УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

м. Київ

17.03.2021справа № 910/3846/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу №910/3846/20

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Трансгруп» (03115, м. Київ, вул. Верховинна, буд. 36 А; ідентифікаційний код 32854890)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» (49000, м. Дніпро, площа Героїв Майдану, буд. 1, кім. 524; ідентифікаційний код 33074226) та

акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815)

про стягнення 792 600 грн.,

за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача-1 - Гальченка В.Я. (ордер від 10.08.2020 серія КС №782022);

відповідача-2 - Прохорова Ю.Г. (довіреність від 13.01.2021 №Ц/6-55/08-21),

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансгруп» (далі - ТОВ «Трансгруп») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» (далі - ТОВ «Металургтранс») та акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - Залізниця) 94 826 160 грн. збитків за втрачені вагони.

Позов мотивовано тим, що:

- 24.06.2011 ТОВ «Трансгруп» та ТОВ «Металургтранс» укладено договір оренди №63А (далі - Договір), відповідно до якого відповідач-1 прийняв від позивача у тимчасове платне користування залізничні приватні напіввагони у кількості, зазначеній у додатках, які є невід`ємною частиною Договору;

- додатковою угодою від 07.11.2011 №2 до Договору у додатку № 3 були перелічені 20 вагонів, які передавалися в оренду; додатковою угодою від 06.04.2012 № 3 до Договору у додатку №4 перелічені 32 вагони, які передавалися в оренду; у додатковій угоді від 20.08.2012 №7/1 до Договору вказано, що в пункт 1.1 Договору вносились зміни, які передбачали, що в оренду передавалося 694 вагона; строк дії Договору за даною угодою продовжено до 31.12.2017; строк Договору продовжено додатковою угодою від 01.10.2017 №63 до Договору до 31.12.2022;

- за актами приймання-передачі вагонів в оренду від 4.07.2011 №б/н, від 07.04.2012 №б/н, від 9.09.2012 № 2, від 11.09.2012 № 4, від 12.09.2012 № 5, від 13.09.2012 №6, від 19.09.2012 № 7, від 08.09.2012 № 10, від 12.09.2012 № 11, від 20.09.2012 № 13, від 21.09.2012 № 14, від 22.09.2012 № 15, від 23.09.2012 № 16, від 24.09.2012 № 17, від 25.09.2012 № 18, від 06.09.2012 № 19, від 9.09.2012 № 21, від 12.09.2012 № 22, від 08.09.2012 № 28, від 18.09.2012 № 29, від 14.09.2012 № 30, від 15.09.2012 № 31, від 16.09.2012 № 32, від 17.09.2012 № 33, від 19.09.2012 № 34, від 23.09.2012 № 36, від 24.09.2012 № 39, від 25.09.2012 № 40, від 5.09.2012 № 41, від 07.09.2012 № 42, від 09.09.2012 № 43, від 11.09.2012 № 45, від 26.09.2012 № 47, від 30.09.2012 № 56, від 01.10.2012 № 60, від 01.10.2012 № 61, від 02.10.2012 № 65, від 03.10.2012 № 68, від 05.10.2012 № 74, від 09.10.2012 № 87, від 11.10.2012 № 90, від 14.10.2012 № 97, від 17.10.2012 № 103, від 18.10.2012 № 107, від 29.10.2012 № 121, від 05.11.2012 № 127, від 16.11.2012 № 130, від 19.11.2012 № 132, від 08.12.2012 № 137 позивачем передано відповідачу-1 166 вагонів;

- позивач виконав свій обов`язок та передав у передбаченій Договором кількості та належному для експлуатації стані напіввагони в оренду, а відповідач-1 отримав вказані напіввагони на підставі відповідних актів приймання-передачі; проте ТОВ «Металургтранс» втратило 166 напіввагонів, відправивши їх в період дії антитерористичної операції на окуповану територію (в окремі райони Донецької та Луганської областей); разом з тим, у відповідача-1 не існувало права, а існував обов`язок не відправляти вагони на зазначену територію; ТОВ «Металургтранс» нічого не вчинило, щоб повернути вагони на підконтрольну Україні територію;

- відповідно до положення частини першої статті 323 та частини першої статті 772 Цивільного кодексу України ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування, втрати) вагонів від моменту їх отримання несе відповідач-1;

- у період з 14.07.2014 по 09.06.2017 за даними ГІОЦ Залізниці вагони в кількості 166 штук (належних позивачу) перетнули лінію розмежування і опинилися на непідконтрольній території України (на частково окупованій території Донецької та Луганської області) на станціях: Дебальцево-Сортувальна, Ровеньки, Лобівські Копальні Дар`ївка, Довжанська, Фащівка, Штерівка, Щотове, Сороче, Карахаш, Кумшацький, Байрак Новий Світ;

- з листа відповідача-2 від 17.10.2019 № 72/3560 вбачається, що 166 вагонів, належні позивачу, перебувають на непідконтрольній території України; з 28.10.2016 166 напіввагонів (належних позивачу) перебувають на непідконтрольній території України, а тому вважаються втраченими;

- відповідач-1 визнавав, що 166 напіввагонів (належних позивачу) є втраченими і брав окремі додаткові зобов`язання щодо їх повернення на підконтрольну Україні територію;

- станом на 10.03.2020 (дата підписання позовної заяви) ТОВ «Металургтранс» не реалізувало право, передбачене пунктом 6.7. Договору;

- з боку Залізниці також вбачається вина щодо втрати позивачем 166 напіввагонів, оскільки відповідач-2 дозволив перетин 166 напіввагонам лінії розмежування, коли на деяких окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях проходили бойові дії; лінії загального користування, як і тягові підстанції - власність відповідача-2;

- балансова вартість вагонів складає 34 983 486,91 грн., а ринкова вартість 166 втрачених напіввагонів складає 94 826 160 грн., що підтверджується висновком товариства з обмеженою відповідальністю «Верітас Проперті Менеджмент» про вартість об`єкта оцінки від 05.12.2019.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.02.2021: прийнято заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог; закрито підготовче провадження та призначено справу №910/3846/20 до судового розгляду по суті на 17.03.2021.

Позивач 15.03.2021 подав суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду.

У судове засідання з`явилися представники відповідачів-1,2; представник позивача у судове засіданні не з`явився, 17.03.2021 подав суду клопотання про розгляд справи №910/3846/20 в частині розгляду заяви про залишення позовної заяви без розгляду від 12.03.2020, поданої суду 15.03.2021, без участі представника позивача Андрощука С.В.

Суд у судовому засіданні 17.03.2021 розглядає заяву позивача про залишення позовної заяви без розгляду.

Представники відповідачів-1,2 розгляд заяви позивача про залишення позовної заяви без розгляду залишили на розсуд суду.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Судом встановлено, що заяву про залишення позову без розгляду підписано адвокатом Андрощуком С.В., який представляє інтереси позивача на підставі ордеру від 11.09.2019 серія КС №124923, який міститься в матеріалах справи, та відповідно до якого адвокат не обмежений у правомочностях щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Заява подана суду до початку розгляду справи по суті.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, а також те, що вказана дія не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Частиною другою статті 226 ГПК України передбачено, що про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Отже, з огляду на те, що клопотання позивачем не подано, то сума сплаченого позивачем судового збору не повертається.

Згідно з частиною четвертою статті 226 ГПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутись до суду повторно.

Керуючись статтями 226, 233 - 235 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Трансгруп» (03115, м. Київ, вул. Верховинна, буд. 36 А; ідентифікаційний код 32854890) до товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» (49000, м. Дніпро, площа Героїв Майдану, буд. 1, кім. 524; ідентифікаційний код 33074226) та акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 300465) про стягнення 792 600 грн. залишити без розгляду.

2. Копію даної ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набрала законної сили 17.03.2021 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 19.03.2021.

Суддя О.В. Марченко