ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2021м. ДніпроСправа № 904/126/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу

за позовом Приватного підприємства "Управляюча компанія Цереус Сервіс Плюс" (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області)

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Кропоткіна, 28" (м. Жовті Води Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд від 01.01.2017 в сумі 32 357 грн. 18 коп.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Управляюча компанія Цереус Сервіс Плюс" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Кропоткіна, 28" (далі - відповідач) заборгованість за договором про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд від 01.01.2017 в сумі 32 357 грн. 18 коп.

Ціна позову складається з суми основного боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд від 01.01.2017 в частині повного та своєчасного розрахунку за надані позивачем 05.04.2018 та 07.08.2018 послуги, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 32 357 грн. 18 коп.

Також позивач просить суд стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 11.01.2021 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. суду № 4617/21 від 28.01.2021), в якому він просить суд прийняти визнання позовних вимог в сумі 2 913 грн. 36 коп., а в іншій частині позовних вимог відмовити, посилаючись на таке:

- у позовній заяві позивач зазначає про те, що по акту № 8 від 05.04.2018 залишилась несплаченою сума у розмірі 4 574 грн. 58 коп. (загальний борг складає 32 357 грн. 18 коп. (4 574 грн. 60 коп. + 27 782 грн. 58 коп.) та вказує на те, що факт наявності вказаної заборгованості підтверджується протоколами загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку "Кропоткіна, 28" № 5, № 14, та № 16; 04.02.2020 на ім`я голови правління ОСББ "Кропоткіна, 28" представником ПП "Управляюча компанія Цереус Сервіс Плюс" було направлено вимогу щодо сплати суми заборгованості, однак відповіді отримано не було;

- на вказані твердження позивача відповідач зазначає, що до цього часу ОСББ "Кропоткіна, 28" не отримувало вимоги від позивача, на яку є посилання в позовній заяві щодо сплати 33 308 грн. 28 коп.;

- щодо акту № 8 від 05.04.2018, то за ним начебто виконувались роботи з розробки проектної документації з технічного переоснащення системи обліку загально-будинкових мереж освітлення багатоквартирного жилого будинку по вулиці Кропоткіна, 28 на суму з урахуванням "рентабельності компанії" 5 525 грн. 70 коп., саме: з розробки проектної документації, а не з переоснащення системи обліку загально-будинкових мереж освітлення багатоквартирного жилого будинку по вулиці Кропоткіна, 28, як помилково зазначено в позовній заяві при обґрунтуванні позовних вимог в цій частині;

- з самого акту незрозуміло, хто його підписав як з боку ОСББ "Кропоткіна, 28", так і з боку ПП "Управляюча компанія Цереус Сервіс Плюс", відсутні назви посад та прізвища осіб, крім того, в дійсності робочий проект "Організація розрахункової точки обліку електроенергії внутрішньобудинкових мереж житлового будинку, розташованого по вулиці Кропоткіна, будинок 28 в м. Жовті Води Дніпропетровської області" було розроблено приватним підприємством "Центр технологій захисту". Виконавець робочого проекту 27.12.2018 надав рахунок-фактуру № 250 на суму 1 500 грн. 00 коп., Акт здачі-приймання робіт № 28/02 від 28.12.2018, оплата здійснена за платіжним дорученням № 38 від 27.12.2018, цей проект мається в розпорядженні ОСББ "Кропоткіна, 28";

- щодо акту № 9 від 07.08.2018 відповідач зазначив, що останній має назву "Акт виконаних робіт" та містить "Найменування робіт", проте в дійсності у вказаному Акті мається перелік матеріалів і в пункті 13 вказані роботи з демонтажу та монтажу каналізації, з самого акту незрозуміло, хто його підписав як з боку ОСББ "Кропоткіна, 28", так і з боку ПП "Управляюча компанія Цереус Сервіс Плюс";

- роботи з демонтажу та монтажу каналізації в ОСББ "Кропоткіна, 28" були виконані силами Комунального підприємства "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради за договором № 99 ЖВК від 10.10.2018, факт виконання робіт з ремонту випусків зовнішньої каналізації від багатоповерхового будинку № 28 по вулиці Кропоткіна підтверджується актом виконаних робіт (наданих послуг) № 908 від 02.11.2018, сума за актом склала 28 850 грн. 72 коп. Оплату здійснено платіжними дорученнями №16 від 10.10.2018 на суму 10 000 грн. 00 коп., № 23 від 07.11.2018 на суму 10 000 грн. 00 коп., № 31 від 10.12.2018 на суму 8 850 грн. 72 коп.;

- станом на 10.01.2019 заборгованість відповідача, згідно з Актом ревізії фінансово-господарської діяльності ОСББ "Кропоткіна, 28" за період з 01.01.2018 по 31.08.2018, складає 2 913 грн. 36 коп., тобто відповідач погоджується з тим фактом, що станом на день закінчення дії договору від 01.01.2017, укладеним між ПП "Управляюча компанія Цереус Сервіс Плюс" та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Кропоткіна, 28" заборгованість замовника перед управителем склала 2 913 грн. 36 грн.

Від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду № 6679/21 від 09.02.2021), в якій останній просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та обґрунтовує свою позицію наступним:

- у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що роботи з розробки проектної документації з технічного переоснащення системи обліку загально-будинкових мереж освітлення багатоквартирного жилого будинку по вулиці Кропоткіна, будинок 28 виконувались ПП "Центр технологій захисту" та надає квитанції про перерахування даному підприємству коштів за виконану роботу, однак, позивач зазначає, що вказані роботи були надані Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Кропоткіна, 28" вже після розірвання договору з позивачем, про що свідчить рахунок-фактура № 250 від 27.12.2018, в свою чергу між сторонами спору припинились договірні відносини з 01.09.2018 згідно з додатковою угодою № 1;

- відповідачем не долучено жодного договору з ПП "Центр технологій захисту" про надання останнім послуг з розробки технічної документації, а до моменту звернення позивачем до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, у відповідача не було жодних претензій до робіт з розробки проектної документації з технічного переоснащення системи обліку загально-будинкових мереж освітлення багатоквартирного жилого будинку, крім того відповідачем було підписано акт виконаних робіт № 8 від 05.04.2018 без жодних зауважень;

- відповідачем долучено до матеріалів справи договір № 99 ЖВК про надання послуг та зазначено, що роботи з демонтажу та монтажу каналізації в ОСББ "Кропоткіна, 28" були виконані силами Комунального підприємства "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради, однак, акт № 9 від 07.08.2018 містить перелік матеріалів, які були придбані для відповідача позивачем та які не були оплачені відповідачем;

- у пункті 1.1. договору від 01.01.2017 сторони погодили, що замовник доручає, а виконавець приймає на себе організацію з управління будинком, спорудою житловим комплексом за адресою: Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Кропоткіна, будинок 28; пунктом 2.2. договору визначено, що вартість послуги управителя може бути змінена шляхом виконання заходів щодо поліпшення споживчих властивостей об`єкта, а також в інший спосіб за домовленістю сторін, таким чином, погоджуючи та підписуючи договір від 01.01.2017 сторони узгодили, що за управління житловим комплексом і спорудою із замовника підлягає стягненню обов`язкова щомісячна плата, та визначили її розмір;

- позивач вказує на те, що вищезазначені обставини у відповіді на відзив, та правове обґрунтування у своїй сукупності дають підстави стверджувати, що станом на момент звернення з позовною заявою сума основного боргу відповідача перед позивачем становила 32 357 грн. 18 коп. та складалась з наступних неоплачених платежів: акт виконаних робіт № 8 від 05.04.2018 на суму 5 525 грн. 70 коп. (залишок боргу за цим рахунком 4 574 грн. 60 коп.); акт виконаних робіт № 9 від 07.08.2018 на суму на суму 27 782 грн. 58 коп. (залишок боргу за цим рахунком 27 782 грн. 58 коп.).

Від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду № 7153/21 від 11.02.2021), в яких останній зазначає про те, що не погоджується із доводами позивача, які викладені у відповіді на відзив на позовну заяву та посилається на таке:

- позивачем було зазначено про те, що договір з Комунальним підприємством "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради укладено після розірвання договірних відносин між сторонами, ат також позивач погодився з тим фактом, що "роботи з демонтажу та монтажу каналізації в ОСББ "Кропоткіна, 28" були виконані силами КП "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради". Фактично виконані цим підприємством роботи і були оплачені відповідачем;

- розрахунок, про який позивач зазначає як про акт звірки, від 01.01.2018, підписаний обома сторонами договору від 01.01.2017, тобто цей документ підтверджує, що звіряння розрахунків між сторонами раніше відбувалось, крім того, цей документ спростовує доводи позовної заяви про "систематичне порушення умов договору з боку ОСББ "Кропоткіна, 28" в частині оплати за надані послуги".

Судом враховано, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція у даному спорі.

Враховуючи предмет та підстави позову у даній справи, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

З приводу строку розгляду даної справи суд зазначає таке.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

В той же час, розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

При цьому, розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

Слід також відзначити, що з практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті статті 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.

Дана справа розглянута судом в межах розумного строку, тривалість якого обумовлена сукупністю таких об`єктивних причин: у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та перебуванням судді на лікарняному з 28.01.2021 по 22.02.2021 включно, а також у черговій відпустці з 15.03.2021 по 19.03.2021, рішення у даній справі прийнято після відновлення працездатності та виходу на роботу.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, а також доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору про надання послуг, строку його дії, порядок та строки надання послуг, факт надання та передачі послуг замовнику, загальна вартість наданих послуг, настання строку їх оплати, наявність часткової чи повної оплати, допущення прострочення оплати.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, 01.01.2017 між Приватним підприємством "Управляюча компанія Цереус Сервіс Плюс" (далі - управитель, позивач) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Кропоткіна, 28" (далі - замовник, відповідач) був укладений договір про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - договір, а.с. 29-31), відповідно до умов пункту 1.1. договору управитель зобов`язується надавати замовникові послуги з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях (далі - об`єкт), для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових послуг відповідної якості (далі - послуги), а замовник надає право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом, у разі, коли управитель отримав на такі витрати письмову згоду замовника.

У пункті 6.1. договору сторони визначили, що договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2017. У разі, коли за місяць до закінчення дії договору, однією із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідності його перегляду, договір вважається щороку продовженим на той самий строк.

Договір може бути розірваний при досягненні згоди повноважних представників сторін. Договір може бути розірваний достроково за ініціативою виконавця у випадку відмови споживача від підписання додаткової угоди до договору, у разі необхідності зміни ціни договору (пункт 6.2. договору).

Так, з матеріалів справи вбачається, що 01.09.2018 сторонами підписано додаткову угоду № 1 до договору, за умовами пункту 1.1. якої договір про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд від 01.01.2017 вважається розірваним з 01.09.2018 у зв`язку з порушенням замовником пункту 2.2. та пункту 6.2. договору. Пунктом 2 додаткової угоди №1 до договору передбачено, що виконавець залишає за собою право звернутися до господарського суду про стягнення заборгованості, яка виникла за час надання послуг ПП "Управляюча компанія Цереус Сервіс Плюс" з обслуговування будинку.

Доказів зміни чи визнання недійсним вказаного вище договору сторонами суду не надано.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм глави 61 розділу ІІІ Книги п`ятої Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що в управління передається майно об`єкта, що належить власникам (співвласникам) окремих приміщень на праві спільної власності.

У пункті 2.1 договору сторони погодилися, що замовник сплачує за надані послуги щомісяця 3 грн. 57 коп. за 1 метр квадратний загальної площі житлового чи нежитлового приміщення.

При цьому, за умовами пункту 2.2. договору вартість послуги управителя може бути змінена шляхом укладання відповідного договору у разі підвищення мінімальної заробітної плати, здороження енергоносіїв, високоякісного надання послуги з управління об`єктом, вжиття дієвих заходів з енергозбереження та виконання інших заходів щодо поліпшення споживчих властивостей об`єкта, а також в інший спосіб за домовленістю сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем були надані відповідачу послуги з переоснащення системи обліку загально-будинкових мереж освітлення та замінено труби каналізації, що підтверджується Актами виконаних робіт, а саме:

- Актом виконаних робіт № 8 від 05.04.2018 на суму 5 525 грн. 70 коп. (а.с.32);

- Актом виконаних робіт № 9 від 07.08.2018 на суму 27 782 грн. 58 коп. (а.с.33).

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо наявності заперечень відповідача стосовно обсягів, строку, вартості та якості наданих послуг.

При цьому, відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Так, підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг), який є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і відповідає вимогам статті 9 вказаного Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за надані послуги

Враховуючи вказані обставини, суд відхиляє заперечення відповідача щодо невиконання позивачем робіт (надання послуг) за актом виконаних робіт № 9 від 07.08.2018 на суму 27 782 грн. 58 коп., а також посилання на виконання таких робіт іншою юридичною особою. Більше того, слід відзначити, що вказані вище акти складені в період дії спірного договору.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем дотримано вимоги договору в частині виконання його зобов`язань за ним.

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку підрядника за договором виконати роботу відповідає обов`язок замовника оплатити вартість виконаних робіт.

Так, згідно з пунктом 2.1 договору сторони погодилися, що замовник сплачує за надані послуги щомісяця 3 грн. 57 коп. за 1 метр квадратний загальної площі житлового чи нежитлового приміщення.

При цьому, за умовами пункту 2.2. договору вартість послуги управителя може бути змінена шляхом укладання відповідного договору у разі підвищення мінімальної заробітної плати, здороження енергоносіїв, високоякісного надання послуги з управління об`єктом, вжиття дієвих заходів з енергозбереження та виконання інших заходів щодо поліпшення споживчих властивостей об`єкта, а також в інший спосіб за домовленістю сторін.

Проте, всупереч вказаним умовам договору відповідач прийняті за актами виконаних робіт №8 від 05.04.2018 та № 9 від 07.08.2018 роботи у повному обсязі не оплатив.

Позивач зазначає, що відповідачем виконані роботи за вказаними вище актами оплачені лише частково - на суму 4 574 грн. 60 коп., внаслідок чого, на момент звернення позивача із позовною заявою до суду, розмір заборгованості відповідача складає 32 357 грн. 18 коп. (33 308 грн. 28 коп. - 4 574 грн. 60 коп.), що і стало причиною звернення позивача із позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Слід також зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Доказів на підтвердження оплати наданих позивачем 05.04.2018 та 07.08.2018 послуг на залишкову суму 32 357 грн. 18 коп. відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу, шляхом надання належних доказів, не спростував.

Більше того, відповідно до частин 1 та 2 статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Таким чином, у зобов`язальних правовідносинах вина особа, яка порушила зобов`язання, презюмується і саме на неї покладається обов`язок з доведення відсутності своєї вини у порушенні зобов`язання.

Вказана правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 908/1399/17.

Враховуючи зазначені норми чинного законодавства України та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними належними доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню, оскільки зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлені строки.

Враховуючи вищевикладене, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з оплати наданих позивачем послуг в сумі 32 357 грн. 18 коп.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача; стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2 102 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства "Управляюча компанія Цереус Сервіс Плюс" до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Кропоткіна, 28" про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд від 01.01.2017 в сумі 32 357 грн. 18 коп. - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Кропоткіна, 28" (52200, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вулиця Кропоткіна, будинок 28; ідентифікаційний код 40354874) на користь Приватного підприємства "Управляюча компанія Цереус Сервіс Плюс" (50085, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Миколи Світальського, будинок 15, квартира 128; ідентифікаційний код 38334749) 32 357 грн. 18 коп. - основного боргу та 2 102 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 22.03.2021.

Суддя Ю.В. Фещенко