ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"23" лютого 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3205/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання Кожухарь Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранресурси» (67665, Одеська обл., Біляївський р-н., с. Усатове, вул. Залізничників, буд. 22, )

до відповідача Приватного підприємства Виробничо-комерційної фірми «Мікромегас» (65058, м. Одеса, вул. Армійська, буд. 8-Б, оф. 9, )

про стягнення 88080,31 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: Шевцова Т.Р., діє на підставі ордеру

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранресурси» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства Виробничо-комерційної фірми «Мікромегас» про стягнення 279509,32 грн., з яких: 200536,59 грн. основного боргу, 49618,90 грн. пені, 23899,57 грн. 10% річних, 5454,26 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранресурси» обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №2205-1 від 22.05.2018.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 08.12.2020 о 12:30. У підготовчому засіданні 08.12.2020 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 23.12.2020 об 11:00. У підготовчому засіданні 23.12.2020 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст.ст. 177, 183 ГПК України про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 21.01.2021 об 11:45.

30.11.2020 за вх.№31951/20 до суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог та додаткові документи, які залучені судом до матеріалів справи. Відповідно до заяви позивача про зменшення позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача 88080,31 грн. з яких: 56903,02 грн. основного боргу, 111,94 грн. пені, 24110,15 грн. 10% річних, 6955,20 грн. інфляційних втрат та судові витрати, посилаючись при цьому на погашення відповідачем частини основного боргу на суму 191429,01 грн.

Ухвалою суду від 21.01.2021 прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог за вх.№31951/20 від 30.11.2020; закрито підготовче провадження у справі №916/3205/20; призначено справу №916/3205/20 до розгляду по суті в засіданні суду на 03.02.2021 о 16:00. У судовому засіданні 03.02.2021 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення розгляду справи на 23.02.2021 об 11:30.

У судовому засіданні 23.02.2021 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

У підготовчі та судові засідання відповідач не з`явився. Судом були вжиті всі можливі заходи належного повідомлення відповідача про розгляд судом господарської справи, час та місце судових засідань. Суд виходить з того, що учасники справи в господарському процесі мають вчиняти належні дії щодо ефективного використання належних їм процесуальних прав та виконання належних обов`язків, а господарський суд, повідомляючи учасників справи шляхом надсилання поштових повідомлень за офіційними, відомими суду, адресами зі свого боку забезпечує їм належні процесуальні гарантії на участь у розгляді справи.

Справа №916/3205/20 розглядалась судом в період оголошеного загальнодержавного карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з оголошеним загальнодержавним карантином, та про намір вчинити такі дії до суду від сторін не надійшло.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов, з огляду на що суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами в порядку ч.9 ст. 165 ГПК України.

Відповідно до вимог ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 23.02.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду, а також повідомлено, що повний текст рішення буде складено 05.03.2021.

Між тим, з 04.03.2021 суддя Бездоля Ю.С. перебувала на лікарняному, у зв`язку з чим повний текст рішення складається після виходу судді з лікарняного.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив:

22.05.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранресурси» (постачальник, позивач) та Приватним підприємством Виробничо-комерційної фірми «Мікромегас» (покупець, відповідач) укладено договір поставки №2205-1, відповідно до якого постачальник на умовах цього договору зобов`язується передавати у власність (здійснювати поставку) покупцеві у погоджені строки гранітно-щебеневу продукцію (товар), покупець зобов`язався приймати товар належним чином та оплачувати його вартість в порядку, що встановлений договором.

Згідно з п.п. 2.1-2.9 договору закупівля товару покупцем здійснюється оптовими партіями, а реалізація - оптом чи у роздріб на власний розсуд покупця. Закупівля кожної окремої партії товару покупцем відбувається на умовах поставки товару та здійснюється покупцем на свій страх та ризик, як суб`єкта підприємницької діяльності. Постачальник не несе відповідальності за результати господарської діяльності покупця. Постачальник несе відповідальність за належні кількість та якість товару. Під «партією товару» розуміється конкретно визначений обсяг товару (асортимент та кількість), що вказується сторонами в одній видатковій або товарно-транспортній накладній. Асортимент товару, інші його характеристики, кількість товару можуть погоджуватися сторонами в специфікаціях або, якщо відсутня чинна специфікація, безпосередньо у видаткових чи товарно-транспортних накладних в залежності від способу оформлення документів на конкретну партію товару. Сторонами можуть складатися специфікації до цього договору, де вони мають право детальніше врегулювати умови, строки поставки, ціни за одиницю товару та інші питання виконання цього договору. Специфікація може складатися на певно визначену або необмежену кількість партій товару. Специфікація може бути складена на прямо визначений термін, погоджений сторонами, упродовж якого сторони бажають деталізувати умови виконання цього договору. Якщо такий термін прямо не визначений специфікацією, вважається, що остання діє упродовж одного календарного місяця з дата її підписання (за виключенням її складання на певний обсяг товару за п. 2.5.2 договору). Специфікація, складена на конкретно визначений обсяг товару, одночасно є замовленням покупця на цей обсяг і діє протягом строку поставки такого обсягу товару. Покупець має право на свій розсуд рекламувати придбаний за цим договором товар перед третіми особами, крім використання фірмових найменувань постачальника та його знаків на товари та послуги, що здійснюється виключно за наявності окремої письмової згоди постачальника. Сторони домовились, що умови даного договору розповсюджуються на поставку кожної окремої партії товару. Сторони домовились про неможливість зміни умов та положень цього договору у спосіб підписання специфікації. Вказане здійснюється в порядку п.11.3 договору. Умови цього договору викладені сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення комерційних термінів «ІНКОТЕРМС» (в редакції 2000 року), які застосовуються з урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього договору, а також тих особливостей, що випливають безпосередньо із його умов. Строки за цим договором визначаються календарним підрахунком, якщо інше прямо не встановлено в тексті договору.

За розділом 3 договору постачальник зобов`язаний: передавати (поставляти) товар покупцю відповідно до умов цього договору; своєчасно надавати покупцю усі необхідні та належним чином оформлені документи на товар за договором (товарно-транспортні, видаткові та податкові накладні та інші документи, погоджені сторонами). Покупець зобов`язаний: своєчасно на умовах договору оплачувати вартість товару (його партії), який передається (поставляється) за договором; надавати постачальнику письмові заявки на поставку товару за даним договором не пізніше ніж за п`ять календарних днів до моменту бажаної поставки, якщо на партію товару не складена специфікація; приймати товар від постачальника в місці одержання, пред`являючи усі необхідні та обов`язкові для цього документи; передавати (або повертати) постачальникові упродовж трьох діб з моменту поставки накладні про одержання товару, підписані та скріплені печаткою покупця. Покупець має право: на свій страх та ризик приймати заходи з просування товару в межах території України, в тому числі, але не виключно: рекламуючи цей товар, його характеристики, створюючи за власний рахунок каталоги та інші матеріали інформаційної продукції; сторони мають інші права та обов`язки, які випливають з положень цього договору.

Відповідно до п.п. 4.1.1-4.1.4 договору сторони домовились:

4.1.1. Поставка товару здійснюється на об`єкт покупця транспортом постачальника чи/або шляхом залучення третіх осіб перевізників.

4.1.2 Постачальник вважається таким, що виконав свої зобов`язання з дати переходу права власності товару, а саме в момент передачі товару покупцеві по даті, яка зазначена в видатковій накладній. Ризик втрати або пошкодження товару переходить на покупця з моменту переходу права власності. Спосіб та шлях транспортування товару в даному випадку, вибір транспорту (власного чи найманого), виду та марки транспорту, за допомогою якого буде здійснюватися перевезення товару покупцем, залишаються на власний розсуд постачальника. Умови поставки окремої партії товару можуть бути визначені в специфікації на поставку такої партії товару. При цьому, умови поставки відповідно до термінів ІНКОТЕРМС 2010, визначені в специфікації щодо окремої партії товару, діють лише щодо поставки визначеної в специфікації партії товару та не розповсюджуються на поставки товару поза межами такої специфікації.

4.1.3 Постачальник зобов`язаний письмово не пізніше ніж за один день до моменту поставки партії товару повідомити електронною поштою або факсимільним зв`язком, телеграмою або поштовим зв`язком постачальника про вид транспорту, за допомогою якого прийматиметься товар, його марку та державні номери; про належність транспортного засобу постачальнику або перевізникові (у цьому разі також повідомити про повне найменування та достатні реквізити особи-перевізника); прізвище, ім`я та по-батькові водія, який керуватиме транспортним засобом, та уповноваженої на прийняття товару особи, а також їх паспортні дані. Обов`язок з отримання згоди водія та уповноваженої на прийняття товару особи на надання вказаних тут даних відповідно до вимог Закону України «Про захист персональних даних» несе постачальник або його перевізник за погодженням між собою.

4.1.4. Доказом поставки товару є примірник видаткової або товарно-транспортної накладної, скріплений підписами та печатками постачальника та покупця, а у разі перевезення товару перевізником, то в тому числі і підписом та печаткою перевізника.

За п.п. 4.1-4.5 договору постачальник здійснює поставку товару партіями. Поставка здійснюється на підставі письмових заявок покупця, погоджених постачальником. Строк поставки партії товару може бути визначений сторонами в погоджених заявках або специфікаціях, чи у складеному спільно сторонами графіку поставок, але в будь-якому разі складає не менше ніж п`ять днів з моменту тримання постачальником передплати за відповідну партію товару в порядку виконання покупцем вимог п.6.8 договору, а в разі відсутності передплати визначається окремо за погодженням сторін. Заявка покупця надається постачальнику в один зі способів: електронною поштою або факсимільним зв`язком, телеграмою або поштовим зв`язком. Відсутність заявки покупця, попереднього повідомлення згідно з умовами п.4.4 договору, інших обов`язкових для поставки партії товару етапів виконання договору з боку покупця не означає неможливість поставки товару постачальником, але може бути підставою для відмови постачальника від поставки партії товару без обґрунтування причин та без можливості застосування до нього будь-яких штрафних санкцій, в тому числі за прострочення поставки товару, а також без можливості стягнення збитків, втрачених доходів, тощо, з постачальника покупцем чи іншими особами, які зацікавлені в виконанні цього договору.

Відповідно до п.п. 5.1-5.9 договору сторони домовились, що для цілей виконання цього договору моментом приймання-передачі товару («момент поставки») є момент, визначений в абзаці другому п.4.1.2 договору. Дата підписання видаткових, товарно-транспортних та податкових накладних повинна відповідати даті моменту поставки. Приймання-передача товару здійснюється уповноваженими представниками сторін. Представник покупця зобов`язаний надати довіреність на отримання матеріальних цінностей, складену відповідно до вимог чинного законодавства України, із переліком товару, який підлягає передачі. Належним доказом повноважень представника покупця на прийняття товару, окрім інших визначених в цьому пункті договору документів, є встановлення особи представника покупця, уповноваженої на прийняття партії товару в заявці, наданої покупцем на відповідну партію товару, в специфікації або в повідомленні. Керівник покупця є в будь-якому випадку уповноваженою особою, якщо він діє в межах своїх повноважень, наданих йому у встановленому законодавством України порядку. У разі відсутності належних доказів повноважень представника/працівника покупця на прийняття товару та/або у разі відсутності довіреності, вказаної в цьому пункті договору, постачальник має право відмовитися від передачі товару до моменту надання відповідних документів та/або довіреності, без права застосування до постачальника будь-яких санкцій. В свою чергу покупець зобов`язаний компенсувати завдані постачальнику збитки внаслідок не прийняття товару уповноваженою особою покупця. Сторони також домовились, що якщо на товарно-транспортній та/або видатковій накладній проставлена основна оригінальна кругла печатка покупця, в такому випадку покупець не має право заперечувати факт неприйняття товару або прийняття його не уповноваженою особою. За результатами приймання-передачі партії товару сторони підписують накладну. Податкові накладні на поставлені партії товару виписуються постачальником відповідно до діючого податкового законодавства України. Постачальник після настання моменту поставки товару має право вимагати від водія та/або уповноваженої особи покупця власноруч розписатися про отримання партії товару на повідомленні, оформленому (наданому) покупцем відносно поставленої партії товару. В даному випадку вказані особи не мають право відмовитись від здійснення відповідної дії, якщо вони дійсно отримали партію товару від постачальника. Умови приймання-передачі товару за кількістю та якістю регулюються окремим підрозділом цього договору. Право власності і ризик випадкового знищення чи пошкодження товару переходить від постачальника до покупця з моменту поставки товару.

Згідно з п.п. 6.1, 6.2 договору ціна за одиницю товару визначається сторонами: у складених та підписаних сторонами відповідно до умов цього договору специфікаціях; у разі відсутності чинної (на певний поточний момент виконання договору) специфікації - в рахунках постачальника. Якщо ціна за одиницю товару визначається у рахунках постачальника, то вона вважається узгодженою покупцем у спосіб оплати цього рахунку або його частини; якщо ціна не визначена сторонами у вказані в п.6.1.1-6.1.2 договору способи, то така ціна може визначатися шляхом підписання безпосередньо видаткових чи товарно-транспортних накладних. При цьому наявність підпису уповноваженої на отримання товару особи та відбитку печатки постачальника є підтвердженням погодження покупцем ціни товару. Загальна ціна цього договору визначається як загальна сума вартості усіх поставлених за цим договором партій товару.

У відповідності до п.п. 6.9-6.11 сторони домовились про наступний порядок оплати вартості партії товару за договором: покупець зобов`язаний сплатити передплату загальної вартості всієї партії товару до моменту її поставки. Передача партії товару покупцеві може бути здійснена також у випадку часткової передплати за товар або за відсутності такої передплати виключно за згодою постачальника. Вартість партії товару в цьому випадку сплачується в повному обсязі покупцем упродовж 3 (трьох) днів з моменту поставки відповідної партії товару. Якщо вартість партії товару, що прийнята покупцем, не оплачена ним відповідно до вимог пункту 6.8 цього договору, це є простроченням платежу з боку покупця з дня, наступного за днем поставки, та автоматично означає беззаперечну наявність підстав для застосування щодо покупця заходів відповідальності, передбачених цим договором. Кожна зі сторін має право вимагати проведення звірки взаємних розрахунків у спосіб надання власних письмових даних бухгалтерського обліку. В такому випадку протилежна сторона зобов`язана звірити взаємні розрахунки за наданими іншою стороною даними упродовж трьох робочих днів з моменту отримання відповідної вимоги та надати письмово власні дані бухгалтерського обліку.

У відповідності до п.п. 7.4-7.6 договору у разі поставки постачальником партії товару чи її частини неналежної якості покупець має право на свій розсуд вимагати від постачальника негайно замінити неякісний товару на товар належної якості або має право повернути неякісний товар постачальникові. У випадку несвоєчасної оплати вартості партії товару, постачальник має право вимагати від покупця сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення оплати покупця. Нарахування пені здійснюється до моменту повного погашення покупцем заборгованості за цим договором. Строк позовної давності щодо вимог про стягнення пені та коштів згідно з п.7.5.2 договору встановлюється терміном у два роки. Обмеження, визначені ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України не застосовуються. У разі прострочення покупцем оплати вартості партії товару на строк більший за тридцять календарних днів з першого дня настання прострочення, постачальник на свій розсуд має право вимагати повернення товару, оплата вартості якого прострочена, або сплати вартості товару з урахуванням пені. Постачальник незалежно від обраного способу захисту своїх прав має право вимагати від покупця у разі прострочення виконання останнім своїх грошових зобов`язань сплата покупцем інфляційних втрат та 10% річних за користування чужими грошовими коштами за період прострочення. Сплата штрафних санкцій не звільняє сторони від виконання зобов`язань за цим договором в натурі.

Відповідно до розділу 10 договору усі спори, що можуть виникати у зв`язку з виконанням зобов`язань за цим договором, вирішуються сторонами шляхом ведення переговорів. У разі, якщо сторони не вирішили спірні питання шляхом ведення переговорів, зацікавлена сторона має право звернутися до суду у відповідності до чинного законодавства України. Відповідно до умов цього договору сторона, яка вважає, що її права порушені, має право звернутися до суду без попереднього звернення до протилежної сторони із претензією.

Згідно з п.11.1 договору даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018. Якщо за один місяць до закінчення строку, вказаного в даному пункті, жодна зі сторін не надасть письмове повідомлення про розірвання договору, то договір автоматично продовжує свою дію на 1 (один) рік за тих же умов.

Позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 261747,18 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними №2112 від 01.07.2019 на суму 17350,04 грн., №2113 від 01.07.2019 на суму 16790,00 грн., №2114 від 02.07.2019 на суму 17842,87 грн., №2274 від 02.07.2019 на суму 16960,80 грн., №2275 від 02.07.2019 на суму 18940,55 грн., №2276 від 02.07.2019 на суму 18022,09 грн., №2170 від 03.07.2019 на суму 18559,73 грн., №2212 від 04.07.2019 на суму 16890,80 грн., №2295 від 04.07.2019 на суму 18212,50 грн., №2334 від 06.07.2019 на суму 19186,97 грн., №2401 від 11.07.2019 на суму 9816,00 грн., №2402 від 11.07.2019 на суму 18727,74 грн., №3006 від 17.08.2019 на суму 17338,84 грн., №3007 від 19.08.2019 на суму 17786,87 грн., №3043 від 22.08.2019 на суму 19321,38 грн.

Сторонами складено та підписано акт звірки взаємних розрахунків за липень 2019 року та серпень 2019 року, з яких вбачається, що кінцеве сальдо на користь позивача складає 146089,50 грн. та 200536,59 грн. відповідно.

Несплата відповідачем наявного боргу стала підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Під час розгляду судом господарської справи відповідачем частково сплачено суму заборгованості, у зв`язку з чим позивач надав заяву про зменшення позовних вимог до 88080,31 грн., з яких: 56903,02 грн. основного боргу, 111,94 грн. пені, 24110,15 грн. 10% річних, 6955,20 грн. інфляційних втрат, яка прийнята судом ухвалою суду від 21.01.2021. На розгляді суду відповідно залишились позовні вимоги про стягнення з відповідача 88080,31 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приймаючи до уваги наявні в матеріалах справи докази, господарським судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань за договором поставки №2205-1 від 22.05.2018, внаслідок чого є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранресурси» про стягнення з відповідача 56903,02 грн. основного боргу.

Іншого відповідачем не доведено.

Щодо заявлених до стягнення пені, відсотків річних та інфляційних втрат слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Водночас вимогами п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

У ч.6 ст. 231 ГК України також встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими грошовими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Сплата відповідачем пені передбачена п.7.5 договору поставки №2205-1 від 22.05.2018.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи факт прострочення відповідачем оплати за поставлений товар за договором поставки №2205-1 від 22.05.2018, перевіривши розрахунки позивача та встановивши їх обґрунтованість та відповідність вимогам чинного законодавства та умовам договору, а також приймаючи до уваги не надання відповідачем контррозрахунків нарахованих сум, господарський суд дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення заявлених позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранресурси» про стягнення з відповідача 111,94 грн. пені, 24110,15 грн. 10% річних та 6955,20 грн. інфляційних втрат

За таких обставин господарський суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Іншого відповідачем не доведено.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранресурси» задовольнити повністю.

2.Стягнути з Приватного підприємства Виробничо-комерційної фірми «Мікромегас» (65058, м. Одеса, вул. Армійська, буд. 8-Б, оф. 9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранресурси» (67665, Одеська обл., Біляївський р-н., с. Усатове, вул. Залізничників, буд. 22, ) 56903 /п`ятдесят шість тисяч дев`ятсот три/ грн. 02 коп. основного боргу, 111 /сто одинадцять/ грн. 94 коп. пені, 24110 /двадцять чотири тисячі сто десять/ грн. 15 коп. 10% річних, 6955 /шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять/ грн. 20 коп. інфляційних втрат та 2102 /дві тисячі сто дві/ грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Враховуючи перебування судді Бездолі Ю.С. з 04.03.2021 на лікарняному, повний текст рішення складено та підписано після виходу судді Господарського суду Одеської області Бездолі Ю.С. з лікарняного - 17 березня 2021 р.

Суддя Ю.С. Бездоля