РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.03.2021Справа № 910/9636/20
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фасадбудсервіс"

До Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНСО"

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Просперітатіс"

про стягнення 364 350,36 грн.

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фасадбудсервіс" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНСО" про стягнення 364350,36 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором №2205001 від 22.05.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 відкрито провадження у справі № 910/9636/20 та призначено підготовче засідання на 14.08.2020.

07.08.2020 відділом діловодства суду від позивача отримано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

10.08.2020 відділом діловодства суду від відповідача отримано відзив на позовну заяву.

14.08.2020 розгляд справи не відбувся, у зв`язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

19.08.2020 відділом діловодства суду від позивача отримано відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 01.09.2020 розгляд справи призначено на 25.09.2020.

25.09.2020 розгляд справи не відбувся, у зв`язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 28.09.2020 розгляд справи призначено на 30.10.2020.

29.10.2020 відділом діловодства суду від позивача отримано клопотання про проведення судового засідання без участі представника позивача та про закриття підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 30.10.2020 підготовче засідання відкладено на 04.12.2020 та залучено третю особу.

17.11.2020 відділом діловодства суду від позивача отримано клопотання про долучення додаткових матеріалів.

Ухвалою суду від 04.12.2020 закінчено підготовче провадження та призначено до судового розгляд по суті на 29.01.2021.

12.01.2021 відділом діловодства суду від позивача отримано клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу.

26.01.2021 відділом діловодства суду від позивача отримано клопотання про долучення доказів.

29.01.2021 розгляд справи не відбувся, у зв`язку із перебуванням судді Мельника В.І. у відпустці.

У зв`язку з виходом судді Мельника В.І. з відпустки, справа підлягає призначенню до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2020 призначено розгляд справи по суті на 26.02.2021.

В судовому засіданні 26.02.2021 оголошено перерву до 05.03.2021.

04.03.2021 відділом діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача отримано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

В судове засідання 05.03.2021 представник позивача не з`явився.

В судове засідання 05.03.2021 представник відповідача з`явився, надав суду усні пояснення у справі.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 05.03.2021 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

22.05.2018 між позивачем - ТОВ "Фасадбудсервіс" (орендодавець) та відповідачем - ТОВ "Вінсо" був укладений договір №22050, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв у тимчасове оплатне (орендне) користування, без передачі права власності, 1 (один) комплект будівельного обладнання згідно додатку №2 (специфікація Обладнання), далі по тексту "Обладнання".

Мета оренди: будівельні та оздоблювальні роботи за адресою: Київська область, Броварський район, вул. Анатолія Луценка.

Умовами розділу 3 договору сторони визначили порядок передачі та повернення устаткування:

- орендоване Обладнання передається Орендодавцем Орендарю, за умови зарахування належних до сплати сум за договором (заставна сума - є забезпеченням виконання зобов`язань Орендаря щодо повернення Обладнання та суми оренди), на розрахунковий рахунок Орендодавця, після чого підписується акт приймання - передачі (Додаток №3) та Обладнання переходить до Орендаря (п.3.1 договору);

- сторони отримують і повертають Обладнання особисто або виділяють представників, які уповноважені отримати, приймати, перевірити справність і комплектність Обладнання, а також підписувати Акти приймання-передачі Обладнання та повернення Обладнання;

- обладнання передається та повертається Орендарю на складі орендодавця за адресою: 02088, м. Київ, вул. Дружби, буд. 3. Орендар своїми силами і за свій рахунок доставляє Обладнання до місця експлуатації, а потім повертає його на склад Орендодавця;

- підтвердженням факту повернення орендованого майна Орендодавцю є відповідним чином складений та підписаний акт повернення Обладнання. До підписання сторонами такого акту. Обладнання вважається таким, що знаходиться в користуванні Орендаря та не повернуто Орендодавцю (п.3.6);

- орендоване Обладнання повинно бути повернуто Орендодавцю в справному стані з урахуванням нормального зносу, не пізніше 1 (одного) дня після закінчення терміну оренда (п.3.7);

Згідно пункту 3.5. договору у випадку коли обладнання, яке повертається орендарем орендодавцю прибуло на склад орендодавця без супроводу орендаря або його представника на підписання відповідних актів, таке обладнання затримується Орендодавцем на його складі до прибуття уповноваженої особи орендаря для підписання акту повернення. Проміжок часу до прибуття уповноваженої особи орендаря для підписання актів, вважається проміжком часу протягом якого обладнання знаходилося у користуванні орендаря і не було своєчасно передано орендодавцю (прострочення повернення).

Відповідно до пункту 3.6. договору підтвердженням факту повернення орендованого майна орендодавцю є відповідним чином складений та підписаний акт повернення обладнання. До підписання сторонами такого акту, обладнання вважається таким, що знаходиться в користуванні орендаря та не повернуто орендодавцю.

Позивач та відповідач підписали додаткову угоду № 1 від 31 травня 2018 року, де вирішили, що орендар додатково отримує в оренду на 79 календарних днів до 22.08.2018 таке обладнання:

В додатковій угоді № 1 розмір орендної плати за зазначене обладнання за період з 05.06.2018 до 22.08.2018 погодили в сумі 2 926,16 гривень (з ПДВ).

Також позивач та відповідач двічі продовжували строк договору, у зв`язку з чим були підписані такі правочини: додаткова угода № 2 від 22 серпня 2018 року, де сторони вирішили

продовжити строк оренди обладнання на 70 календарних днів до 31.10.2018, а розмір орендної плати з 23.08.2018 до 31.10.2018 погодили в сумі 30 548, 00 гривень (з ПДВ); додаткова угода № 3 від 31 жовтня 2018 року, де сторони вирішили продовжити строк оренди обладнання на 30 календарних днів до 30.11.2018, а розмір орендної плати з 01.11.2018 до 30.11.2018 погодили в сумі 15 055, 80 гривень (з ПДВ).

Відповідно до пункту 5.1.2. договору, розмір орендної плати з 25.05.2018 до 22.08.2018 становить 35 942,40 гривень у т.ч. ПДВ 5 990.40.

Між сторонами укладалися додаткові угоди якими змінювався розмірі орендної

06.06.2019 Господарським судом м. Києва прийнято рішення по справі №910/4390/19, яким позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фасадбудсервіс» задоволено в повному обсязі. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінсо" (01201, м.Київ, вул.Грушевського, буд. 28/2, н/п 43, ) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Фасадбудсервіс" (02068, м.Київ, вул Драгоманова 31, ) обладнання, вартістю 401 172,00 грн., а саме:

- "Риштування рамні: ЛРСП: Рама прохідна в кількості 70, ціною 642,00 грн., загальною вартістю 44 940,00 грн.",

- "Риштування рамні: ЛРСП: Рама з дробиною в кількості 28, ціною 720,00 грн., загальною вартістю 20 160,00 грн.",

- "Риштування рамні: ЛРСП: Горизонталь в кількості 84, ціною 132,00 грн., загальною вартістю 11 088,00 грн.",

- "Риштування рамні: ЛРСП: Діагональ в кількості 84,ціною 276,00 грн., вартістю 23 184,00 грн.",

- "Платформа 3м. в кількості 84 шт., ціною 1800,00 грн., загальною вартістю 151 200,00 грн.",

- "Кріплення до фасаду в кількості 50 шт., ціною 420,00 грн., загальною вартістю 21 000,00 грн.",

- "Платформа 3мт в кількості 72 шт., ціною 1800,00 грн., загальною вартістю 129 600,00 грн.".

Відповідно до ч.4, ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 8.1.1 Договору, за кожен день прострочення повернення орендованого обладнання, орендар сплачує орендодавцю подвійний розмір орендної плати за кожен день, згідно п. 5.1.2, до моменту повернення обладнання на склад орендодавця.

Позивач зазначив, що 16.03.2020 відповідачем було повернуто обладнання на загальну суму 351 636,00 грн.

18.05.2021 позивач направив на адресу відповідача Акт №1 прийому-передачі (повернення) будівельного обладнання з вимогою сплатити неустойку в розмірі 364350, 36 грн.

Позивач обґрунтовує свою вимогу тим, що оскільки обладнання повернуто відповідачем лише 16.03.2020 то має місце застосування п. 8.1.1 Договору, в період з 19.03.2019 по 15.03.2020.

Відповідач визнає що мало місце невиконання умов договору, проте таке невиконання мало місце не з вини відповідача.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( ст. 530 ЦК України).

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) є порушенням цього зобов`язання.

Стаття 611 Цивільного кодексу України містить правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

В пункті 1 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 29.05.2012 № 01-06/735/2012 «Про деякі питання практики застосування статей 785 та 786 Цивільного кодексу України» вказано «неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається законодавцем як подвійна плата за користування річчю за час прострочення, а тому застосування до неї спеціальної позовної давності є неправильним (див. постанову Верховного Суду України від 20 березня 2012 року у справі № 40/117).

Суд, враховує що повернення орендованого обладнання відбулося 16.03.2020 в зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Позивач в своїй позовній заяві просив суд задовольнити вимогу, щодо витрат на правничу допомогу та стягнути із відповідача 8000 грн.

Так, відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати сторін, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених 129 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення абоіншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Так, позивач сплатив на користь адвоката грошові кошти в сумі 8000 грн., що підтверджується наявним в матеріалах виписки по особовому рахунку.

Суд звертає увагу, що відповідачем не було подано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу у заявленому позивачем розмірі, враховуючи об`єм проведеної роботи при підготуванні позовної заяви та з метою дотримання співмірності між заявленими позовними вимогами і витратами, здійсненими позивачем на оплату адвокатських послуг, витрати понесені ним за надання правової допомоги в розмірі 8000 грн. є обґрунтованими.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНСО» (01201, м. Київ, вул. Грушевського, будинок 28/2, н/п 43, ідентифікаційний код 30936870) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фасадбудсервіс» (02068, м. Київ, вул. Драгоманова, 31, кВ.189, ідентифікаційний код 35030793) 364 350 (триста шістдесят чотири тисячі триста п`ятдесят) грн.36 коп., судовий збір в розмірі 5466 (п`ять тисяч чотириста шістдесят шість) грн., витрат на правничу допомогу в розмірі 8000 (вісім тисяч) грн.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 11.03.2021.

Суддя В.І. Мельник