ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2021 року м.Дніпро Справа № 904/3577/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач)

суддів: Паруснікова Ю.Б., Вечірка І.О.,

секретар судового засідання: Мудрак О.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮВЕНТА-2010" на додаткове рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2020 (повний текст складено 26.10.2020, суддя Бєлік В.Г.) у справі №904/3577/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО", м. Обухів, Київська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮВЕНТА-2010", с. Веселе, Синельниківський район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 6 726 742,51 грн. за Договором поставки №37/18-3 від 16.03.2018,-

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.

В липні 2020 ТОВ "СПЕКТР-АГРО" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 6 726 742,51 грн. за Договором поставки №37/18-3 від 16.03.2018.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2020 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "ЮВЕНТА-2010" на користь ТОВ "СПЕКТР-АГРО" - 2 852 450,93 грн. основного боргу; 990 182,47 грн. відсотків за користуванням товарним кредитом; 431 814,83 грн. пені; 1 175 113,27 грн. 56% річних; 74 163,73 грн. інфляційних втрат; 1 140 980,37 грн. штрафу та 99 970,59 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Оскільки до закінчення судових дебатів в порядку п. 8 ст. 129 ГПК України позивач звернувся до суду з заявою про надання доказів на підтвердження вартості наданих послуг з правової допомоги, 05.10.2020 заявлено про ухвалення додаткового рішення у справі щодо вирішення питання про відшкодування витрат професійної правничої допомоги в сумі 218 719,64 грн.(а.с.103-105).

15.10.2020 місцевим господарським судом прийнято додаткове рішення у справі, яким заяву ТОВ "СПЕКТР-АГРО" задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "ЮВЕНТА-2010" на користь ТОВ "СПЕКТР-АГРО" витрати на професійну правничу допомогу в сумі 201 222,07 грн. (а.с.138-140).

2. Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з додатковим рішенням у даній справі, ТОВ "ЮВЕНТА-2010" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення від 15.10.2020, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні заяви позивача від 01.10.2020 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник зазначає, що позивачем не надано достатньо документів на підтвердження понесених ним витрат, зокрема, в матеріалах справи відсутні платіжні документи про оплату зазначеної суми, також відсутній детальний розрахунок витрат. Крім того, відсутні належні докази співмірності заявлених до відшкодування витрат із критеріями, викладеними в ст. 126 ГПК України (посилається на висновки Верховного Суду та рішення ЄСПЛ).

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, додаткове рішення без змін. Вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відшкодування витрат професійної правничої допомоги в розмірі 201 222,07 грн.

4.Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.11.2020 апеляційну скаргу ТОВ «ЮВЕНТА-2010» на додаткове рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2020 у справі №904/3577/20 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ЮВЕНТА-2010» на додаткове рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2020 у справі №904/3577/20, призначено до розгляду в судовому засіданні на 10.02.2021.

10.02.2021 розгляд апеляційної скарги ТОВ «ЮВЕНТА-2010» на додаткове рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2020 у справі №904/3577/20 відкладено до 24.03.2021.

24.03.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Учасники провадження наданими їм процесуальними правами не скористались та не направили в судові засідання 10.02.2021р. та 24.03.2021р. своїх повноважних представників, хоча про день, час та місце судових засідань були повідомлені належним чином.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржуване рішення господарського суду - змінити.

5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.

21.01.2019 між адвокатом Бохан С.О. та позивачем укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги №6 (а.с.36), за умовами якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами (п.1.1. Договору).

Ціна Договору визначається додатками до цього Договору (п.3.1. Договору).

Умови та порядок розрахунків з адвокатом за надання правової допомоги, визначається сторонами в додатках до Договору (п.4.1. Договору).

В Додатку №4 до Договору (а.с.37) сторони погодили наступне:

- вартість послуг адвоката (п.2);

- оплата послуг з представництва інтересів у суді першої інстанції здійснюється у розмірі 100% вартості послуг, шляхом перерахування на користь адвоката протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення рішення суду першої інстанції (п.4.1.);

- сплата узгодженої сторонами вартості послуг здійснюється замовником в безготівковому порядку шляхом перерахування відповідної суми коштів на розрахунковий рахунок адвоката, реквізити якого зазначаються у відповідному рахунку на оплату послуг (п.5);

- правова допомога вважається наданою після підписання акта приймання передачі наданої правової допомоги, який підписується сторонами (п.8.1.);

- адвокат надає замовнику акт приймання передачі наданої правової допомоги, в якому зазначається зміст наданої правової допомоги, розмір вартості послуг, які підлягають сплаті відповідно до умов Договору, додаткові витрати, які були понесені адвокатом понад узгоджену суму вартості послуг (п.8.2.).

01.10.2020 між сторонами підписано Акт №29 здачі - приймання виконаних правових послуг за Договором від 21.01.2020 (а.с.134), за яким адвокатом надано клієнту (позивачу) послуги загальною вартістю 218 719,64 грн. Зміст зазначеного Акту відображає перелік послу, що були надані позивачу виконавцем адвокатом Бохан С.О., кількість часу витраченого виконавцем на їх надання, пункти 1-9 якого відображають послуги, що стосувались безпосередньо супроводження судового процесу у справі на загальну суму 52 102,00 грн. Пункт 10 Акту містить розрахунок такої послуги як «Оплата професійної правничої допомоги за прийняття рішення на користь клієнта» вартістю 166 617,64 грн.

6. Доводи, за якими апеляційний суд не погодився з висновками суду першої інстанції.

Згідно із частинами першою, третьою ст. 123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Згідно із частиною четвертою ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини дев`ятої ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Приймаючи рішення у даній справі від 30.09.2020 та частково задовольняючи вимоги позивача, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідачем порушено умови Договору поставки в частині поновного та своєчасного розрахунку за поставлений товар. Тобто, спір у цій справі виник через необґрунтовані дії відповідача та правомірні вимоги позивача. Отже, існують підстав для часткового задоволення заяви позивача про стягнення з відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, фактично виконаними роботами. Стягнення адвокатських витрат у зазначеній позивачем сумі не відповідає критеріям розумності, співрозмірності та справедливості, виходячи з наступного.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за Договором поставки в частині повної та своєчасної оплати за поставлену продукцію, та штрафних санкцій на підставі ст.ст. 549, 625 Цивільного кодексу України. Під час розгляду справи розмір заборгованості, розрахунки відсотків за користування товарним кредитом, річних та інфляційних були підтверджені, розрахунок суми пені був відкоригований судом (зменшений). Підготовка цієї справи адвокатом не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи. Не всі, заявлені в Акті №29 від 01.10.2020 витрати позивача були співмірними до заявлених сум, зокрема, п.п. 2-4, 7, 9 (а.с.134). Надавши оцінку рівню адвокатських витрат за наведеним переліком послуг, колегія суддів встановила наступне.

Вартість послуги з підготування позовної заяви становить 16 000,00 грн. (пункт 2), як вбачається з її змісту, вона складається з трьох частин на загальну кількість три аркуші: обставини договірних правовідносин, нормативне обґрунтування з посиланням лише на норми кодексів та прохальна частина. Зважаючи на те, що категорія спірних правовідносин, які підлягали розгляду у цій справі, мають сталу судового практику, відсутність спірних питань, що підлягали доказуванню під час формування позову та розгляду справи по суті, колегія суддів вважає вартість послуги за другим пунктом Акту надмірно завищеною, не розумною та невиправданою.

При дослідженні обґрунтованості вартості послуг - як складання розрахунку позовних вимог (пункт 3), складання попереднього (орієнтованого) розрахунку судових витрат (пункт 4), колегією суддів не встановлено їх співмірність до фактично витраченого часу адвокатом на складання заявлених документів, з урахуванням рівня складності та потреби в наявності/відсутності спеціальних знань щодо їх надання/складання. Також необхідно зауважити, що під час розгляду справи місцевим господарським судом встановлено помилковість розрахунку суми пені, що наданий позивачем до позовної заяви. Розрахунок судових витрат фактично входить до складової такої послуги, як складання позовної заяви та розраховується виходячи з послуги «Складання розрахунку позовних вимог».

Дослідивши обрахунок вартості послуги «Участь у судовому засіданні» (пункт 9), колегією суддів встановлено, що під час провадження у справі в суді першої інстанції відбулось три судових засідання (28.07.2020, 03.09.2020, 30.09.2020), з них два тривалістю по п`ять хвилин, одне - 45 хв. Заявлена вартість одного судового засідання становить 3 000,00 грн. В той же час сторонами погоджено вартість години роботи адвоката, згідно умов Додатку №48 від 22.06.2020 (а.с.133), як 50% прожитого мінімуму для працездатних осіб на 2019 що становить 1 051,00 грн. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, судові засідання відбувались в режимі відеоконференції за ініціативою представника позивача (м. Києв), що свідчить про мінімізацію витрати особового часу адвоката на забезпечення особистої явки до приміщення господарського суду м. Дніпро.

Таким чином, виходити з критерію необхідності та адекватності витрат на професійну правничу допомогу за Актом №29 (п.п.1-9), вартість робіт за наведеними пунктами підлягає перерозподілу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Верховний Суд в постанові від 13.02.2020 у справі № 911/2686/18 зазначив, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Приймаючи рішення у даній справі, судом першої інстанції не враховано не тільки характер спірних відносин сторін, а й рівень їх складності, не досліджено питання обсягу фактично виконаних адвокатом послуг та співвідношення час/вартість, що свідчить про незясування всіх обставин справи та прийняття передчасного висновку щодо стягнення втрат на професійну правничу допомогу в сумі 201 222,07 грн.

У додатковій постанові від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зробила наступний висновок:

- при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої реальності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21);

- розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу (п. п. 28-29);

- саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (п. 44).

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

- має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені в ч. 4 ст. 126 ГПК України, але лише за клопотанням іншої сторони;

- з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України.

При цьому, такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 126 ГПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 129 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).

Отже, умови, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас, критерії, визначені ч. 5 ст. 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Колегія суддів, проаналізувавши вищенаведені обставини, враховуючи погоджену сторонами годину вартості роботи адвоката у цій справі, дійшла висновку про необхідність перерозподілу шляхом зменшення вартості послуг, наданих за Актом №29 від 01.10.2020, до наступних сум:

- пункт 2 «Підготування позовної заяви» є обґрунтованою та співмірною сума 2 102,00 грн. (1 051,00 грн. * 2 год.);

- пункт 3 «Складання розрахунку позовних вимог» підлягає зменшенню до 3 153,00 грн. (1 051,00 грн. * 3 год.);

- пункт 4 «Складання попереднього (орієнтованого) розрахунку судових витрат» підлягає зменшенню до 1 051,00 грн.;

- пункт 7 «Складання клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції» підлягає виключенню, як складова послуга пункту 8 Акта;

- пункт 9 «Участь у судових засіданнях» підлягає зменшенню до 3 000,00 грн.

Таким чином, вартість послуг адвоката, що надана за пунктами 1-9 Акту №29 у цій справі, визнано апеляційним судом обґрунтованою суму 27 407,00 грн.

Щодо «гонорару успіху», колегія суддів зауважує наступне.

За положенням п. 4 ст. 1, ч. ч. 3, 5 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави й суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справи про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнтів, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є : надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

При встановленні розміру гонорару відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі "Іатрідіс проти Греції" ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ вказав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокату. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом та клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має здійснювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й враховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

За наявності угод, які передбачають "гонорар успіху", ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22.02.2005 у справі "Пакдемірлі проти Туреччини" (заява № 35839/97), Суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала "гонорар успіху" у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку Суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§§ 70-72).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Таким чином, витрати на сплату адвокату "гонорару успіху" не є обов`язковими для суду і він має оцінити розмір таких витрат зважаючи на їх необхідність (неминучість), критерій розумності їхнього розміру (обґрунтованості розміру) з урахуванням обставин справи та фінансового стану обох сторін, фактичного понесення.

Заявлена до стягнення оплата професійної правничої допомоги за прийняття рішення на користь клієнта (пункт 10 Акту №29) в розмірі 166 617,64 грн. складає 2,5 % від суми, що стягнута за рішення суду на користь позивача, та сплачується клієнтом за прийняття рішення на користь клієнта.

Надаючи оцінку реальної можливість стягнення такого розміру витрат з огляду на те, що сторони обумовили сплату коштів саме за прийняття рішення на користь клієнта, колегія суддів встановила, що ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення "гонорару успіху" у справі, яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто, розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат. Стягнення заявленої суми має співвідноситися із виконаною роботою щодо представництва інтересів у суді першої інстанції та досягнення обумовленого між сторонами успішного результату.

У кожній конкретній справі суд оцінює розмір таких витрат у сукупності з іншими критеріями (зокрема, розумність, необхідність, чи були фактично понесені). Критерій розумності у спірному випадку стосується не суто розміру грошової суми від ціни позову, а оцінюється у співвідношенні із виконаною роботою, обставинами справи тощо.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 910/7127/19.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що заявлена позивачем сума «гонорару успіху» не відповідає критерію розумності таких витрат, оскільки розмір відповідної суми витрат з огляду на зазначені вище критерії (у тому числі предмет спору та складність справи) є необґрунтованим та таким, що підлягає зменшенню.

При визначенні суми відшкодування «гонорару успіху» суд враховує і той факт, що у даній справі позивач просив одночасно стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу за фактично надані послуги (пункт 1-9 Акту №29). З урахуванням критеріїв, вказаних в ч. 4 ст. 126 ГПК України, апеляційний господарський суд вважає, що можуть бути визнані обґрунтованими та відшкодовані за рахунок відповідача 66 647,06 грн. «гонорару успіху», що становить 1% від суми, стягнутої на користь позивача судовим рішенням у справі від 30.09.2020.

Таким чином, підлягають задоволенню вимоги ТОВ «Спектр-Агро» щодо відшкодування за рахунок відповідача витрат на професійну правничу допомогу в загальній сумі 94 054,06 грн.

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується розсудом, який повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.12.2020 у справі № 911/3086/17 (пункт 3.14), від 17.12.2020 у справі № 922/3708/19 (п. 4.8).

У відзиві на позовну заяву відповідач просив про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивача (а.с.56-64), посилаючись на судову практику.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 ст. 126 ГПК України). Правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі №910/353/19.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на відсутність доказів реально понесених витрат (платіжних документів про оплату коштів). З цього приводу в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 по справі №922/445/19 зазначається про те, що за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Відсутність платіжного доручення не є підставою для відмови в стягнення витрат правничої допомоги, оскільки відсутність рахунку не виключає обов`язку позивача щодо оплати прийнятих робіт за Договором від 21.01.2019, та підлягає розподілу в незалежності до фактичної її сплати. Щодо відсутності розрахунку робіт, то опис виконаних робіт (наданих послуг) разом з розрахунком їх вартості (погодинна оплата/фіксовано за документ) міститься в Додатку №48 до Договору від 21.01.2019 (а.с.37) та безпосередньо наведено в Акті №29 здачі приймання (а.с.134).

З огляду на встановлені обставини в п.6 цієї постанови, апеляційний господарський суд частково погоджується із доводами відповідача викладеними в апеляційній скарзі, оскільки не всі вони знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, не спростовують обставин, встановлених господарським судом.

8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права і інтереси особи за захистом яких вона звернулась до суду.

Судова колегія приходить до висновку про те, що обставини, зазначені у апеляційній скарзі, знайшли часткове підтвердження.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: не з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на не з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог апеляційної скарги та зміни додаткового рішення суду першої інстанції шляхом викладення другого абзацу резолютивної частини рішення в іншій редакції щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 94 054,06 грн. В іншій частині додаткове рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 269, 275-280, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮВЕНТА-2010" на додаткове рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2020 у справі №904/3577/20 задовольнити частково.

Додаткове рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2020 у справі №904/3577/20 змінити, виклавши другий абзац резолютивної частини в наступній редакції:

«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮВЕНТА-2010" (52502, Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Веселе (Раївська с/р), вул. Гагаріна, буд. 31, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" (08702, Київська область, м. Обухів, вул. Промислова, буд. 20, ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 94 054,06 грн.».

В іншій частині додаткове рішення господарського Дніпропетровської області від 15.10.2020 у справі №904/3577/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 26.03.2021 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Судді: Ю.Б. Парусніков

І.О. Вечірко