РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.03.2021Справа № 910/11019/20

а позовом Акціонерного товариства "ВТБ Банк";

до Міністерства юстиції України (відповідач 1);

Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Житло-Юг" (відповідач 2);

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович (третя особа 1);

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (третя особа 2);

про визнання протиправним та скасування рішення, відновлення становища, що існувало до порушення.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивача: Павликівський В. І., адвокат, довіреність № 287 від 13.09.2020;

Від відповідача 1: Колток О. М., представник, довіреність № 37/6 від 28.12.2019;

Від відповідача 2: не з`явилися;

Від третьої особи 1: не з`явилися.

Від третьої особи 2:Кустова Т.В., представник, довіреність № 27-530/20 від 13.01.2020.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Акціонерне товариство "ВТБ Банк" з позовом до Міністерства юстиції України (відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Житло-Юг" (відповідач 2), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 02 липня 2019 року № 1996/5 "Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень", в частині пункту 2 яким скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С. П. (індексний номер 31575232 від 26.09.2016р.) про державну реєстрацію права власності в розмірі 1 (однієї) частки за ПАТ "ВТБ Банк" на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку; площею: 17,0394 га; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1, кадастровий номер: :07:004:0020; цільове призначення: для обслуговування та закінчення будівництва 1-ої черги мікрорайону "Сонячний", про що до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності номер 16588070;

- зобов`язати Міністерство Юстиції України відновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чинність запису про право власності за № 16588070, здійсненого на підставі рішення № 31575232 від 26.09.2016 року про державну реєстрацію права власності, прийнятого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем, з моменту його вчинення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2020 року ухвалено розгляд справи №910/11019/20 здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.08.2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2020 залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (третя особа 2).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2020 постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу № 910/11019/20 до судового розгляду по суті на 15.12.2020 р.

У судовому засіданні 15.12.2020 р. оголошено перерву в слуханні справи по суті до 10.02.2021 р.

У судовому засіданні 10.02.2021 р. оголошено перерву в слуханні справи по суті до 02.03.2021 р.

Представник позивача та третьої особи 2 в судовому засіданні 02.03.2021 р. позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні 02.03.2021 проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити з підстав, викладених у своїх письмових запереченнях на позовну заяву.

Відповідач 2 у судове засідання 02.03.2021 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що неявка представника відповідача 2 не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ

25.07.2008 р. між ВАТ «ВТБ Банк» та ПП «Інженерно-будівельна фірма «XXI вік-Миколаїв» укладено договір № 11 КБ/2008 про надання мультивалютної невідновлювальної відкличної кредитної лінії, на виконання умов якого Банк надав позичальнику - ПП «Інженерно-будівельна фірма XXI вік-Миколаїв» в тимчасове користування грошові кошти у сумі 350 003 830,88 російських рублів.

Відповідно до договору про заміну боржника та переведення боргу від 04.03.2010 р. № 02/КБ/2010, ПП «Інженерно-будівельна фірма «XXI вік-Миколаїв» переводить свої зобов`язання за договором про надання мультивалютної невідновлювальної відкличної кредитної лінії від 25.07.2008 р. № 11 КБ/2008, укладеним між ПП «Інженерно-будівельна фірма «XXI вік-Миколаїв» і ВАТ «ВТБ Банк» на ТОВ «Санаторний комплекс «Саки», внаслідок чого останній замінює ПП «Інженерно-будівельна фірма «XXI вік-Миколаїв» у зобов`язанні, і приймає на себе всі обов`язки ПП «Інженерно-будівельна фірма «XXI вік-Миколаїв» по кредитному договору з усіма змінами та доповненнями до нього.

З метою забезпечення виконання Позичальником - ТОВ Санаторний комплекс «САКИ» умов Кредитного договору від 25.07.2008 року за №11 КБ/2008 між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Приват-Житло-Юг» « 29» вересня 2011 року було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Марченко О.М. та зареєстрований в реєстрі за №1342. Зміни до Іпотечного договору були внесені Договором №1 про внесення змін до Іпотечного договору від 04.07.2013 року, Договором №2 про внесення змін до Іпотечного договору від 30.09.2013 року, Договором №3 про внесення змін до Іпотечного договору від 07.10.2013 року.

У зв`язку з посвідченням Іпотечного договору приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Марченко О.М. накладено заборону відчуження зазначеного в договорі майна та зареєстровано в реєстрі за №1343/13.

Відповідно до умов Іпотечного договору ТОВ «Приват-Житло-Юг» передає в іпотеку Іпотекодержателю (ПАТ «ВТБ Банк») наступне нерухоме майно: земельна ділянка, площею 17, 0394 га, кадастровий номер: :07:004:0020, що знаходиться: територія Лагерного поля в Центральному районі в м. Миколаєві, цільове призначення: для обслуговування та закінчення будівництва 1-ої черги мікрорайону «Сонячний».

Згідно розділу 6, п. 6.2.3.1 Іпотечного договору «Звернення стягнення та порядок реалізації предмета іпотеки» передбачено, що Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги в повному обсязі шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки. Здійснюється шляхом набуття права власності Іпотекодержателем на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

26 вересня 2016 року ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Ковальчука С.П. із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо предмета іпотеки за іпотечним договором від 29 вересня 2011 року № 1343/13.

26 вересня 2016 року приватний нотаріус Ковальчук С. П. прийняв Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 31575232 від 26.09.2016) яким провів державну реєстрацію права власності в розмірі 1 (однієї) частки за ПАТ «ВТБ Банк» на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку; площею: 17,0394 га; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1, кадастровий номер: :07:004:0020; цільове призначення: для обслуговування та закінчення будівництва 1-ої черги мікрорайону «Сонячний», про що до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності номер 16588070.

В червні 2019 року Голова ліквідаційної комісії (ліквідатор) ТОВ «Приват-Житло- Юг» Тихоша Д.С. звернувся до Міністерства юстиції України із скаргою в порядку ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в якій просив скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31575232, прийняте 26.09.2016 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., на підставі якого за ПАТ «ВТБ Банк» зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку; площею: 17,0394 га; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1, кадастровий номер: :07:004:0020; цільове призначення: для обслуговування та закінчення будівництва 1-ої черги мікрорайону «Сонячний».

За результатами розгляду скарги Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації 01.07.2019 було складено Висновок, згідно з яким вирішено скаргу ліквідатора ТОВ «Приват-Житло-Юг» Тихоша Д.С. задовольнити.

Як вбачається з мотивувальної частини висновку від 01.07.2019, у результаті перевірки оскаржуваного рішення Комісією було встановлено, що воно прийнято приватним нотаріусом Ковальчуком С.П. з порушенням законодавства у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно. Так, приватним нотаріусом Ковальчуком С.П. під час прийняття ним оскаржуваного рішення на порушення пункту статтей 10, 18, 24 Закону не було перевірено наявність зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно у Державному реєстрі прав, а саме не встановлено наявність зареєстрованого запису про обтяження (арешт нерухомого майна) № 16550986 всього нерухомого майна ТОВ «Приват-Житло-Юг», накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.09.2016 ВП№ 52290317. Також, приватним нотаріусом Ковальчуком С.П. порушено вимоги Порядку № 1141, оскільки ним не було зроблено пошуки відомостей з Державного реєстру прав стосовно власника земельної ділянки - ТОВ «Приват- Житло-Юг».

На підставі Висновку Комісії Міністерством юстиції України 02.07.2019 прийнято наказ № 1996/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», яким скаргу ліквідатора ТОВ «Приват-Житло-Юг» Тихоша Д.С. задоволено та вирішено скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31575232, прийняте 26.09.2016р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги AT «ВТБ Банк» вважає оскаржуваний наказ протиправним та прийнятим з порушенням визначеної законодавством процедури.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 37 Закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає скарги: на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Частиною 6 ст. 37 Закону визначено, що за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: відмову у задоволенні скарги; задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; скасування рішення про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; в-1) усунення порушень, допущених державним реєстратором, з визначенням строків для виконання наказу; тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю. Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України. У рішенні Міністерства юстиції України чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги. Рішення, прийняте за результатами розгляду скарги, надсилається скаржнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття. У разі якщо за результатами розгляду скарги Міністерством юстиції України чи його територіальними органами виявлено прийняття державними реєстраторами чи суб`єктами державної реєстрації прав рішень з порушенням законодавства, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних та/або юридичних осіб, Міністерство юстиції України, його територіальні органи вживають заходів щодо негайного повідомлення про це відповідних правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів.

Відповідно до ч. 9 ст. 37 Закону визначено, що порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 13 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції затвердженого постановою Кабінету міністрів України (чинною на момент прийняття відповідного наказу відповідач 1) за результатом розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально колегія формує висновок про те, чи: встановлено наявність порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту; підлягає скарга у сфері державної реєстрації задоволенню (в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням в якій частині) шляхом прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішень, передбачених законом.

Дослідивши висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 01.07.2019 (далі - висновок), суд дійшов висновку, що викладені у вищезазначеному висновку доводи на підставі яких відповідачем 1 видано наказ №1996/5 від 02.07.2019 є обгрунтованими та не суперечать вимогам законодавства, з огляду на наступне.

Господарським судом Миколаївської області 26.08.2015р. у справі № 915/600/15 було видано наказ, яким стягнуто з ТОВ "ПРИВАТ-ЖИТЛО-ЮГ" (54030, вул. Адмірала Макарова, 40/3, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 33084627) на користь ТОВ "ТРІАДА-ТД" (54030, вул. Адмірала Макарова, 40/3, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 34993906), грошові кошти в загальній сумі 26 994 322,38 грн, а також 73 080,00 грн. судових витрат.

09.09.2016 року вказаний наказ господарського суду пред`явлено стягувачем - ТОВ «Тріада-ТД» до примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

21.09.2016р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52290317 та Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та накладено арешт на все майно ТОВ «Приват-Житло-Юг», , у межах суми звернення стягнення 27067402,38 грн.

Згідно наявної у матеріалах справи інформаційної довідки, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 31540402 від 23.09.2016 13:23:05, державним виконавцем Мурихіним С.В., відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, 23.09.2016 р. внесений запис про арешт нерухомого майна, відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно якої обтяжується: ТОВ «Приват-Житло-Юг», , опис предмета обтяження: все нерухоме майно (номер запису про право обтяження: 16550986 (спеціальний розділ)).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державним реєстратором є нотаріус.

Пунктом 1 частини 3 вказаної статті визначено, що державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Згідно з пунктами 2, 5 частини третьої статті 10 Закону державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення, відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до нього записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

Згідно частини 2 статті 18 Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 (надалі - Порядок)

Пунктом 6 частини 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Частиною 4 статті 24 зазначеного закону передбачено, що відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі:

1) державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

2) державної реєстрації права власності на нерухоме майно з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав та перенесенням щодо такого права власності обтяження, державну реєстрацію якого проведено у спеціальному розділі Державного реєстру прав;

3) державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації відповідно до закону.

З викладеного слідує, що реєстрація права власності на нерухоме майно на підставі застереження у договорі іпотеки не підпадає під дію тих виключень, які передбачені частиною 4 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, що діяла на час прийняття нотаріусом спірного рішення).

Частиною 2 даної статті 24 Закону передбачено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Пунктом 23 Порядку № 1127 визначено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування.

Враховуючи викладене, суд погоджується з висновками Комісії від 01.07.2019, що приватним нотаріусом Ковальчуком С.П. під час прийняття ним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.09.2016 було порушено законодавства у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно, а саме не було перевірено наявність зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно у Державному реєстрі прав та не встановлено наявність зареєстрованого запису про обтяження (арешт нерухомого майна) № 16550986 всього нерухомого майна ТОВ «Приват-Житло-Юг», накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.09.2016 ВП№ 52290317.

Відповідно до п. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Згідно з протоколом № 7 Загальних зборів учасників ( засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Житло-Юг» від 13.06.2019 року ОСОБА_1 було призначено (обрано) головою ліквідаційної комісії.

З викладеного слідує, що ліквідатор товариства не міг дізнатися про порушення прав підприємства раніше моменту його призначення, а тому звернувся із відповідною скаргою (19.06.2019) у встановлений 60-денний термін.

У відповідності до п. 7 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 11285 від 25.12.15. (в редакції, чинній станом на день подання скарги та її розгляду), у разі коли встановлено порушення вимог Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги, суб`єкт розгляду скарги на підставі висновку комісії приймає мотивоване рішення про відмову у задоволенні скарги без розгляду її по суті у формі наказу.

Однак, у відповідності до наданих відповідачем матеріалів скарги, означені порушення вимог Законів були відсутні, з огляду на що комісією їх не встановлено, з огляду на що правомірно було розглянуто скаргу по суті.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав.

Позивач у своїй позовній заяві посилався на існування судового збору у справі № 915/1089/16, станом на момент подання скарги та її розгляду Комісією Міністерства юстиції України.

Судом встановлено, що ухвалою господарського суду Миколаївської області від 12.09.2018 року, залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.11.2018 року провадження у справі № 915/1089/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТРІАДА-ТД" до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича, Публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК", Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Житло-Юг", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про державну реєстрацію права власності та зобов`язання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича виключити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності в частині позовних вимог до публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК" та товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Житло-Юг" - закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Провадження у справі № 915/1089/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТРІАДА-ТД" до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича , публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК", товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Житло-Юг", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про державну реєстрацію права власності та зобов`язання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича виключити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності в частині позовних вимог до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича - закрито, оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Постанова Південно-західного апеляційного господарського суду набула чинності з моменту ії оголошення, а саме 15.11.2018 року.

Позивач у справі 915/1089/16 "ТРІАДА-ТД" звернувся із касаційною скаргою на Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду до касаційного суду, який ухвалою від 24.01.2019 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріада-ТД" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.09.2018 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.11.2018 у справі № 915/1089/16. Справу № 915/1089/16 разом із касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріада-ТД" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.09.2018 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.11.2018 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою від 30.01.2019 року Велика Палата Верховного Суду прийняла до розгляду справу № 915/1089/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріада-ТД» до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Житло-Юг», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича, третя особа - Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора; зобов`язання виключити запис з державного реєстру на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15 листопада 2018 року та ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12 вересня 2018 року.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріада-ТД» задоволено. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15 листопада 2018 року та ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12 вересня 2018 року скасувано. Справу № 915/1089/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріада-ТД» до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Житло-Юг», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора; зобов`язання виключити запис з державного реєстру направлено для продовження розгляду до Господарського суду Миколаївської області.

З викладеного слідує, що з моменту набуття чинності Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду 15.11.2018 року про закриття провадження у справі 915/1089/16 та до моменту прийняття Постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 року, саме у період звернення ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Житло-Юг" зі скаргою та її розглядом Комісією Міністерства, судовий спір між сторонами, та з тих самих предмета і підстав, що були викладені у скарзі ліквідатора, був відсутній в провадженні суду.

Частиною 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України). Відтак, саме на позивача покладається обов`язок довести обґрунтованість заявлених ним позовних вимог.

Всупереч викладеним вимогам процесуального закону позивачем не будо доведено суду за допомогою належних та допустимих доказів обставин порушення Міністерством юстиції України норм чинного законодавства під час прийняття наказу №1996/5 від 02.07.2019, а відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо його скасування.

При цьому, суд відзначає, що інші доводи та заперечення сторін не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.03.2021

Суддя О.В. Мандриченко