Господарський суд Рівненської області
"22" березня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/906/20
Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М. розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокінвест Груп" про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат у межах справи
за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокінвест Груп"
до відповідача Фізичної особи - підприємця Шабаровського Юрія Володимировича
про стягнення заборгованості в сумі 24 898, 65 грн.
за зустрічним позовом
Фізичної особи - підприємця Шабаровського Юрія Володимировича
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокінвест Груп"
про стягнення грошових коштів в розмірі 65 623, 58 грн.
Секретар судового засідання Васильєва О.М.
Представники сторін:
Від позивача (за первісним позовом): не з`явився;
Від відповідача (за первісним позовом): не з`явився.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 25.02.2021 первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокінвест Груп" до відповідача Фізичної особи - підприємця Шабаровського Юрія Володимировича про стягнення заборгованості в сумі 24 898, 65 грн. задоволено, стягнуто заборгованість в розмірі 24 736,00 грн., 3% річних у розмірі 162,65 грн та судовий збір в розмірі 2102,00 грн. В задоволенні зустрічного позову Фізичної особи - підприємця Шабаровського Юрія Володимировича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокінвест Груп" про стягнення грошових коштів в розмірі 65623,58 грн. відмовлено.

15.03.2021 на офіційну електронну пошту суду (15.03.2021 надійшло засобами поштового зв`язку) від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокінвест груп" надійшла заява про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат, в якій просить поновити строк на подання заяви та винести додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 15.03.2021 поновлено ТОВ "Брокінвест Груп" строк на подання заяви про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат, судове засідання призначено на 22.03.2021.

19.03.2021 до суду від представника ФОП Шабаровського Ю.В. надійшли додаткові пояснення, в яких вказав, що відповідач заперечує проти стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу оскільки позивачем не надано детальний опис робіт (наданих послуг) та здійснених ним витрат часу. Зазначає, що заявлений розмір витрат не відповідає вимогам щодо співмірності та оплата послуг адвоката підтверджується лише частково.

Представник заявника (позивача) - ТОВ "Брокінвест груп" та відповідача - ФОП Шабаровського Ю.В. в судове засідання 22.03.2021 не з`явилися.

Частиною 4 статті 244 ГПК України встановлено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За таких обставин, враховуючи що неявка представників позивача та відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду заяви, суд дійшов висновку розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат за відсутності представників сторін.

Розглянувши подану представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокінвест груп" заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат, суд зазначає наступне.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом з тим, згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн позивачем додано до матеріалів справи належним чином посвідчені копії наступних документів: Договір №2609/18 від 26.09.2018, укладений між ТОВ "Брокінвест Груп" та адвокатом Поліщук Сергієм Васильовичем; рахунок №05-9/2020 від 08.09.2020; платіжне доручення №3791 від 08.09.2020; Акт про надання послуг №5 від 08.09.2020 за Договором про надання правової допомоги №2609/18 від 26.09.2018; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №5497, видане на підставі рішення Ради адвокатів міста Києва 23.01.2014; ордер на надання правової допомоги серії КВ №111927 від 24.07.2020; рахунок №03-11/20 від 20.11.2020; платіжне доручення №4091 від 20.11.2020; Акт про надання послуг №6 від 21.11.2020 за Договором про надання правової допомоги №2609/18 від 26.09.2018; Звіт про надану правову допомогу за Договором про надання правової допомоги №2609/18 від 26.09.2018 у справі №918/906/20.

За змістом Договору вбачається, що виконавець (адвокат Поліщук С.В.) діючи в межах прав, наданих Конституцією України, Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та іншими законами і підзаконними нормативними актами, надає Замовнику (ТОВ "Брокінвест груп") правову допомогу, що полягає у всіх видах правової допомоги в тому числі у кримінальних, цивільних, адміністративних та господарських справах за дорученням замовника.

Згідно п. 3.1., 3.4. Договору, за надану допомогу замовник сплачує виконавцю гонорар в розмірі та на умовах, визначених цим Договором. Розмір гонорару за цим Договором становить 200 гривень за годину.

До робочого часу виконавця належить весь час, який він витрачав, для виконання доручення за цим договором, а також для консультування із замовником та проведення переговорів і дій, стосовно організаційних питань виконання договору.

Відповідно до платіжного доручення від 08.09.2020 та від 20.11.2020 ТОВ "Брокінвест груп" перерахувало Поліщуку С.В. грошові кошти в сумі 8 000,00 грн., призначення платежу - оплата послуг та оплата правової допомоги адвоката у судовій справі №918/906/20.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (п. 4 ст. 126 ГПК України).

Отже, судові витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату або адвокатському об`єднанню стороною, котрій такі послуги надавались, якщо оплата послуг адвоката підтверджується відповідними фінансовими документами, і якщо такі послуги надавались адвокатом, а не будь-яким представником.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Щодо клопотання відповідача про відмову в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в повному обсязі, суд зазначає наступне.

У разі недотримання вимог частини 4 ст. 126 ГПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (постанова об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові Верховного суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач заперечує проти заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу та вказує, що заявлений розмір витрат не відповідає вимогам щодо співмірності. Так, у Договорі про надання правової допомоги встановлена погодинна оплата послуг адвоката в розмірі 200 грн/год. Відтак, адвокатом витрачено 40 годин на супровід даної справи. Представник відповідача зазначає, що такий обсяг часу не є співмірним із фактичними обставинами справи.

При цьому, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом враховано п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009, яким передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

В даному випадку, предметом спору є стягнення заборгованості в розмірі 24 898,65 грн. в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором перевезення.

При цьому, суд вважає, що підготовка справи до розгляду в господарському суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося.

Обставини справи свідчать, що дана справа не є складною і підготовка до її розгляду не потребує аналізу великої кількості доказів, законодавства, значних затрат часу та зусиль.

Підготовка позовної заяви (згідно Акту №5 від 08.09.2020 складання позовної заяви до ФОП Шабаровського Ю.В. про стягнення заборгованості коштує 5 000,00 грн.) не вимагала від адвоката значних витрат часу, застосування спеціальних професійних навиків з правових питань. При цьому, сама позовна заява викладена на 5 аркушах, з яких лише на 2-х аркушах міститься обґрунтування позовних вимог, в яких відсутнє посилання на судову практику.

Крім того, відповідь на відзив за первісним позовом (том 1 а.с. 188-189) та відзив на зустрічну позовну заяву (том 1 а.с. 195-196) є практично ідентичними за змістом, не мають великого обсягу тексту та не містять складного аналізу судової практики.

На підставі викладеного, суд вважає, що розмір заявлених судових витрат не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів частини 5 статті 129 ГПК України з огляду на вимоги, які ставляться до адвоката, а саме, наявності у такої особи повної вищої юридичної освіти, стажу роботи в галузі права, у зв`язку з чим такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним зі складністю справи, ціною позову та виконаними адвокатом роботами, наданими послугами, витраченим часом та обсягом наданих послуг, що не відповідає критеріям розумності, справедливості, неминучості та становлять надмірний тягар для відповідача.

Відтак, беручи до уваги заперечення відповідача щодо розміру витрат на правничу допомогу, з огляду на спірні правовідносини, рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у даній справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для вирішення спору, та беручи до уваги те, що стягнення з відповідача витрат у заявленій сумі (8 000,00 грн) буде суперечити принципу розподілу таких витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу на 50% до 4 000, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокінвест Груп" про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат - задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Шабаровського Юрія Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокінвест Груп" (02068, м. Київ, вул. Урлівська, буд. 21-б, кв. 108, ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн 00 коп.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 09.03.2021.

Суддя А.М. Горплюк