ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2021 Справа № 904/5925/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Агроспейс", м. Дніпро

до Селянського (фермерського) господарства "Весела Долина", с. Семенівка

про стягнення 3 623 424, 65 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Перебийніс О.О.

Представники:

від позивача Перепелиця О.С.

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Агроспейс" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Селянського (фермерського) господарства "Весела Долина" (далі - Відповідач) про стягнення 3 623 424,65 грн., з яких 1 523 658,55 грн. - сума основного боргу, 1 295 418, 59 грн. - 365% річних, 160 869, 50 грн. - штраф за пунктом 6.3 договору, 643 478, 00 грн. - штраф за пунктом 6.4 договору.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору фінансового лізингу №5АП-18 від 25.07.2018 року в частині своєчасної та повної оплати лізингових платежів.

Ухвалою суду від 06.11.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 02.02.2021 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

В процесі вирішення спору, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стало відомо, що після відкриття провадження у справі, Відповідач змінив своє місцезнаходження, у зв`язку із чим, з метою належного повідомлення Відповідача про розгляд справи, за новою адресою місцезнаходження останнього, було направлено ухвалу суду від 02.02.2021 року про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, за яким відповідачу направлено ухвалу від 02.02.2021 року, повернулось до суду з відміткою «адресат відсутні за вказаною адресою».

Зважаючи на те, що в силу приписів п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Відповідач відзив на позовну заяву суду не подали, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

В порядку ст.ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 18.03.2021 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів із дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши стислий зміст та підстави вимог позивача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.07.2018 року між Позивачем (Лізингодавцем) та Відповідачем (Лізингоодержувачем) укладено договір фінансового лізингу № 5АП-18 (надалі - Договір).

Згідно умов п. 1.1. даного Договору, Лізингодавець передає на умовах фінансового лізингу у платне користування предмет лізингу (надалі - Предмет лізингу або Майно), а Лізингоодержувач приймає Майно та зобов`язується сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору. Ціна одиниці, кількість і загальна вартість Майна на момент укладення Договору, найменування, марка, модель наведені в Додатку №1 «Специфікацій» (надалі - Специфікація).

Відповідно до п. 2.1. Договору предмет лізингу передається Лізингоодержувачу на підставі Акту приймання-передачі Майна за адресою: 49041, м. Дніпро, вул. Стартова, буд. 32. З дати підписання Акта приймання-передачі Майна, останнє вважається переданим Лізингоодержувачу.

Пунктом 2.2. Договору передбачено, що передача Предмета лізингу Лізингодавцем Лізингоодержувачу здійснюється впродовж 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту сплати Лізингоодержувачем Авансового платежу (п. 4.2 Договору), з також комісії, зазначеної в п. 4.3 Договору, та лише після виконання Лізингоодержувачем вимог щодо страхування Майна.

3 дати підписання Сторонами Акту приймання-передачі Предмета лізингу починається строк користування (надалі - Строк лізингу) Лізингоодержувачем Предметом лізингу, який не може бути менше одного року. Предмет лізингу повинен знаходитися в місці експлуатації за адресою; 53506, Дніпропетровська область, Томаківський район, с. Семенівка, вул. Жовтнева, 65-Б Відокремлена садиба (п.п. 2.3., 2.4. Договору).

Згідно п. 3.1. Договору, вартість Майна становить гривневий еквівалент 121 000,00 (сто двадцять одна тисяча Доларів США 00 центів) Доларів США, що розраховується за курсом продажу Долару США, встановленим у міжбанківській інформаційній системі "УкрДілінг" (http://www.udinform.com/), сформованим на 16:00 за Київським часом (надалі - Міжбанківський курс) на дату, що передує даті укладання цього Договору, збільшений на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операцій купівлі іноземної валюти юридичними особами (надалі - Міжбанківський курс Договору), та на дату укладання цього Договору становить 3 217 390,00 (три мільйона двісті сімнадцять тисяч триста дев`яносто гривань 00 копійок) гривень, у тому числі ПДВ 536 231,67 гри. (надалі - Вартість Майна). Вартість Майна у гривні підлягає перерахунку за Міжбанківським курсом на дату, що передує даті підписання Акту приймання-передачі Майна, збільшеним на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операцій купівлі іноземної валюти юридичними особами (надалі - Міжбанківський курс Акту приймання-передачі), відповідно до умов п. 3.1.1 Договору.

Сторони погодили використовувати банківські дні для визначення Міжбанківського курсу. Сторони погодили, що Лізингодавець залишає за собою право використовувати у якості Міжбанківського курсу середньозважений курс Долару США, встановлений на інтернет-сайті http://coursedealing.com.ua на власний розсуд.

Відповідно до п. 3.1.1. Договору якщо Міжбанківський курс Акту приймання-передачі буде відрізнятися від Міжбанківського курсу Договору, Вартість Майна (в гривнях) автоматично змінюється та підлягає перерахунку виходячи з Міжбанківського курсу Акту приймання-передачі. При цьому перерахунок Вартості Майна здійснюється за наступною формулою:

ВМ = А*Ка+Ф*Кп

ВМ - Вартість Майна (в гривнях);

А - сума Авансового платежу є Доларах США, зазначена в п. 4.2;

Ка - Міжбанківській курс на дату, що передує даті сплати Авансового Платежу, збільшений на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операцій купівлі іноземної валюти юридичними особами (надалі - Міжбанківський курс Авансового платежу) відповідно до п 4.2 Договору;

Ф - Сума Фінансування (в Доларах США), що становить різницю між Вартістю Майна (в Доларах США - п. 3.1 Договору) та сумою Авансового платежу (в Доларах США - п. 4.2 Договору);

Кп - Міжбанківський курс Акту приймання-передачі.

Вартість Майна (в гривнях), перерахована відповідно до умов цього пункту Договору, зазначається в гривневому еквіваленті в Акті приймання-передачі Майна. В разі зміни курсу, згідно п. 4.7 Договору вартість Майна (в гривнях) коригується шляхом підписання Додаткової угоди до Акту Приймання-передачі майна.

Згідно умов п. 4.1 Договору, розмір, склад, терміни сплати Лізингових платежів встановлюються в Графіку. Сума чергового Лізингового платежу є гривневим еквівалентом відповідної суми (в Доларах США), зазначеної в Графіку, виходячи з Міжбанківського курсу на дату, що передує даті сплати Лізингоодержувачем чергового Лізингового Платежу, зазначеного в Графіку, збільшеного на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операцій купівлі іноземної валюти юридичними особами (надалі - Міжбанківський курс Графіку). Такий порядок застосовується до усіх Лізингових платежів та будь-яких інших сум, які підлягають сплаті згідно з Договором.

Ціна Договору в гривні автоматично змінюється пропорційно зміні Міжбанківського курсу фактичної оплати, Міжбанківського курсу Графіку, Міжбанківського курсу Акту приймання-передачі по відношенню до Міжбанківського курсу Договору, і, в даному випадку, не має потреби в підписанні додаткової угоди про зміну Ціни Договору в гривні.

Якщо Лізингоодержувач здійснить оплату Лізингового платежу після строку його оплати, вказаного в Графіку, і на дату фактичної оплати Лізингового платежу Міжбанківський курс фактичної оплати Лізингового платежу буде більшим, ніж Міжбанківський курс Графіку, Лізингоодержувач зобов`язаний здійснити оплату такого Лізингового платежу, виходячи з Міжбанківського курсу фактичної оплати.

Якщо Лізингоодержувач здійснить оплату Лізингового платежу раніше строку його сплати, вказаного в Графіку, платіж зараховується, виходячи з Міжбанківського курсу фактичної оплати.

Чергові Лізингові платежі складаються з:

4.1.1. суми, яка відшкодовує частину Вартості Майна, яка є гривневим еквівалентом суми, визначеної в Графіку, помноженої на фіксований Міжбанківський курс Акту приймання-передач;

4.1.2. платежу як винагороди (комісії) Лізингодавцю за отримане у лізинг майно, який не може бути меншою за 1 (одну) гривню, та розраховується в гривнях як різниця між сумою Лізингового платежу та Сумою, яка відшкодовує частину Вартості майна.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що в рахунок оплати Майна Лізингодавець сплачує авансовий платіж у розмірі 10,00 % від Вартості Майна, що складає 12 100,00 (дванадцять тисяч сто Доларів США 00 центів) Доларів США, та підлягає сплаті в термін до 01.08.2018 року включно. Сума Авансового платежу у гривнях обчислюється виходячи з Міжбанківського курсу на дату, що передує даті фактичної оплати, збільшеного на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операцій купівлі іноземної валюти юридичними особами (надалі - Міжбанківський курс фактичної оплати).

За надання Предмету лізингу у фінансовий лізинг Лізингоодержувач сплачує одноразову комісію, яка є першим лізинговим платежем, в розмірі 1 210,00 (одна тисяча двісті десять Доларів США 00 центів) Доларів США у строк до 01.08.2018 року. Комісія сплачується Лізингоодержувачем на поточний рахунок Лізингодавця в національній валюті за Міжбанківським курсом фактичної оплати.

Будь-які платежі Лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати в національній валюті України (гривнях) відповідно до умов цього Договору та Додатку №2 "Графік внесення лізингових платежів" до Договору надалі - Графік) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Лізингодавця, вказаний у цьому Договорі. (п.п. 4.3.,4.4. Договору).

Згідно п. 4.5. Договору якщо строк сплати будь-якого лізингового платежу припадає на неробочий (вихідний, святковий або ін.) день, то Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити такий платіж не пізніше дня, який передує останньому робочому дню, за яким настає такий неробочий (вихідний, святковий або ін.) день, Датою сплати Лізингового платежу є дата зарахування коштів на поточний рахунок Лізингодавця.

Відповідно до п. 4.6. Договору оплата лізингових платежів Лізингодавцем здійснюється в безготівковій формі шляхом переказу належних до сплати сум на розрахунковий рахунок Лізингодавця. При цьому всі платежі, здійснені Лізингоодержувачем, зараховуються в наступній послідовності:

- сплата нарахованих штрафних санкцій за порушення Лізингоодержувачем обов`язків за даним Договором;

- сплата суми заборгованості Лізингоодержувача перед Лізингодавцем за простроченими лізинговими платежами;

- сплата поточних лізингових та інших платежів, передбачених цим Договором.

У випадку перерахування Лїзингоодержувачем платежів за цим Договором (як чергових лізингових платежів, так і простроченої заборгованості) з порушення вищевказаної черговості, Лізингодавець має право самостійно перерозподілити отримані від Лізингоодержувача кошти, у відповідності з черговістю, викладеною в цьому пункті, шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводи

Всі сплачені Лізингоодержувачем грошові кошти за Договором в гривні зараховуються Лізингсдавцем в рахунок оплати грошових зобов`язань за Договором виходячи з Міжбанківського курсу Долару США, встановленого на відповідний банківський день (встановлений чинною Постановою НБУ щодо строків здійснення банками купівлі іноземної валюти за дорученням юридичних осіб) після дня зарахування грошових коштів Лізингодавцю згідно умов Договору.

При цьому, якщо сплачених Лізингоодержувачем грошових коштів в гривні не достатньо для виконання ним грошових зобов`язань в Доларах США згідно умов Договору, Лізингоодержувач зобов`язаний впродовж 10 календарних днів з дня відповідної сплати коштів здійснити відповідну доплату; якщо сплачених Лізингоодержувачем грошових коштів в гривні виявиться більше, ніж необхідно для виконання ним грошевих зобов`язань в Доларах США згідно умов Договору, Лізингодавець зобов`язаний зарахувати їх в рахунок майбутніх платежів по Договору.

При зміні курсу на дату зарахування грошових коштів згідно п. 4.7. Договору по відношенню до Міжбанківського курсу фактичної оплати та/або Міжбанківського курсу Графіку, пропорційно автоматично змінюється і Ціна Договору, і, в даному випаду, немає потреби в підписанні додаткової угоди про зміну Ціни Договору (п.п. 4.7., 4.8. Договору).

Пунктом 9.1. Договору передбачено, що ціна Договору складається з гривневих еквівалентів; Вартості Майна, Платежів як винагороди (комісії) Лізингодавцю за отримане у лізинг майно та Одноразової комісії, визначених у Доларах США.

Платежі як винагорода (комісія) Лізингодавцю за отримане у лізинг майно становлять гривневий еквівалент 11 671,92 (одинадцять тисяч шістсот сімдесят один Долар США 92 цента) Доларів США, що за Міжбанківським курсом Договору на дату його укладання становлять 310 356,35 (триста десять тисяч триста п`ятдесят шість гривень 35 копійок) гривень, Платежі як винагорода (комісія) Лізингодавцю за отримане у лізинг майно у гривнях підлягають перерахунку у відповідності до п. 4.1.2 Договору (п. 9.2. Договору).

Відповідно до п 9.3., 9.4. Договору одноразова комісія, передбачена п. 3,3 Договору, становить гривневий еквівалент 1 210,00 (одна тисяча двісті десять Доларів США 00 центів) Доларів США, що за Міжбанківським курсом Договору на дату його укладання становить 32173,90 (тридцять дві тисячі сто сімдесят три гривні 90 копійок) гривень. Ціна Договору становить гривневий еквівалент 133 881,92 (сто тридцять три тисячі вісімсот вісімдесят один Долар США 92 цента) Доларів США, що за Міжбаиківським курсом Договору на дату його укладання становить 3 559 920,25 (три мільйона п`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять гривень 25 копійок) гривень, у тому числі ПДВ 536 231,67 гривень (надалі - Ціна Договору).

Згідно п. 5.3.2. Договору, якщо Лізингоодержувач не сплатив Лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення оплати становить більше 30 (тридцяти) календарних днів, Лізингодавець має право відмовитися від Договору та вимагати повернення Предмета лізингу від Лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Вилучення Майна у Лізингоодержувача не звільняє останнього від обов`язку сплати всіх несплачених до дати вилучення Майна платежів, передбачених Договором, в тому числі несплаченої суми штрафних санкцій і відшкодування заподіяної шкоди.

На виконання умов Договору 31.07.2018 року Позивач передав Відповідачу майно: Культиватор Challenger CH5731-39E KN034 NZ203 SG001 сер. № AGCC5731 EGX463745, 2016 р.в. та Дискову борону СН1436-27 сер. № АGCS14360HZ100047 , 2017 р.в., вартість якого склала 121 000,00 Доларів США, що за Міжбанківським курсом Акту приймання-передачі становить 3 251 270,00 грн. Зазначені обставини підтверджуються наданими в справу копіями Акта приймання-передачі та видатковою накладною № 3088 від 31.07.2018 року (а.с.12, 13).

Згідно погодженого сторонами графіку внесення лізингових платежів (Додаток № 2 до Договору), у період з 20.08.2018 року по 20.10.2019 року Лізиногоодержувач мав сплатити на користь Лізингодавця лізингові платежі в загальному розмірі 120 571,92 Доларів США.

Як убачається зі місту наданого суду розрахунку та довідки про здійснені оплати (а.с. 17- 21), в порушення взятих на себе зобов`язань, Відповідач здійснив часткову оплату лізингових платежів, сплативши в період з 21.08.2018 по 20.08.2019 на користь Позивача гривневий еквівалент лізиногових платежів у розмірі 66 713,31 доларів США, в тому числі 55 910,62 долари США - компенсації вартості предмета лізингу, 10 802,69 доларів США винагороди (комісії)

Пунктом 10.1.1 Договору сторони передбачили випадки розірвання договору в односторонньому порядку з ініціативи Лізингодавця, зокрема, у разі якщо Лізингоодержувач не сплатив Лізинговий платіж (частково або в повному обсязі) та прострочення сплати становить більше 30 (тридцяти) календарних днів з дня настання строку платежу, встановленого в цьому Договорі (на підставі письмового повідомлення Лізингодавця про розірвання Договору). В цьому випадку Договір вважається розірваним з моменту отримання Лізингоодержувачем письмового повідомлення Лізингодавця про розірвання Договору.

Умовами п. 10.3, 10.3.1, 10.3.2, 10.3.3 Договору, сторони погодили, що у випадку розірвання (відмови від) Договору з ініціативи Лізингодавця на підставі п. 10.1.1. Договору, всі платежі, що були сплачені Лізингоодержувачем за договором до моменту його розірвання, поверненню не підлягають. Лізингоодеожувач зобов`язаний сплатити всі несплачені до дати розірвання Договору лізингові платежі, на умовах, передбачених розділом 4 Договору, в т.ч. суми, які компенсують частину вартості Предмету лізингу та винагороду (комісію) Лізингодавця.

22.11.2019 року Позивач направив Відповідачу повідомлення № 2211/19 про розірвання договору №5АП-18 від 25.07.2018 року, вимагав від Відповідача не пізніше одного календарного дня з моменту отримання даного повідомлення перерахувати Лізингодавцю заборгованість по сплаті чергових лізингових платежів за жовтень 2019 року та повернути майно (а.с.14).

22.01.2020 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучер А.А. було вчинено виконавчий напис № 172 про вилучення у С(Ф)Г "Весела Долина" майна: Калькулятора Challenger CH5731-39E KN034 NZ203 SG001 сер. AGCC5731 НОМЕР_2 , 2016 р.в. та Дискової борони СН1436-27 сер. № АGCS14360HZ100047 , 2017 р.в.

03.02.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макушевим Є.П. було відкрито виконавче провадження № 61144542 із виконання виконавчого напису приватного нотаріуса № 172 від 22.01.2020 року (а.с.15).

18.02.2020 року спірне майно вилучено у Відповідача та передано Позивачу, про що приватним виконавцем складено відповідний акт передачі майна (а.с. 16).

Звертаючись із даним позовом до суду, Позивач вимагає стягнення з Відповідача несплачених до дати вилучення Майна лізингових платежів у розмірі 53 858,61 доларів США, що становить 1 523 658,55 грн.

На час розгляду справи доказів погашення зазначеної вище суми заборгованості, суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно ч. 1 ст. 292 Господарського кодексу України, лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом (ч.2 ст.806 Цивільного кодексу України).

Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно, ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Враховуючи наведені норми матеріального закону, з урахуванням встановлених обставин щодо порушення Відповідачем своїх зобов`язань із повної та своєчасної сплати лізингових платежів, суд дійшов висновку, що вимоги Позивача в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 1 523 658,55 грн. є обґрунтованими й підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, Позивач вимагає стягнення з Відповідача неустойки за порушення останнім умов договору, зокрема, стягнення штрафу, передбаченого п. 6.3., та п. 6.4. Договору фінансового лізингу.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обов`язку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Пунктом 7.1. Договору на Лізингоодержувача покладено зобов`язання укласти договір страхування з погодженою Лізингодавцем Страховою компанією, а також надати Лізингодавцю підтвердження сплати страхового внеску.

Пунктами 6.3. Договору сторони передбачили, що у випадку порушення Лізингоодержувачем зобов`язань щодо страхування Майна та/або здійснення технічного обслуговування, передбачених цим Договором, Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю штраф у розмірі 5 (п`ять) відсотків Ціни Договору.

За доводами Позивача, які не спростовані належними доказами під час розгляду даної справи, Відповідач не здійснив страхування майна, передбаченого Договором, що є підставою для сплати штрафу в розмірі 160 869,50 грн. (3 217 390,00 х 0,5% = 160 868,50).

Здійснивши оцінку доводів позивача в зазначеній частині позову, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення з Відповідача штрафу, передбаченого п. 6.3. Договору, є обґрунтованими, і підлягають задоволенню.

Крім того, Позивач вимагає стягнення з Відповідача штрафу, передбаченого п. 6.4. Договору, згідно якого, якщо впродовж 7 (семи) календарних днів з моменту вилучення у Лізингоодержувача Майна (повністю або частково) на підставі п. 5.3.2 Договору Лізингодавець не отримає від Лізингоодержувача підписані ним податкові та видаткові накладні на вилучене Майно, Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю штраф у розмірі 20 (двадцять) відсотків Ціни Договору, зазначеній в п. 9.4 Договору.

Розглянувши вимоги Позивача в зазначеній частині позову, суд не вбачає підстав для їх задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (п. 1 ст. 218 ГК України).

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Зі змісту ст.ст. 3, 173 ГК України вбачається, що зобов`язанням (господарським зобов`язанням) є обов`язки сторін вчинити дії, які спрямовані на досягнення мети договору, за яким один суб`єкт (зобов`язана сторона) повинен виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Штрафні санкції, відповідно до ст.ст. 173, 230 ГК України, можуть нараховуватись лише за неналежне виконання саме основних зобов`язань.

Суд зазначає, що виходячи з положень статей 173, 174 Господарського кодексу України, ненадання Лізингоодержувачем підписаної ним податкової накладної на повернення вилученого Лізингодавцем майна не є порушенням з боку відповідача правил здійснення господарської діяльності - невиконанням господарського зобов`язання, оскільки обов`язок зі складання податкових накладних виникає у відповідача саме на підставі податкового законодавства.

Водночас, зазначення сторонами в договорі про обов`язок Лізингоодержувача надання Лізингодавцю податкових накладних на вилучене майно не має наслідком зміну характеру відповідних правовідносин з податкових на господарські.

Таким чином, невиконання або неналежне виконання таких умов договору (п. 6.4. Договору) не є правопорушенням у сфері господарювання, що відповідно до вимог статті 218, частини 1 статті 230 Господарського кодексу України виключає можливість притягнення учасника господарських правовідносин до відповідальності у вигляді сплати штрафних санкцій.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена в постановах від 12.03.2018 у справі № 918/216/17, від 13.04.2018 у справі № 902/380/17, від 02.05.18 у справі № 908/3565/16.

Щодо невиконання Відповідачем обов`язку з підписання видаткової накладної на вилучене Майно, слід зауважити, що як вище встановлено судом, вилучення зазначеного майна та його передача Позивачу, відбувалося в примусовому порядку, в рамках виконавчого провадження за Актом передачі майна (а.с. 16), без участі Відповідач, а отже, Відповідач не має права на складання видаткової накладної в підтвердження господарської операції, участі в якій він не приймав, що як наслідок виключає підстави для покладення на нього відповідальності, передбаченої п. 6.4. Договору.

З урахуванням наведених обставин, позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача штрафу в розмірі 643 478,00 грн. за пунктом 6.4. договору, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6.1 Договору сторони встановили, що у випадку, якщо Лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого Лізингового платежу, який встановлений в Графіку, Лізингоодержувач несе відповідальність перед Лізингодавцем у вигляді сплати трьохсот шістдесяти п`яти процентів річних від суми простроченого Лізингового платежу (відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України).

На підставі наведеної норми матеріального закону, з урахуванням умов п. 6.1. Договору, Позивач вимагає стягнення з Відповідача 365 % річних за порушення строків здійснення лізингових платежів в період з 21.08.2018 по 18.02.2020 року, в розмірі 1 295 418,59 грн. (за розрахунком (а.с. 21), розмір відповідних нарахувань становить 1 310 489,99 грн.).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 викладена правова позиція, щодо права суду зменшувати розмір процентів річних нарахованих відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України. Так, у постанові зазначено, що з огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника.

Зважаючи на те, що сума процентів річних, стягнення якої вимагає Позивач у даній справі, майже дорівнює сумі простроченої оплати лізингових платежів (сумі основного боргу), заявлені до стягнення відсотки очевидно є неспівмірними, оскільки наслідки невиконання боржником зобов`язань вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання.

Крім того, враховуючи фактичних обставин справи, зокрема, факт повернення Позивачу предмета лізингу, та стягнення на його користь заборгованості зі сплати лізингових платежів, включаючи компенсацію частини вартості Предмету лізингу (п. 10.3.2 Договору), суд вважає, що стягнення з Відповідача 365 % річних за порушення строків здійснення лізингових платежів, фактично перетворюється на непомірний тягар для останнього, та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків для Позивача.

З урахуванням наведеного, використовуючи право на зменшення розміру процентів річних нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України, суд вважає за необхідне зменшити розмір відповідних нарахувань на 80 % до суми 259 083,71 грн.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення сум: 1 523 658, 55 грн. - основного боргу; 259 083,71 грн. - відсотків річних, 160 869,50 грн. штрафу за пунктом 6.3. Договору. В решті позову слід відмовити.

Згідно приписів ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Щодо інших судових витрат, суд зазначає наступне. Як убачається зі змісту мотивувальній частині позову, Позивач зазначив, що він планує понести витрати на правничу допомогу в процесі розгляду судової справи, розмір яких буде відомий пізніше.

23.02.2021 року, після закриття підготовчого провадження, Позивач подав суду копію акта приймання-передачі надання правничої (правової) допомоги від 04.02.2021 року, копію додаткової угоди № 10 від 21.10.2020 до договору про надання правової допомоги № 4/08-18 від 20.08.2018 (розрахунок вартості послуг з надання правничої допомоги), яким визначено вартість відповідної допомоги у спорі про стягнення з Відповідача заборгованості за договором фінансового лізингу № 5АП-18 від 25.07.2018 року, за якими розмір вартості наданих Адвокатським бюро послуг, склав 21 000,00 грн.

Розглянувши заяву позивача в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів частин 1-3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Необхідність зазначення позивачем попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат у позовній заяві, також передбачена п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 142 ГПК України, у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Як убачається, зі змісту першої заяви Позивача по суті спору (а.с. 1-3) та доданих до неї документів (а.с. 4-34), вони не містить попереднього (орієнтованого) розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу.

З урахуванням наведеного, враховуючи те, що позивачем не подано попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат на професійну правничу допомогу разом із першою заявою по суті спору, суд вважає за необхідне відмовити у відшкодуванні таких витрат.

Керуючись статями 73-79, 86, 91, 124, 129, 142, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "Весела Долина" (36008, Полтавська область, м. Полтава, вул. Європейська, 124А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Агроспейс" (49033, м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 147, ) 1 523 658,55 грн. основного боргу, 259 083,71 грн. процентів річних, 160 869,50 грн. штрафу за пунктом 6.4. Договору, 44 699,20 грн. витрат зі сплати судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.03.2021

Суддя О.В. Ліпинський