом прийнято пояснення відповідача до розгляду та долучено до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 14.12.2020 суд оголосив перерву до 28.12.2020 до 12:30 год.

21 грудня 2020 року до суду від позивача у справі надійшли заперечення та доповнення до клопотання про призначення експертизи, в яких позивач просить суд визнати подані ФОП Верніковою І.В. клопотання про зупинення провадження для проведення експертизи (№ 04/1/12-20 від 04.12.2020) та доповнення до клопотання про призначення експертизи (№12/12-20 від 14.12.2020) зловживанням процесуальними правами та залишити їх без розгляду.

28 грудня 2020 року до суду від відповідача у справі надійшли пояснення на заперечення позивача стосовно клопотання про призначення експерти та на відповідь позивача на відзив відповідача, відповідно до яких відповідачем додатково обґрунтовано свою правову позицію. Дані матеріали суд прийняв до розгляду та залучив до справи.

У підготовчому засіданні 28.12.2020 суд протокольною ухвалою продовжив строк проведення підготовчого провадження у справі № 923/1131/20 на 30 днів, відклав вирішення питання щодо розгляду клопотання відповідача про призначення у справі судової експерти до наступного підготовчого засіданні та оголосив перерву у підготовчому засіданні до 14.01.2021, для надання сторонам можливості ознайомитись з матеріалами справи.

14 січня 2020 року через відділ документального забезпечення роботи Господарського суду Херсонської області від представника відповідача - адвоката Андрюк А.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з наявністю ознак респіраторного захворювання представників відповідача.

Представник позивача у підготовчому засіданні 14.01.2021 заперечив проти відкладення підготовчого засідання у справі, наполягав на закритті підготовчого провадження у справі та призначені справи № 923/1131/20 до судового розгляду по суті, оскільки затягування часу з судового розгляду справи призводить до порушення вимог статі 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Ухвалою від 14.01.2021 суд відмовив відповідачу у задоволенні клопотання про відкладення підготовчого засідання у справі, а також відмовив відповідачу у задоволенні клопотання про призначення у справі судової електротехнічної експертизи.

Ухвалою від 14.01.2021 суд закрив підготовче провадження у справі № 923/1131/20 та призначив справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 12.02.2021 суд продовжив строк розгляду справи № 923/1131/20 по суті на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та визначено здійснити розгляд справи по суті у розумний строк.

У судовому засіданні 16.02.2021 представником відповідача було подано наступні матеріали:

- доповнення до відзиву на позовну заяву;

- клопотання про витребування документів та призначення комплексної електротехнічної та економічної експертизи;

- клопотання про зупинення провадження у справі № 923/1131/20 до перегляду Верховним судом справи № 923/288/19 за позовом Вєрнікової І.В. до АТ "Херсонобленерго" про скасування оперативно-господарської санкції в розмірі 658879,37 грн.

Одночасно у вказаному доповненні до відзиву та клопотаннях відповідач просить суд визнати поважною причину пропуску процесуального строку на їх подання та поновити цей строк.

Так, обґрунтовуючи підстави звернення з клопотанням про продовження строку для надання доповнень до відзиву на позовну заяву, відповідач посилається на введення Урядом повного локдауну та веденням карантинних заходів по всій території України та відхиленням судом клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з наявними ознаками респіраторного захворювання представника відповідача.

Звертаючись з клопотанням про поновлення строку для витребування документів та призначення комплексної електротехнічної та економічної експертизи, відповідач посилається на відмову суду у задоволенні клопотання про перенесення підготовчого засідання у справі призначеного 14.01.2021, а також отримання у хвали суду від 14.01.2021 у справі №923/1131/20 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку для звернення з клопотанням про зупинення провадження у справі, відповідач посилається на подання до Верховного суду 26 січня 2021 року касаційної скарги на постанову Південно-західного апеляційного суду від 06 лютого 2020 року в межах справи №923/288/19.

У даному випадку судом враховано наступне.

Відповідно до статті 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

У відповідності до положень статті 118 господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності і сторони повинні очікувати їх застосування.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Суд може поновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Сам по собі факт подання стороною клопотання про поновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки вказане клопотання з огляду на приписи процесуального закону повинно містити обґрунтування поважності пропуску такого строку, а за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються до господарського суду на загальних підставах.

Отже, поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку учасником справи і лише сам факт звернення з відповідним клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду поновити цей строк.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодного доказу (зокрема, листка непрацездатності, наказу (розпорядження) про відсторонення представника відповідача - від роботи, відомостей щодо реєстрації останньої в системі моніторингу самоізоляції за допомогою вищезазначеного електронного сервісу тощо) на підтвердження дотримання адвокатом Андрюк А.М. режиму самоізоляції.

Крім того, під час підготовчого провадження, яке тривало 60 днів, відповідач не був позбавлений можливості подати документи/докази засобами електронного зв`язку чи через підсистему "Електронний суд".

Таким чином, з метою забезпечення здійснення учасниками провадження наданих процесуальних прав та обов`язків передбачених ГПК України, судом надавалось учасникам провадження достатньо часу.

На переконання суду, поважності причин пропуску процесуального строку для надання доповнення до відзиву на позовну заяву та клопотань, відповідач не довів, а тому вказане доповнення до відзиву на позовну заяву та клопотання залишені судом без розгляду, в силу приписів статті 118 Господарського процесуального кодексу України.

Суд також вважає за доцільне зазначити, що навіть у разі подання у підготовчому провадженні відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі, суд дійшов би до наступних висновків.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

В такому разі, провадження у справі, як зазначено у п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України, зупиняється до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі, у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Отже, розглядаючи клопотання відповідача про зупинення провадження у справі № 923/1131/20, суд має вирішити питання щодо пов`язаності цієї справи зі справою № 923/288/19 та неможливості розгляду даної справи до розгляду останньої.

По суті, зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Необхідно також зазначити, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки, незалежно від результату розгляду касаційної скарги у справі № 923/288/19, господарський суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті справи № 923/1131/20.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що лише подання ФОП Вєрніковою І.В. касаційної скарги у справі № 923/288/19 не є перешкодою для встановлення суттєвих обставин у справі № 923/1131/20 під час її розгляду, а тому відсутні достатні підстави для зупинення провадження у справі № 923/1131/20.

Також у судовому засіданні 16.02.2021 представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення судового засідання з розгляду справи по суті, для необхідності узгодити з довірителем деякі питання, які виникли у представника відповідача за наслідками судового зсідання.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення усного клопотання відповідача про відкладення розгляду справи по суті.

Суд відмовив відповідачу у задоволенні клопотання про відкладення судового засідання, оскільки суд вважає, що представник відповідача не навів переконливих обставин неможливості продовжувати здійснювати розгляд справи по суті у судовому засіданні 16.02.2021.

Після вирішення судом вищевказаних клопотань, представник відповідача у судовому засіданні 16.02.2021 подав заяву про відвід судді Нікітенка С.В. від розгляду справи № 923/1131/20.

У судовому засіданні 16.02.2021 суд оголосив перерву до 16:20 год. 16.02.2021.

Ухвалою від 16.02.2021 суд відмовив відповідачу у задоволенні заяви про відвід судді Нікітенка С.В. від розгляду справи № 923/1131/20.

У судовому засіданні 16.02.2021 суд оголосив перерву до 10:00 год. 19.02.2021.

17 лютого 2020 року до суду від позивача у справі надійшов супровідний лист, в якому позивач просив залучити до матеріалів справи додаткові докази.

19 лютого 2021 року до суду від відповідача у справі надійшли заперечення щодо залучення до матеріалів справи супровідного листа позивача від 17.02.2021.

Суд, у судовому засідання 19.02.2021 заслухавши пояснення представників сторін, дійшов висновку про доцільність залучення до матеріалів справи наданих позивачем 17.02.2021 з супровідним листом доказів та наданих відповідачем 19.02.2021 заперечень.

У судовому засіданні 19.02.2021 суд оголосив перерву до 10:00 год. 05.03.2021.

05 березня 2021 року до суду від відповідача у справі надійшла заява про відновлення процесуального строку та зупинення провадження у справі, в якій відповідач просить суд визнати поважною причиною та відновити пропущений процесуальний строк для подання заяви та зупинити провадження у справі № 923/1131/20 до перегляду Верховним Судом постанови Південно-західного апеляційного суду від 06 лютого 2020 року у справі № 923/288/19 за позовом ФОП Вєрнікової І.В. до АТ «Херсонобленерго» про скасування оперативно-господарської санкції в розмірі 658879,37 грн.

Представник позивача у судовому засіданні 05.03.2021 заперечив проти задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, відмовив відповідачу у задоволенні заяви про відновлення процесуального строку на подання заяви про зупинення провадження у справі, оскільки відповідачем не наведено поважних причин, які б дійсно свідчили про те, що відповідач був позбавлений можливості у підготовчому провадженні подати вказану заяву.

Крім того, як вже було вищезазначено судом, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки, незалежно від результату розгляду справи № 923/288/19 судом касаційної інстанції, господарський суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті справи № 923/1131/20.

Представник позивача у судовому засіданні 05.03.2021 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні 05.03.2021 позовні вимоги не визнав та у задоволенні позову просив відмовити, надавши аналогічні пояснення тим, які викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив.

У судовому засіданні 05.03.2021 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представникам сторін про орієнтований час складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що 30 квітня 20008 року між Відкритим акціонерним товариством "Херсонобленерго", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Херсонобленерго" (надалі - постачальник або позивач) і фізичною особою-підприємцем Вєрніковою Іриною Володимирівною був укладений договір про постачання електричної енергії № 4144 (надалі - Договір).

За умовам Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 250,0 кВт, а споживач в свою чергу оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього договору (а.с. 8-11).

Точки продажу електричної енергії зазначаються у Додатку №7 до Договору "Однолінійна схема".

Згідно п. 2.1. Договору сторони зобов`язались під час виконання умов Договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією, які затверджені Постановою НКРЕ України від 31.07.1996р. № 28 - втратили чинність.

З 19.04.2018 набрали чинності Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (надалі - ПРРЕЕ).

Відповідно до умов п.2.3.5. Договору споживач зобов`язаний забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників постачальника з пред`явленням службового посвідчення до засобів (систем) обліку електроенергії, вимірювання потужності та контролю показників якості електроенергії.

Згідно п.2.3.6. Договору уживати комплекс заходів, спрямованих на запобігання виникненню загрози життю або травматизму, пошкодженню обладнання та продукції, негативним екологічним наслідкам тощо, отримання повідомлення про припинення (обмеження) електропостачання згідно з умовами розділ 6 цього Договору.

Відповідно до п. 4.2.3 Договору відповідач зобов`язаний сплачувати вартість недоврахованої електричної енергії внаслідок пошкодження засобів обліку електроенергії.

Пунктом 4.4 Договору передбачено, що у разі виявлення однією з сторін порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачене застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень, що складається у присутності представників обох сторін договору в двох примірниках, а сторона, чиї дії або бездіяльність стали причиною складання акта, має право внести до акта свої зауваження.

Договір набирає чинності з дня його підписання, діє до 31.12.2008 та вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна сторона не заявить про припинення його дії або перегляд його умов (пункт 9.4).

Сторонами підписані відповідні додатки до Договору, в т.ч.: Додаток № 1 «Обсяги постачання електроенергії та потужності», Додаток № 2 « «Порядок розрахунків та графік зняття показань лічильників та подання їх до електропостачальної організації», Додаток №2-а "Акт про обсяги спожитої (переданої споживачем (субспоживачу) електричної енергії", Додаток № 5 "Перелік об`єктів та точок обліку споживача", Додаток № 5а "Дані про відпуск/передачу активної електроенергії субспоживачам", Додаток № 6 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін", Додаток № 7 "Однолінійна схема", Додаток № 8 "Порядок участі споживача в графіках обмеження електропостачання та графіках аварійних відключень», Додаток № 9 "Порядок розрахунків за надані послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії", Додаток перелік точок розрахункового обліку реактивної електричної енергії, Додаток №11 "Потужність компенсувальних установок" .

Доказів про відмову від Договору чи його розірвання у визначеному законодавством порядку суду не надано.

Згідно Додатку № 5 до Договору сторонами договору погоджено "Перелік об`єктів та точок обліку споживача" визначено об`єкт - Готельний комплекс, Придніпровський спуск біля р. Дніпро.

Так, 29 березня 2018 року представниками АТ "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" було проведено перевірку дотримання ПКЕЕ на об`єкті відповідача, який знаходиться за адресою: м. Херсон, Придніпровський спуск біля річки Дніпро. За наслідками вказаної перевірки був складений Акт про порушення № 131507 від 29.03.2018 (надалі - Акт) (а.с. 22-23). З даного Акту слідує, що під час перевірки позивачем було виявлено порушення відповідачем умов Договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та ПКЕЕ, а саме п. 10.2.26 ПКЕЕ, тобто пошкодження приладу обліку електроенергії тип НІК 2301 АП-2, № 0260137, а саме - пошкодження герметичності корпусу приладу обліку у вигляді сколів на з`єднанні частин та тріщини корпусу в місцях кріплення гайок пломбувальних гвинтів, явні ознаки втручання в параметри розрахункового засобу обліку, та зазначено, що Підприємець з приводу пошкодження приладу обліку до АТ "Херсонобленерго" не звертався. Присутній при складанні Акта представник ФОП Вєрнікової І.В. підписав цей акт без претензій і зауважень. Також у пункті 9 Акта було зазначено, що прилад обліку знятий та поміщений у пакет, який опломбований пломбою №С43418709, після чого вилучений працівниками позивача.

Крім того, 29.03.2018 працівниками позивача був складений Акт б/н про недопуск його працівників на об`єкт відповідача (м. Херсон, Придніпровський спуск біля річки Дніпро) для встановлення потужності наявних на об`єкті струмоприймачів. Присутній при складанні даного акта представник ФОП Вєрнікової І.В. підписав цей акт, зазначивши, що не має ключів від приміщень об`єкта.

Надалі, прилад обліку тип НІК 2301 АП-2, № 0260137 був направлений АТ "Херсонобленерго" до Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС для проведення експертного дослідження лічильника електричної енергії.

В січні 2019 року позивач від експертної установи отримав Висновок № 33 від 28.09.2018, складений за результатами дослідження приладу обліку тип НІК 2301 АП2, зав. № 0260137, проведеного Миколаївським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром.

Відповідно до Висновку експертного дослідження № 33 від 28.09.2018, експертом Миколаївського НДЕКЦ було встановлено, мовою оригіналу:

"1. У лічильнику електричної енергії типу НІК 2301 АП2, заводський № 0260137, виявлено наступні пошкодження:

- пошкодження внутрішніх елементів цоколю для кріплення стяжних гвинтів корпусу у вигляді їх відламування від внутрішньої поверхні цоколю, через що не забезпечується неможливість доступу до внутрішньої електричної та механічної частини лічильника кожух та цоколь не утримуються стяжними гвинтами;

- верхня технологічна стійка досліджуваного лічильника, призначена для кріплення лічильникового механізму, зламана у середній частині, а відламана частина зафіксована гвинтом на корпусі лічильного механізму, через що не забезпечується передбачене заводом-виробником належне кріплення лічильного механізму. "

2. Ознак втручання до внутрішніх конструктивних елементів лічильника НІК 2301 АГО, заводський № 0260137, а саме: пайки, які виконані не промисловим способом, стороні елементи, сліди від встановлення сторонніх елементів чи пристроїв, дроти тощо, чого не передбачено заводом-виробником лічильника, під час проведення дослідження не виявлено.

3. Всередині корпусу лічильника сторонніх пристроїв або предметів які впливають на облік електроенергії, під час проведення дослідження не виявлено."

Надалі, 19 березня 2019 року на засіданні комісії по розгляду Актів про порушення ПКЕЕ, на підставі складеного Акту про порушення №131507 від 29.03.2018 було прийнято рішення, оформлене протоколом № 20 від 19.03.2019 та визначено обсяг недоврахованої електричної енергії у кількості 261585 кВт/год. на загальну суму 658879,37 грн. Розрахунок здійснено згідно п. 2.5 Методики., період розрахунку - з 29.09.2017 по 13.04.2018. Засідання комісії проводилось за участю уповноваженого представника споживача - Красутського М.М. Витяг з Протоколу засідання комісії № 20 від 19.03.2019 з розрахунком та додатковим рахунком № 4144 на суму 658879,37 грн. вручені представнику споживача нарочно, що підтверджується особистим підписом представника споживача (а.с. 35-36).

Позивач вказує, що відповідач протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунку по Акту № 131507 на суму 658879,37 грн. і по теперішній час не сплатив, чим порушив права та інтереси AT " Херсонобленерго".

З огляду на викладене, позивач вважає, що відповідач своїми діями порушив законодавство в галузі енергетики, за порушення якого останньому до сплати нараховано 658879,37 грн., які відповідачем не сплачені.

Отже, у зв`язку із несплатою відповідачем 658879,37 грн., позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача 658879,37 грн. вартості недоврахованої електричної енергії.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства "Херсонобленерго" підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір.

Згідно з ч.1 ст. 275 цього Кодексу за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію споживачеві, який зобов`язується оплатити її та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання.

Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України; одностороння відмова від виконання умов договору не допускається (ч.ч. 1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно до ч.3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний дотримуватися, зокрема, правил технічної експлуатації, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, умов укладених договорів.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що правопорушенням на ринку електричної енергії, є, зокрема, крадіжка електричної енергії.

Взаємовідносини, які виникали в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії), регулювались Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 (далі - ПКЕЕ), які були чинними на дату складання акта про порушення від 29.03.2018 №131507. Дія цих Правил поширювалась на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Згідно з п.1.3. ПКЕЕ постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Відповідно до пункту 3.1 ПКЕЕ електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами обліку електричної енергії для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії.

Відповідальність за технічний стан засобів обліку несе та організація, на балансі якої вони перебувають, або організація, яка здійснює їх експлуатацію на підставі відповідного договору (п. 3.2 ПКЕЕ).

У силу п. 3.3 ПКЕЕ відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

Пунктом 6.40 цих Правил передбачено, що у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 липня 2006 року за № 782/12656.

Згідно з пунктом 6.41 ПКЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недорахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Відповідно до пункту 6.42. ПКЕЕ на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

Пункти 3.16 та 3.17 цих Правил передбачають, що розрахунковий засіб обліку електричної енергії має бути опломбований на кріпленні кожуха лічильника пломбою з тавром Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, а на затискній кришці - пломбою електропередавальної організації. Пломби з тавром електропередавальної організації мають бути встановлені також на пристроях, що закривають первинні і вторинні кола живлення засобу обліку, приводи і кнопки управління комутаційних апаратів та кришки автоматів, встановлених у цих колах, двері комірок трансформаторів напруги, кришки на зборках і колодках затискачів, випробувальних блоках, лінії зв`язку автоматизованих систем обліку та всі інші пристрої і місця, що унеможливлюють доступ до струмоведучих частин схеми обліку. Підготовка місць для опломбування здійснюється власником електроустановки згідно з переліком, наданим електропередавальною організацією. Перелік місць пломбування може бути розширений за обґрунтованою пропозицією однієї із сторін. У зазначених місцях можуть бути встановлені пломби інших заінтересованих сторін.

При пломбуванні оформляється акт про пломбування. У акті про пломбування мають бути зазначені: місце встановлення кожної пломби, сторона, яка її встановила, сторона, відповідальна за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб на них. Акт про пломбування обліку підписується керівниками або уповноваженими особами сторін, які брали участь у пломбуванні обліку, та завіряється печатками.

Пунктом 10.2.26. Правил користування електричною енергією встановлено, що споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати збереження і цілісність встановлених на його території (у його приміщенні) розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування.

Згідно з п.1.2. Методики вона застосовується постачальником електричної енергії при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок, зокрема, порушення правил користування електричною енергією. При цьому, у разі своєчасного (до виявлення порушення представниками енергопостачальника) письмового повідомлення споживачем енергопостачальника про виявлені ним пошкодження приладів (систем) обліку, пошкодження або зрив пломб та за відсутності явних ознак втручання в роботу приладів (систем) обліку Методика не застосовується.

Відповідно до п.п.3 п.2.1. вказаної Методики вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, в разі виявлення серед іншого пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора), використання фазозсувного трансформатора тощо).

За положеннями п.2.5. Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у п.п.3 п.2.1. Методики, а саме пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), величина розрахункового обсягу споживання електричної енергії розраховується за формулою 2.4. Методики, а саме Wдоб = Р х t доб х Кв, де Р потужність (кВт), визначена як:

а) сумарна максимальна потужність наявних у споживача на час складання акта про порушення Правил користування електричною енергією струмоприймачів відповідно до їх паспортних даних (за умови, якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, що зазначена в договорі);

б) потужність, обчислена виходячи зі струму навантаження електроустановки споживача при підключенні всіх наявних на час складання акта про порушення струмоприймачів на максимальну потужність, визначеного на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології (за умови відсутності паспортних даних всіх струмоприймачів, наявних у споживача на час складення акта про порушення, та якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, що зазначена в договорі);

в) дозволена потужність для даної точки обліку, зазначена в Договорі (за умови, якщо потужність, визначена відповідно до положень підпунктів "а" або "б" цього пункту, перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, ненадання споживачем інформації щодо паспортних даних струмоприймачів, недопуску представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для перевірки інформації щодо сумарної максимальної потужності струмоприймачів, відмови споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність).

Станом на час винесення комісією позивача рішення, у вигляді протоколу №20 від 19.03.2019, взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електроенергії між її постачальником та споживачем, врегульовано Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою від 14.03.2018 №312 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - ПРРЕЕ).

Відповідно до п. 2.3.4. Правил відповідальність за збереження і цілісність засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені. Відповідальним за експлуатацію та технічний стан засобів (вузлів) вимірювальної техніки є їх власник.

Обов`язки споживача електричної енергії наведені у пп. 5.5.5 п. 5 Правил, зокрема, споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування.

Відповідно до п. 8.2.4. ПРРЕЕ у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої регулятором.

Згідно з п. 8.2.5 Правил у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача. У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб. Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.

Відповідно до п. 8.2.6 Правил на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка. У разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення, при визначенні розміру суми збитків, належної до оплати, а також при здійсненні платежів, вирішуються у судовому порядку (п. 8.2.7 Правил).

Визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення таких порушень, зокрема, фіксація індикаторами впливу на лічильник електричної енергії постійного (змінного) магнітного або електричного полів (далі - фіксація індикаторами впливу фізичних полів), пошкодження або відсутність індикаторів (за умови наявності акта про пломбування, складеного в порядку, визначеному Кодексом комерційного обліку, або іншого документа, який підтверджує факт встановлення та передачі на збереження індикаторів) (п. 8.4.2. Правил).

Згідно з п. 1.1. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики від 04.05.2006 року № 562, в редакції станом на 06.09.2018 року. Ця Методика встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року № 28 (далі - ПКЕЕ), або Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99 N 1357 (далі - ПКЕЕ).

Згідно з п.п. 3, 7 п. 2.1. Методики вона застосовується на підставі акту про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення: пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора), використання фазозсувного трансформатора тощо); підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку. У разі незгоди споживача із зафіксованим в акті про порушення фактом пошкодження пломб та/або приладів обліку факт пошкодження установлюється експертизою, проведеною відповідно до законодавства (далі - експертиза). До отримання енергопостачальною компанією результатів експертизи Методика не застосовується.

Відповідно до п. 8.2.5, 8.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії на підставі акту про порушення, розрахунок вартості необлікованої електроенергії здійснюється згідно вимог п. 2.5 Методики: у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2.1 Методики, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії протягом робочого часу (Wдоб, кВт. год.) визначається за формулою (2.4). Wдоб = Р * tдоб *Кв.

Відповідно до п. 4.2.3. Договору споживач зобов`язався сплачувати постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розрахованої виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів, зазначених в Додатку № 4 до договору «Перелік струмоприймачів встановлених на об`єкті споживача» та кількості годин їх використання, відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 04.05.2006 року № 562 зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 року за № 782/12656, у разі таких дій споживача, зокрема, пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу.

Також з матеріалів справи вбачається, що 29.05.2018 сторони підписали Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, який є Додатком № 6 до Договору, відповідно до якого електропостачальна організація несе відповідальність за будівельну частину та все електрообладнання ПС 36/6кВт "Текстильна" та КТП-299, КЛ-6кВ від РУ-6кВ КТП-299 до РУ-6кВ ТП-124. А споживач несе відповідальність за додатково встановлену комірку 6кВ в РУ-6кВ ТП-124, КЛ-6кВ від додатково встановленої комірки 6кВ в РУ-6кВ ТП-124 до РУ-6кВ КТП-1024 готельного комплексу, всі ел. мережі та все електрообладнання готельного комплексу (п. 3 та п. 4 додатку № 6 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" до договору).

Матеріали справи також свідчать, що за Актом про заміну приладів обліку і актом про опломбування № 000125 від 24.02.2009 (а.с 21) лічильник НІК 2301 АП2, зав. № 0260137 було передано на відповідальне збереження споживачу - ФОП Вєрніковій І.В. З цього акту слідує, що "Відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електроенергії та пломб на них покладається на споживача або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені (згідно ПКЕЕ)".

Таким чином, підписавши вищевказаний Додатком № 6 до Договору та Акт № 000125 від 24.02.2009, відповідач взяв на себе зобов`язання по збереженню приладів обліку електроенергії та відповідальності за їх технічний стан.

Суд звертає увагу, що для застосування п.п. 3) п. 2.1 Методики, достатньо наявності самого факту пошкодження приладу обліку, жодних додаткових умов окрім безпосередньо встановлення факту пошкодження приладу обліку не передбачено.

Факт пошкодження приладу обліку підтверджується Актом № 131507 та Висновком експертного дослідження №33 від 28.09.2018 (а.с. 27-33).

Крім того, за приписами ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду, зокрема, в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно висновку Верховного суду від 11 квітня 2018 року у справі 903/408/16 "Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Брумареску проти Румунії" №28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Частиною 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що обов`язковість врахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом."

З урахуванням вищевикладеного судом враховано висновки Південно-західного апеляційного господарського суду, викладені у постанові від 06.02.2020 у справі № 923/288/19, оскільки предметом позовних вимог у даній справі було скасування оперативно-господарської санкції застосованих АТ "Херсонобленерго" до ФОП Вєрнікової І.В., у розмірі 658879,37 грн. відповідно до рішення комісії АТ "Херсонобленерго", оформленого протоколом № 20 від 19.03.2019.

Так, суд апеляційної інстанції у вказаній постанові дійшов до наступних висновків: "Для застосування п.п. 3) п. 2.1 Методики достатньо наявності самого факту пошкодження приладу обліку, жодних додаткових умов окрім безпосередньо встановлення факту пошкодження приладу обліку не передбачено.

Відтак, висновок суду першої інстанції про доведення позивачем своєї неможливості виявлення пошкодження корпусу приладу обліку внаслідок проведення повсякденного огляду приладу обліку та неможливості свого доступу до приладу обліку як підстава для задоволення позову, суперечить як положенням Методики, так і безпосередньо матеріалам справи, оскільки в акті про порушення було чітко зазначено місце та характер виявленого порушення. У подальшому вказані факти знайшли своє підтвердження у висновку експертного дослідження №33 від 28.09.2018.

Крім того, констатація судом першої інстанції наявності та цілісності усіх пломбувальних елементів (пломбувального дроту та пломб), які вказано у актах про опломбування, як додаткової обставини для задоволення позову суперечить положенням Методики.

Враховуючи дані обставини, посилання суду на цілісність та неушкодженість пломб як на підставу звільнення від відповідальності є безпідставними, оскільки жодним чином не спростовують факту пошкодження приладу обліку. Так, у разі підтвердження експертним висновком факту пошкодження приладів обліку не потрібно додатково доводити або спростовувати факт пошкодження пломб. Відповідно і вимог враховувати цілісність пломб у разі виявлення енергопостачальником пошкодження приладу обліку не передбачено. При цьому, факт пошкодження приладу обліку, як вище зазначалось, в даному випадку підтверджено висновком експертного дослідження №33 від 28.09.2018."

Отже, суд вважає, що обставини які встановлені вказаним рішенням є доведеними та не підлягають доказуванню.

При цьому, суд залишає поза увагою наданий відповідачем лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Херсонській області від 16.12.2019 №13223/20/7-19 (а.с. 76-79), оскільки він не є беззаперечним доказом, а містить лише припущення третьої особи того, що позивач не мав підстав для здійснення розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії на підставі Акта № 131507.

Матеріали справи свідчать, що позивачем правомірно проведено нарахування за формулою, визначеною у пункті 2.5. Методики.

При цьому, перевіривши виконаний позивачем розрахунок нарахування ФОП Вєрніковій І.В. вартості недооблікованої електроенергії за Актом № 131507, суд дійшов висновку про те, що вказаний розрахунок позивачем виконано арифметично правильно та з урахуванням належних вихідних даних.

Судом також враховано, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що зафіксоване в Акті порушення виникло з вини позивача чи будь-яких інших осіб, або внаслідок дії обставин непереборної сили.

Отже, наявні у справі докази свідчать, що рішення комісії, оформлене протоколом № 20 від 19.03.2019 є правомірним.

Таким чином, доводи відповідача, викладені ним у відзиві на позовну заяву в частині невизнання позовних вимог, підлягають відхиленню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, не ґрунтуються на належних доказах і спростовуються фактично встановленими судом обставинами та матеріалами справи.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Щодо інших доводів сторін у справі, викладених в обґрунтування власних правових позицій по наявному спору, то суд не вбачає підстав для надання таким оцінки у межах розглядуваного спору, оскільки вищенаведені аргументи суду у даному рішенні, на думку суду, є самостійною та достатньою підставою для висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 9883,20 грн.

Керуючись 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Вєрнікової Ірини Володимирівни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Херсонобленерго" (73000, місто Херсон, вул. Пестеля, будинок 5, ) вартість необлікованої електричної енергії в сумі 658879,37 грн. та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 9883,20 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення, враховуючи відрядження судді у період з 08.03.2021 по 12.03.2021 та вихідні дні, складено 25.03.2021.

Суддя С.В. Нікітенко