ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2021 р. м. Київ Справа № 911/3209/20

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/3209/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мердокс Інвест»

м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільський комбікормовий завод», м. Бориспіль

про стягнення 3 178 492,80 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мердокс Інвест» (надалі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільський комбікормовий завод» (надалі-відповідач) про стягнення 3 178 492,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки макухи соєвої № 128/БКЗ від 28.08.2019, в частині своєчасної оплати отриманого товару, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 3 027 136,00 грн., з огляду на наявність якої нараховано 151 356,80 грн. пені.

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.11.2020 відкрито провадження у справі № 911/3209/20, розгляд справи в порядку загального позовного провадження призначений у підготовчому засіданні на 23.12.2020.

Ухвалою суду від 23.12.2020 підготовче засідання відкладено на 27.01.2021.

Ухвалою суду від 27.01.2020 закрито підготовче провадження у справі № 911/3209/20, справу призначено до розгляду по суті на 15.02.2021.

В судовому засіданні 15.02.2021 судом оголошено перерву з розгляду справи по суті на 03.03.2021.

Представник позивача в судове засідання 03.03.2021 не з`явився, проте 02.03.2021 на електрону адресу суду від останнього надійшло клопотання № 2/2 від 01.03.2021 (вх. № 5014/21), в якому останній підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд здійснювати розгляд справи за відсутності його повноважного представника.

Представник відповідача в судові засідання жодного разу не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не надіслав. Відповідач належним чином був повідомлений про місце і час судових засідань, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення відповідачу поштових відправлень щодо ухвал суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні 15.02.2021, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мердокс Інвест» (позивач/постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бориспільський комбікормовий завод» (відповідач/покупець) укладено Договір поставки макухи соєвої № 128-/БКЗ.

Відповідно до умов п. 1.1 предметом договору є поставка макухи соєвої, отриманої після віджиму олії з насіння сої.

Умови поставки - DAP-DELIVERED AT PLACE», за адресою: 08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 46 (п. 2.1 договору).

Строк поставки - 2 календарні дні з моменту замовлення покупця, якщо інше не визначено у самому замовлені покупця (п. 2.2 договору).

Кількість та вартість товару зазначається в рахунках-фактурах (п.п. 2.3, 2.4 договору).

Партією товару вважається кількість товару, вказана у товарно-транспортній накладній (п. 2.5 договору).

Підпунктами 2.7.1, 2.7.2 пункту 2.7 договору визначено, що оплата товару здійснюється наступним чином: 80 % оплати від вартості товару покупець сплачує протягом 21 робочих днів з моменту підписання сторонами видаткової накладної та отримання від постачальника документів вказаних в п. 2.6 договору; 20 % оплати від вартості товару покупець оплачує протягом 3 робочих днів, після того, як постачальник в строки передбачені чинним законодавством засобами електронного зв`язку надіслав покупцю податкову накладну, зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних, але в будь-якому разі не раніше строку, вказаному в пп. 2.7.1 договору.

Умовами п. 5.1 договору визначено, що договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2022 без подальшої пролонгації.

Так, позивачем на виконання умов Договору № 128-/БКЗ від 28.08.2019, на підставі видаткових накладних № 65 від 29.02.2020 на суму 443 744,00 грн., № 23 від 07.03.2020 на суму 439 488,00 грн., № 24 від 07.03.2020 на суму 413 056,00 грн., № 25 від 08.03.2020 на суму 422 912,00 грн., № 26 від 08.03.2020 на суму 423 360,00 грн., № 27 від 09.03.2020 на суму 441 952,00 грн., № 28 від 09.03.2020 на суму 442 624,00 грн., було поставлено, а відповідачем прийнято товар, зокрема, макуха соєва, на загальну суму 3 027 136,00 грн. Відповідні видаткові накладні скріплені підписами повноважних представників сторін та печатками і штампами юридичних осіб.

Для оплати відповідачем вартості отриманого товару, позивачем були сформовані рахунки фактури № 100 від 29.02.2020 на суму 443 744,00 грн., № 124 від 07.03.2020 на суму 439 488,00 грн., № 125 від 07.03.2020 на суму 413 056,00 грн., № 126 від 08.03.2020 на суму 422 912,00 грн., № 127 від 08.03.2020 на суму 423 360,00 грн., № 128 від 09.03.2020 на суму 441 952,00 грн., № 129 від 09.03.2020 на суму 442 624,00 грн.

Крім того, матеріали справи містять копії товарно-транспортних накладних № 19 від 28.02.2020, № 855 від 07.03.2020, № 7 від 07.03.2020, № 5 від 07.03.2020, № 9 від 07.03.2020, № 211 від 08.03.2020, № 078 від 08.03.2020 за якими, Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранкор Інвест», на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Мердокс Інвсет» здійснено перевезення вантажу, за якими вантажоодержувачем є - Товариство з обмеженою відповідальністю «Бориспільський комбікормовий завод».

Претензій щодо якості чи кількості отриманого товару матеріали справи не містять, а отже вказаний у видаткових накладних товар прийнятий відповідачем без зауважень, що свідчить про повноту та якість виконання позивачем своїх зобов`язань згідно з договором, а тому товар вважається прийнятим без зауважень в повному обсязі.

Також, позивачем до матеріалів справи додані копії виданих податкових накладних, які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (ч. 201.1). Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (ч. 201.7).

Відповідно до ч. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Зважаючи не викладене, судом оцінені подані позивачем податкові накладні, як доказ відображення позивачем господарських операцій за спірними видатковими накладними у своїх податкових зобов`язаннях та їх реєстрації.

Однак, в порушення умов договору та взятих на себе зобов`язань, вартість товару в сумі 3 027 136,00 грн. залишена відповідачем не сплаченою, що стало підставою для звернення позивача із відповідним позовом.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Підписання покупцем видаткових накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і які відповідають вимогам, зокрема ст. 9 названого Закону і Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, фіксує факт здійснення господарських операцій і є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами статей 73 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач не забезпечив участі представника у судових засіданнях, письмових пояснень чи доказів оплати отриманого товару не надав, матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем грошових зобов`язань за договором з оплати вартості товару, що отриманий від позивача.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача в частині оплати переданого позивачем на підставі Договору 128/БКЗ від 28.08.2019 товару, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 3 027 136,00 грн. визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору, в частині своєчасної оплати отриманого товару, позивач просить суд стягнути з відповідача 151 356,80 грн. пені.

Відповідно до п. 4.1 договору визначено, що за порушення строків оплати, покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, за кожний день прострочення, але не більше 5 % від загальної вартості неоплаченого товару.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

На підставі вказаних норм права, враховуючи, що доданий до матеріалів справи розрахунок пені є арифметично вірним, суд дійшов висновку щодо задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача 151 356,80 грн. пені.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільський комбікормовий завод» (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 46, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мердокс Інвест» (61072, м. Харків, проспект Науки, 27-Б, ) 3 027 136 (три мільйони двадцять сім тисяч сто тридцять шість) грн. 00 коп. заборгованості, 151 356 (сто п`ятдесят одну тисячу триста п`ятдесят шість) грн. 80 коп. пені та 47 677 (сорок сім тисяч шістсот сімдесят сім) грн. 39 коп. судового збору.

Видати наказ.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 19.03.2021.

Суддя О.О. Христенко