РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.03.2021Справа № 910/20433/20
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково - виробнича компанія «Східбуд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Конкорд - Олмі»

про стягнення 251292,00 грн

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково - виробнича компанія «Східбуд» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Конкорд - Олмі» про стягнення 251292,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані ст. 1212 ЦК України, в зв`язку з безпідставністю перерахування коштів.

Ухвалою суду від 29.12.2020 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

12.01.2021 від позивача через канцелярію суду надійшов супровідний лист на виконання ухвали від 29.12.2020 про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 18.01.2021 відкрито провадження у справі № 910/20433/20, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Відповідач, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 01 7 отримав 21.01.2021 ухвалу суду від 18.01.2021 про відкриття провадження у справі № 910/20433/20, проте, не скористався своїм правом, забезпеченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, відзив у встановлений строк суду не надав. Про наслідки не подання відзиву відповідач був повідомлений ухвалою суду від 18.01.2021 про відкриття провадження у справі 910/20433/20.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що Товариство з обмеженою відповідальністю « Конкорд - Олмі» не скористалось наданими процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

За твердженням позивача, яке не спростовано та не заперечено відповідачем, 23.10.2020 року ТОВ «НВК «Східбуд» (позивач) з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614 перерахував грошові кошти згідно платіжних доручень № 2074 від 23.10.2020 року на суму 99912,00 грн. та № 2075 від 23.10.2020 року на суму 151380,00 грн., всього на суму 251292,00 грн. на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805, на користь ТОВ «Конкорд - Олмі».

В підтвердження даних обставин до матеріалів справи позивачем додано платіжне доручення № 2074 від 23.10.2020, відповідно до якого позивач перерахував відповідачу грошові кошти у розмірі 99912,00 грн. Призначення платежу: «сплата за будматеріали згідно рах. № 79 від 16.10.20 у т.ч. ПДВ 20% 16652,00 грн».

Також, до матеріалів справи позивачем додано платіжне доручення № 2075 від 23.10.2020, відповідно до якого позивач перерахував відповідачу грошові кошти у розмірі 151380,00 грн. Призначення платежу: «сплата за будматеріали згідно рах. № 79 від 16.10.20 у т.ч. ПДВ 20% 25239,00 грн».

За твердженням позивача, яке не спростовано та не заперечено відповідачем, між позивачем та відповідачем не існує жодних правовідносин, в тому числі не укладено договорів постачання чи будь - яких інших договорів, між сторонами не існує господарських або - будь яких інших правовідносин.

З огляду на викладене вище, позивач стверджує, що грошові кошти отримані відповідачем за платіжними дорученнями № 2074 від 23.10.2020 та № 2075 від 23.10.2020 є безпідставно набутим майном.

26.11.2020 позивачем було направлено відповідачу лист - вимогу № 26/11/20, відповідно до якого ТОВ «НВК «Східбуд» повідомило ТОВ «Конкорд - Олмі» про перерахування коштів з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614 ( що належить позивачу) на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805 ( що належить відповідачу) у розмірі 251292,00 грн. за платіжними дорученнями № 2075 від 23.10.2020 та № 2074 від 23.10.2020. У даному листі позивач повідомив відповідача про безпідставність перерахування таких коштів внаслідок відсутності між сторонами господарських правовідносин, а також, просив негайно повернути перераховані грошові кошти у розмірі 251292,00 грн. на розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_1 в АТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614, що належить позивачу.

Докази направлення даного листа містяться в матеріалах справи, а саме: накладна № 256 та опис вкладення у цінний лист.

Відповідно до відомостей з офіційного веб - сайту АТ «Укрпошта» (https://track.ukrposhta.ua) відправлення за номером № 256 було вручене одержувачу 30.11.2020.

Відповідач відповіді на лист не надав, грошові кошти на рахунок позивача не перерахував.

Відповідач не скористався своїм правом забезпеченим ст. 165 ГПК України, відзив на позовну заяву не надав, жодних доказів в спростування наведених позивачем обставин до матеріалів справи додано не було.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Також, положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

- повернення виконаного за недійсним правочином;

- витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

- повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

- відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Як вбачається з зазначеної норми, цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Суд зазначає, що норми розділу 83 Цивільного кодексу України (Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави) є загальними нормами, що регулюють зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, що можуть слугувати засобом регулювання правовідносин за відсутності спеціальних норм.

При цьому, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24 вересня 2014 року у справі № 6-122цс14, відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

За твердженням позивача, яке є підтвердженим наявними в матеріалах справи доказами та не спростоване відповідачем, між сторонами не існує жодних договірних правовідносин.

З огляду на наведене, за відсутності договірних або будь - яких інших правовідносин між сторонами, позивач вправі вимагати повернення йому безпідставно збережених відповідачем грошових коштів за ст. 1212 ЦК України, зокрема, у заявленому та підтвердженому наданими ним доказами у розмірі 251292,00 грн.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 251292,00 грн., визнаються Судом обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст. 165 ГПК України відзив на позовну заяву не надав, жодних доказів в спростування наведених позивачем обставин до матеріалів справи відповідачем не додано.

Відповідно до ст. 74, 75 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Конкорд - Олмі» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково - виробнича компанія «Східбуд» безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 251292,00 грн.

Витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Стосовно покладення витрат позивача на правову допомогу в розмірі 13000,00 грн. на відповідача суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

01.12.2020 між Адвокатом Маленко Юрієм Анатолійовичем («адвокат») та Товариством з обмеженою відповідальністю «НВК «Східбуд» («клієнт») було укладено угоду про надання правової допомоги. Відповідно до п. 1 угоди, предметом цієї угоди є надання адвокатом клієнтові правової допомоги зі стягнення безпідставно отриманих грошових коштів з ТОВ «Конкорд - Олмі», а саме: аналіз матеріалів, нормативної бази та судової практики, необхідних для формування правової позиції; складання процесуальних документів та подання їх до господарського суду; представництво інтересів клієнта у господарському та інших судах; представництво інтересів клієнта у виконавчій службі або у приватного виконавця; представництво інтересів клієнта у інших підприємствах, установах організаціях. Відповідно до п. 5 угоди, вартість послуг адвоката з надання правової допомоги за цією угодою становить: 13000,00 грн. Відповідно до п. 6 угоди, ця угода діє з моменту її укладення сторонами та до повного виконання сторонами своїх обов`язків.

До матеріалів справи додано видатковий касовий ордер від 02.12.2020 року на суму 13000,00 грн., який був виданий Маленку Юрію Анатолійовичу з боку ТОВ «НВК «Східбуд» на підставі угоди про надання правової допомоги від 01.12.2020, та підтвержує отримання адвокатом грошових коштів у розмірі 13000,00 грн.

На підтвердження повноважень адвоката Маленка Юрія Анатолійовича до матеріалів справи додано Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1690 від 11.03.2009.

За переконанням Суду, розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесений позивачем, є співмірним зі складністю справи та обсягом послуг наданих адвокатом

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, зважаючи на подані позивачем докази в підтвердження витрат на правову допомогу, Суд вбачає достатні підстави для покладення на відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 74, 76, 77, 123, 129, 237, 238, 239, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Конкорд - Олмі» (01042, м. Київ, бульвар Дружби народів, буд. 7, кв. 11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково - виробнича компанія «Східбуд» (61022, Харківська обл., м. Харків, вул. Іванівська, буд. 1, офіс 34, ) безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 251292 (двісті п`ятдесят одна тисяча двісті дев`яносто дві) грн. 00 коп., 3769 ( три тисячі сімсот шістдесят дев`ять) грн. 38 коп. судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13000 ( тринадцять тисяч) грн. 00 коп.

2. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя І.В.Усатенко