ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.03.2021 Справа№ 914/129/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Король М.Р., за участі секретаря судового засідання Демчук А.П., розглянувши у судовому засіданні клопотання: Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська енергетична компанія «НАФТОГАЗ КОНТАКТ»

про: скасування заходів забезпечення позову у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська енергетична компанія «НАФТОГАЗ КОНТАКТ»

про: стягнення 6498142,02грн.,

Представники:

позивача: Станько М.М.

відповідача: Воробець С.І.

У провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/129/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська енергетична компанія «НАФТОГАЗ КОНТАКТ» про стягнення 6498142,02грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.01.2021р. у справі №914/129/21 вжито заходи забезпечення позову та накладено арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська енергетична компанія «НАФТОГАЗ КОНТАКТ» у розмірі ціни позову 6 498 142,02 грн, що належать відповідачу.

17.03.2021р. відповідачем подано до суду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, яке зареєстровано відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх.№1120/21.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.03.2021р. призначено розгляд клопотання про скасування заходів забезпечення позову на 22.03.2021р.

22.03.2021р. на електронну адресу суд від позивача надійшло заперечення на клопотання про скасування вжитих заходів забезпечення позову, яке зареєстровано відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх.№6817/21. 22.03.2021р. на електронну адресу суду від відповідача надійшло письмове додаткове пояснення щодо заявленого клопотання про скасування вжитих заходів забезпечення позову, яке зареєстровано відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх.№6860/21., яке містить покликання на те, що застосування заходу забезпечення позову призвело до надмірного втручання у звичайну господарську діяльність відповідача.

Представник відповідача у судовому засіданні клопотання підтримав, просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 28.01.2021р.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив щодо клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 28.01.2021р., вважає останнє безпідставним, не підтвердженим належними доказами.

Оцінивши подані сторонами докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що підстави для задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська енергетична компанія «НАФТОГАЗ КОНТАКТ» про скасування заходів забезпечення позову відсутні, з огляду на наступне.

Завданням господарського судочинства, згідно з ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За змістом ст. 145 Господарського процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Звертаючись з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 28.01.2021р., заявником не надано суду доказів того, що після вжиття судом відповідних заходів істотно змінились обставини, що спричинили їх застосування.

У поданому клопотанні заявник посилається на необґрунтованість заяви про забезпечення позову, недоведеність обставин, які суд вважає встановленими, порушення принципу рівності прав учасників та зазначає, що обрані заходи забезпечення позову призвели до блокування звичайної діяльності товариства.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Метою вжиття ухвалою суду від 28.01.2021р. заходів забезпечення позову було забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав або інтересів позивача.

Скасування заходів забезпечення позову у відповідності до ст.145 Господарського процесуального кодексу України може мати місце, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення. (Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 15.08.2019р. у справі №15/155-б.).

Так, підставою для скасування заходів забезпечення позову, відповідачем висловлено те, що заходи забезпечення позову, застосовані судом, фактично блокують його господарську діяльність.

Згідно ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В свою черг,у наведені заявником обставини не є підставою для скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом у даній справі. При цьому, заявником не надано відповідних доказів, які б спростовували необхідність у застосуванні таких заходів, а також підтверджували, що необхідність у таких заходах відпала.

Відтак, обставини, якими відповідачем обґрунтовано клопотання, не є новими та не вказують на нівелювання підстав для забезпечення позову, які було наведено в ухвалі суду від 28.01.2021р. Оскільки суд повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно із оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права.

Покликання відповідача на те, що застосований захід забезпечення позову впливає на відносини з його контрагентами та іншими суб`єктами господарювання надають суду підстави для висновку про наявність певних правовідносин між відповідачем у цій справі та іншими суб`єктами господарювання різних форм власності, які не є учасниками по справі господарського суду №914/129/21. Крім того, не надають суду підстав виокремлювати та надавати перевагу тим чи іншим підприємствам, установам, організаціям.

Належних доказів того, що вжиті судом заходи забезпечення позову якимось чином перешкоджають здійсненню відповідачем своєї господарської діяльності, зокрема, щодо виплати заробітної плати найманим працівникам, сплати податків, зборів та обов`язкових платежів до бюджетів різних рівнів матеріали справи не містять. Відповідачем не доведено, що наявність заборгованості зі сплати податків та заробітної плати виникла у зв`язку з вжиттям судом заходів до забезпечення позову у даній справі.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що згідно зі статтею 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Щодо посилання заявника на неспівмірність та неадекватність заходу забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Судом відхиляються аргументи заявника щодо того, що обраний захід забезпечення позову призвів до блокування звичайної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська енергетична компанія «НАФТОГАЗ КОНТАКТ», оскільки як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується останнім, арешт накладено на грошові кошти в межах ціни позову. В той час, як заявник не заперечує про наявність невиконаного зобов`язання перед позивачем у сумі 6 498 142,02 грн., більше того, заявником заявлялось клопотання про відкладення розгляду справи з метою мирного врегулювання спору, однак доказів вжиття таких заходів відповідачем так і не надано суду.

До того ж, судом здійснюючи відповідне забезпечення, зазначалось, що вжиті заходи не призводять до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки грошові кошти, на які накладено арешт, є переплатою, тобто фактично залишились у володінні відповідача, що саме по собі суперечить можливості блокування звичайної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська енергетична компанія «НАФТОГАЗ КОНТАКТ».

Суд вважає, що застосування ухвалою суду від 28.01.2021р. заходу забезпечення позову, безпосередньо пов`язано із предметом позову і необхідність застосування такого заходу підтверджено належними і допустимими доказами, наявними у матеріалах справи, на підставі яких суд дійшов відповідних висновків.

Варто наголосити, що суд уже давав оцінку щодо пов`язаності заходу забезпечення позову з предметом спору, наявності обставин, які свідчать про реальну можливість утруднення або унеможливлення виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України).

На це вказується, зокрема, і у п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.04 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення у правах (п. 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.01.03 №3-рп/2003 у справі №1-12/2003).

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Тобто, забезпечення позову має тимчасовий характер, спрямований саме на гарантування виконання майбутнього рішення господарського суду.

Метою вжиття заходів забезпечення позову ухвалою суду від 28.01.2021р. визначено забезпечення ефективного судового захисту та реального відновлення прав та законних інтересів позивача у випадку задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд виходив із обґрунтованості доводів заявника в частині накладення арешту на грошові кошти відповідача, в межах заявленої у позовній заяві суми, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості і адекватності, з урахуванням забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Крім того, судом було прийнято до уваги те, що: наявність обставин, якими сторона посилається на підставу своїх вимог і заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними…, а питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України); заходи забезпечення позову, вжиті судом, відповідають процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини.

Нормами чинного законодавства визначено засади та окремі механізми реалізації прав всіх учасників судового процесу, в тому числі, забезпечення права на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, що може бути реалізовано у передбаченому чинним господарським процесуальним законодавством порядку у разі непогодження з процесуальними рішеннями судді.

Отже, посилання заявника на безпідставність та необґрунтованість вжитих ухвалою суду від 28.01.2021р. заходів забезпечення позову може бути предметом розгляду та оцінки під час апеляційного оскарження судового рішення, проте, ніяким чином не під час вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову у порядку ст.145 Господарського процесуального кодексу України.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Приймаючи рішення про забезпечення позову, господарський суд взяв до уваги, що предметом позовних вимог є стягнення 6 498 142,02 грн., яка є значною, і, у разі задоволення позовних вимог, рішення суду повинно бути виконаним з огляду на положення пункту 1 статті 6 §1 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, якою гарантується кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд". Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.04 року по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

Суд зазначає, що заходи вжиті ухвалою від 28.01.2021р. щодо забезпечення позову - вжиті лише в межах позовних вимог, та є гарантією в майбутньому для виконання рішення суду, в разі його винесення на користь позивача.

Господарський суд вважає, що у разі добропорядності відповідача, обраний господарським судом захід не створить незручностей для власника грошових коштів в межах заявлених позовних вимог, а лише забезпечить фактичне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 03.04.2018 року у справі №5023/5386/12.

Розглянувши клопотання, суд зазначає, що відповідачем не надано належних доказів, які в свою чергу підтверджували б гарантоване виконання судового рішення в майбутньому, не надано доказів суттєвого перешкоджання діяльності підприємства заходами забезпечення позову.

Таким чином, оскільки відповідачем належними та допустимими доказами не доведено існування обставин, які в розумінні ст.145 Господарського процесуального кодексу України можуть бути підставами для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову, а також враховуючи, що клопотання грунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом в процесі розгляду заяви про забезпечення позову, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська енергетична компанія «НАФТОГАЗ КОНТАКТ» про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.01.2021р. у справі №914/129/21, не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 145, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська енергетична компанія «НАФТОГАЗ КОНТАКТ» від 16.03.2021р. про скасування заходів забезпечення позову у справі №914/129/21 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повний текст ухвали складено та підписано 23.03.2021 р.

Суддя М.Р. Король