ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2021 р. м. Київ Справа № 911/3565/20

Розглянувши матеріали справи за позовом Дочірнього підприємства «Рітейл Центр»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Столична»

про стягнення 224 735,58 грн.

Суддя А.Ю. Кошик

За участю представників:

позивача: не з`явився

відповідача: Горбань Р.О.

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Дочірнього підприємства «Рітейл Центр» (надалі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Столична» (надалі відповідач) про стягнення 224 735,58 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.12.2020 року відкрито провадження у справі № 911/3565/20 за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 14.01.2021 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.01.2021 року судове засідання відкладено на 28.01.2021 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 15.01.2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 13/01/2021 від 13.01.2021 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.01.2021 року судове засідання відкладено на 16.02.2021 року.

Позивач та відповідач, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання 16.02.2021 року не з`явилися.

Крім того, дослідивши матеріали позовної заяви та відзиву на позовну заяву, суд дійшов висновку про необхідність витребування у позивача додаткових доказів та пояснень.

Розгляд справи відкладався на 04.03.2021 року та було витребувано у позивача (Дочірнього підприємства «Рітейл Центр») пояснення щодо відсутності в спірних замовленнях дат їх виставлення та реквізитів відповідача, на які мали надсилатись замовлення (адреса, електронна адреса, факс чи дані відповідача на платформі електронного документообігу доставки EDI-документів ORDER, тощо);

- докази щодо погодження сторонами отримання замовлень саме через платформу електронного документообігу доставки EDI-документів ORDER;

- докази того, що відповідач був достовірно обізнаний про надсилання йому замовлень через платформу електронного документообігу доставки EDI-документів ORDER;

- докази реєстрації (перебування) відповідача в системі електронного документообігу доставки EDI-документів ORDER.

В судове засідання 04.03.2021 року позивач не з`явився, витребувані судом докази та пояснення не надав. Представник відповідача проти позову заперечував.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 04.03.2021 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, позивач зазначає, що між ТОВ «АГРОФІРМА СТОЛИЧНА» (Покупець) та ТОВ «Астерс Груп» (Постачальник) було укладено Договір поставки №11038049 від 02.05.2018 року (далі - Договір поставки).

01.04.2020 року між ТОВ «АГРОФІРМА СТОЛИЧНА», ТОВ «Астерс Груп» та ДП «Рітейл Центр» підписано трьохсторонн сторону договору - ТОВ «Астерс Груп» (Постачальник) було замінено на ДП «Рітейл Центр».

Таким чином, з 01.04.2020 року сторонами Договору поставки №11038049 від 02.05.2018 року стали ТОВ «АГРОФІРМА СТОЛИЧНА» (Покупець) та ДП «Рітейл Центр» (Постачальник).

Згідно з п.1.1. Договору поставки постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, та у відповідності з замовленням покупця, поставити товар.

Пунктом 3.1. Договору поставки передбачено, що товар поставляється постачальником у відповідності з замовленням покупця по асортименту, кількості та цінам в строк, зазначений в замовленні.

Згідно з п.3.2. Договору поставки замовлення можуть надаватись постачальникові письмово, по факсу, електронній пошті або в іншій формі, прийнятній для сторін. У випадку, якщо постачальник не може поставити товар покупцю в строк, зазначений у замовленні, він зобов`язаний негайно, або не пізніше половини строку зазначеного в замовленні, на протязі якого він повинен був поставити товар, повідомити про це покупця.

Позивач в позові зазначає, що за допомогою платформи електронного документообігу доставки EDI-документів ORDER Постачальнику (відповідачу) було доставлено 13 замовлень на поставку товару на загальну суму 1 498 237,20 грн., а саме:

1. від 04.05.20, дата поставки 07.05.20 на суму 122 058,00 грн.

2. від 11.05.20, дата поставки 14.05.20 на суму 123 115,80 грн.

3. від 18.05.20, дата поставки 21.05.20 на суму 107 859,60 грн.

4. від 25.05.20, дата поставки 28.05.20 на суму 106 966,20 грн.

5. від 06.04.20, дата поставки 09.04.20 на суму 140 074,80 грн.

6. від 13.04.20, дата поставки 16.04.20 на суму 128 736,00 грн.

7. від 20.04.20, дата поставки 23.04.20 на суму 132 027,60 грн.

8. від 27.04.20, дата поставки 30.04.20 на суму 120 532,80 грн.

9. від 29.06.20, дата поставки 02.07.20 на суму 104 257,20 грн.

10. від 06.07.20, дата поставки 09.07.20 на суму 104 257,20 грн.

11. від 13.07.20, дата поставки 16.07.20 на суму 104 301,00 грн.

12. від 20.07.20, дата поставки 23.07.20 на суму 101 965,20 грн.

13. від 27.07.20, дата поставки 30.07.20 на суму 102 085,80 грн.

Як зазначає позивач, ним всього було виставлено замовлень на загальну суму 1 498 237,20 грн., які відповідачем не виконані, замовлений товар не поставлений.

Позивач зазначає, що дата отримання замовлень відповідачем підтверджується листом ТОВ «АТС» №37 від 01.09.2020 року та №41 від 14.09.2020 року про отримання інформації щодо доставки EDI-документів ORDER Постачальнику.

Однак, Постачальник замовлення на поставку товару не виконав в повному обсязі, в порядку п.3.2. Договору Покупця не попереджав про неможливість виконання замовлення.

Таким чином, позивач стверджує, що відповідач в порушення п.3.1. Договору недопоставив позивачу товар на загальну суму в розмірі 1 498 237,20 грн.

Відповідно до п.8.1 Договору за несвоєчасну поставку або недопоставку товарів, передбачених кожним замовленням, постачальник (відповідач) сплачує покупцю (позивачу) штраф у розмірі 15% від вартості не поставлених в строк товарів.

Керуючись п.8.1 Договору позивач нарахував відповідачу штраф за недопоставку товару в розмірі 15% від вартості недопоставленого товару - 1 498 237,20 грн., що становить 224 735,58 грн., про сплату якого відповідачу надсилались претензії від 31.05.2020 року на суму 68 999,94 грн., від 30.04.2020 року на суму 78 205,68 грн. та від 31.07.2020 року на суму 77 529,96 грн.

Відповідні претензії надсилались також за допомогою платформи електронного документообігу доставки EDI-документів ORDER, що підтверджується листом ТОВ «АТС» №48 від 07.10.2020 року про отримання інформації щодо доставки EDI-документів ORDER Постачальнику.

У зв`язку з невиконанням Постачальником зобов`язань з поставки товару, позивач, як Покупець, подав позов про стягнення штрафу в сумі 224 735,58 грн.

В ході розгляду спору відповідач подав відзив, в якому позовні вимоги заперечував. Відповідач визнав факт укладення Договору поставки №11038049 від 02.05.2018 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «АСТЕРС ГРУП» щодо поставки товару для реалізації в мережі магазинів «Фуршет».

Умовами абз.1 п.3.2. Договору №11038049 від 02.05.2018 року (п.3.2.)_було встановлено, що Замовлення можуть надаватись Постачальникові письмово, по факсу, електронній пошті або в іншій формі, прийнятній для Сторін. В будь-якому випадку прийняття Замовлення Постачальником повинно бути підтверджено (погоджено) у погодженій Сторонами формі. Постачальник зобов`язується дотримуватись відповідності позицій в накладній позиціям у замовленні. Кожне замовлення повинно оформлюватись окремою накладною. Не допускається об`єднання декількох замовлень в одну накладну та оформлення декількох накладних по одному замовленню.

Відповідач зазначає, що у період з 02.05.2018 року по 01.04.2020 року відповідальні представники ТОВ «АСТЕРС ГРУП» розміщували замовлення засобами електронної пошти, при цьому використовувалась адреса електронної пошти представника Постачальника, зазначена у п. 14.9 Договору від 02.05.2018 року №11038049.

Після підписання Договору №б/н від 01.04.2020 року щодо заміни сторони Покупця ТОВ «АСТЕРС ГРУП» на ДП «РІТЕЙЛ ЦЕНТР» жодних змін до Договору від 02.05.2018 року №11038049 не вносились, зміни до умов оформлення замовлень також не вносились, додаткові способи оформлення замовлень сторонами не погоджувались.

Відповідач зазначає, що починаючи з 01.04.2020 року по 31.12.2020 року жодного замовлення від ДП «РІТЕЙЛ ЦЕНТР», як Покупця за Договором від 02.05.2018 року №11038049, ні письмово, ні по факсу, електронній пошті чи в іншій формі, прийнятній для сторін, не надходило.

У заявленому позові позивач зазначає, що ним за допомогою платформи електронного документообігу EDI-документів ORDER відповідачу, як Постачальнику за Договором було поставлено Замовлення на поставку товару на загальну суму 1 498 237,20 грн. та відповідні претензії щодо недопоставки товару та оплати штрафу, що позивач підтверджує листами Товариства з обмеженою відповідальністю «АТС».

Однак, як наголошує відповідач, умовами Договору поставки відповідна форма комунікації між сторонами не погоджувалась і відповідач не знав і не міг передбачити про виставлення позивачем замовлень саме в такий спосіб.

Відповідач у відзиві наголошує, що позивачем не надано доказів того, що документи подані відповідачу містять ЕЦП позивача, та у позовній заяві та серед доданих до неї документів відсутні посилання та документи щодо факту того, що саме відповідачем отримано документи від позивача через електронну систему.

Крім того, в порушення умов Договору поставки, розміщені позивачем замовлення не були погоджені і підтверджені.

Також, відповідач пояснив, що станом на 01.04.2020 року у Покупця утворилась прострочена заборгованість в загальній сумі 105 137,28 грн. по оплаті за раніше поставлений товар (відповідно до видаткових накладних: видаткова накладна № 36 від 30.01.2020 року на суму 62 005,68 грн., видаткова накладна № 68 від 02.02.2020 року на суму 13 137,12 грн., видаткова накладна № 44 від 06.02.2020 року на суму 11 813,76 грн., видаткова накладна № 59 від 13.02.2020 року на суму 18 180,72 грн.), що з огляду на ст. 538 Цивільного кодексу України було підставою для призупинення поставок.

Оскільки, позивачем не здійснювались передплати замовленого товару, позивач не поніс жодних майнових збитків і правові наслідки мають застосовуватись в межах, визначених чинним законодавством.

Як визначено ч. 2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Згідно з ч. 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

З огляду на наведені норми законодавства та враховуючи сумніви у добросовісному дотриманні позивачем обов`язку надання доказів (оскільки надані позивачем докази є неповними і не засвідчують його вимоги), судом було витребувано у позивача (Дочірнього підприємства «Рітейл Центр») пояснення щодо відсутності в спірних замовленнях дат їх виставлення та реквізитів відповідача, на які мали надсилатись замовлення (адреса, електронна адреса, факс чи дані відповідача на платформі електронного документообігу доставки EDI-документів ORDER, тощо);

- докази щодо погодження сторонами отримання замовлень саме через платформу електронного документообігу доставки EDI-документів ORDER;

- докази того, що відповідач був достовірно обізнаний про надсилання йому замовлень через платформу електронного документообігу доставки EDI-документів ORDER;

- докази реєстрації (перебування) відповідача в системі електронного документообігу доставки EDI-документів ORDER.

Однак, позивачем без поважних причин витребувані судом докази та пояснення не надано.

Згідно з ч. 10 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Отримання замовлень саме через платформу електронного документообігу доставки EDI-документів ORDER Договором не передбачено, окремо сторонами не погоджувалось, відсутні докази існування взаємовідносин відповідача з ТОВ «АТС» та реєстрації (перебування) відповідача в системі електронного документообігу доставки EDI-документів ORDER. Крім того, в порушення умов Договору відсутні достовірні докази отримання відповідачем замовлень від позивача та відсутні докази їх погоджень Постачальником.

Таким чином, враховуючи неспроможність наданих позивачем доказів, факт виставлення відповідачу замовлень є недоведеним, що виключає факт прострочення їх виконання відповідачем та підстави для застосування наведеної в позові відповідальності.

Згідно з ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як визначено ст. 13 Цивільного кодексу України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Як визначено ст. 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

З огляду на викладене, за наслідками розгляду спору судом не встановлено обізнаності відповідача з необхідністю виконання спірних замовлень, оскільки вони виставлені позивачем у спосіб, який відповідачем не погоджувався. Відповідні дії позивача призвели до створення передумов для безпідставного покладення на відповідача наведеної в позові відповідальності.

Крім того, суд враховує, що між сторонами мали місце відносини поставки (купівлі-продажу) для яких ст. 665 Цивільного кодексу України передбачено правові наслідки відмови продавця передати товар.

Зокрема, у разі не передання замовленого за договором товару покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право пред`явити продавцеві вимоги відповідно до статті 620 цього Кодексу. При цьому, серед правових наслідків відмови від передання товару не передбачено сплати неустойки.

Таким чином, позовні вимоги позивачем не обґрунтовані та недоведені, тому не підлягають задоволенню.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідачем надано суду докази понесення витрат на правову допомогу адвоката на підставі Договору про надання правової допомоги від 04.01.2020 року та додаткової угоди № 1 від 18.01.2021 року, обсяги якої підтверджено Актом №1 здачі-прийняття робіт від 10.02.2021 року, понесення витрат підтверджується платіжним дорученням № 3413 від 19.02.2021 року на суму 12 000,00 грн.

Позивачем розмір понесених відповідачем витрат на правову допомогу не заперечено.

Оскільки рішення у справі прийнято на користь відповідача, понесені ним судові витрати, зокрема, на правову допомогу, підлягають відшкодуванню за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Дочірнього підприємства «Рітейл Центр» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Столична» про стягнення 224 735,58 грн. відмовити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Рітейл Центр» (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Лісова, 6г, код 38734018) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Столична» (08626, Київська обл., Васильківський р-н, с. Здорівка, вул. Васильківська, 203, код 30276266) 12 000,00 грн. витрат на правову допомогу.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст рішення складено 18.03.2021 року