ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

26.03.2021 Справа № 917/333/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М. , розглянувши матеріали

за позовною заявою Державної екологічної інспекції Центрального округу (вул. Коцюбинського, буд. 6, м. Полтава, Полтавська область, 36039)

до Сільської громадської організації "Мисливсько-рибальське товариство "Фазан" (вул. Комсомольська, буд. 14, с. Каленики, Решетилівський район, Полтавська область, 38431)

про стягнення 40000,00 грн.

встановив:

До господарського суду Полтавської області надійшов позов Державної екологічної інспекції Центрального округу до Сільської громадської організації "Мисливсько-рибальське товариство "Фазан" про стягнення 40000,00 грн. шкоди, завданої у наслідок порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2021р. даний позов було передано на розгляд судді Безрук Т. М.

Ухвалою від 10.03.2021р. позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Зокрема у вказній заяві були зазначені наступні недоліки позову:

- в порушення п. 7 ч. 3 ст. 162 ГПК України у позовній заяві відсутні відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- в порушення п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України у позові не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- в порушення п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України у позові не наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; цей розрахунок також не додано до позову;

- в порушення ч. 5 ст. 164 ГПК України до даної позовної заяви не додано документ, що підтверджує повноваження тимчасово виконуючого обов`язки начальника Поліщук Сергія, який її підписав (наказ про призначення);

- в порушення ст. 164 ГПК України до позовної заяви не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі;

- в порушення ч. 5 ст. 91 ГПК України додані до позову докази не посвідчені належним чином, а саме копії документів не містять дати їх засвідчення, назви посади, ініціалів та прізвища особи, яка посвідчила копії на відповідність їх оригіналам.

Позивач за листом від 23.02.2021 № 07-10/1446 подав до суду:

посвідчені належним копії документів, що були додані до позову;

документ, що підтверджує повноваження тимчасово виконуючого обов`язки начальника Поліщук Сергія, який підписав позовну заяву.

Інших недоліків позивач не усунув, а саме, в порушення п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України не зазначив щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, в порушення ст. 164 ГПК України не подав належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Так в ухвалі від 10.03.2021 було зазначено наступне.

Відповідно до ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з підп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011р. № 3674-VІ Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотків ціни позову, але не менше 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" від 15.12.2020 року № 1082-IХ з 1 січня 2021 року установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб у розмірі 2270,00 грн.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення 40000,00 грн.

З даного розміру позовних вимог судовий збір слід сплачувати в сумі 2270,00 грн.

До позовної заяви не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Належна до сплати сума судового збору була визначена судом в ухвалі від 10.03.2021.

Ухвала від 10.03.2021р. вручена позивачу 15.03.2021 року, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже останній день для усунення недоліків позову 25.03.2021 року.

Позивач в листі від 23.02.2021 № 07-10/1446 заявив клопотання про відстрочку сплати судового збору до квітня 2021, посилаючись на обмежене фінансування Інспекції у березні 2021 року.

При цьому позивач посилається на рішення Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001, в якому визначено, що сплата судового збору не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та повинна мати законну мету.

Позивач вказує, що суд не є фіскальним органом, який наповнює бюджет митом, а судді не є митарями, які мають цим опікуватися.

При вирішенні цього клопотання суд зазначає наступне.

У преамбулі Закону України "Про судовий збір" зазначено, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Отже, саме норми Закону України "Про судовий збір" у зазначеному випадку є спеціальними та підлягають застосуванню у правовідносинах, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час звернення з позовом) встановлено вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Водночас органи Державної екологічної інспекції не належить до жодної з цих категорій осіб.

Такі ж правові висновки, викладені у постанові КГС ВС від 25.05.2018 у справі № 908/993/17.

За змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на дату подачі позову), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З огляду на викладене, наведені позивачем у листі від 23.02.2021 № 07-10/1446 обставини не є підставою для відстрочки сплати судового збору згідно з вимогами статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Також, позивачем не подано жодних доказів відсутності у нього коштів на оплату 2270,00 грн. судового збору.

В постанові КГС ВС від 02.05.2018 у справі № 904/6369/17 зроблено правовий висновок про те, що за змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір" відстрочення сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, що вирішує зазначене питання за своїм внутрішнім переконанням у кожному окремому випадку з урахуванням конкретних встановлених обставин справи (майнового стану заявника, розміру належного до сплати судового збору тощо).

Позивач посилається також на те, що суд не є фіскальним органом, який наповнює бюджет митом, а судді не є митарями, які мають цим опікуватися.

При цьому позивачем не взято до уваги положення ч.2 ст.9 Закону України "Про судовий збір", де вказано, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

В ч. 10 ст. 174 ГПК України вказано, що заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

Також позивачем не надано суду жодного доказу, що вимога Закону сплатити 2270,00 грн. судового збору перешкоджає позивачу доступу до суду, ускладнює його таким чином і такою мірою, що завдає шкоду самій суті цього права.

Позивач в листі від 23.02.2021 № 07-10/1446 заявив клопотання про відстрочку сплати судового збору до квітня 2021, посилаючись на обмежене фінансування Інспекції у березні 2021 року.

Отже, позивач може звернутися з цим позовом після надходження відповідних коштів у квітні 2021р.

Суд зазначає, що лист від 23.02.2021 № 07-10/1446, в якому заявлено клопотання про відстрочку сплати судового збору, не підписаний представником позивача - Максименко Юлією.

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом (ч. 4 ст.96 ГПК України).

З огляду на вище викладене, суд відхиляє клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору як необгрунтоване.

Таким чином, у встановлений судом строк позивач недоліків позовної заяви не усунув - доказів сплати судового збору не подав.

Згідно ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Оскільки позивачем не подано доказів сплати судового збору за позовом у встановленому розмірі, то позовну заяву слід повернути позивачу.

Згідно з ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку.

Керуючись статтями 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя -

ухвалив:

Позовну заяву повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги через відповідний суд до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Полтавської області.

Дата підписання ухвали: 26.03.2021р.

Суддя Т. М. Безрук