ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2021 р. Справа№ 910/1798/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Попікової О.В.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Костяк В.Д.

за участю представника(-ів): згідно протоколу судового засідання від 22.03.2021,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2020, повний текст якого складено 16.12.2020

у справі №910/1798/20 (суддя Гумега О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Спеціалізоване монтажне управління № 24"

до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Комерційний банк "Глобус"

про стягнення 1 888 262,96 грн,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

Приватне акціонерне товариство "Спеціалізоване монтажне управління № 24" (далі - позивач, ПРАТ "СМУ № 24") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (далі - відповідач, АТ "Укртрансгаз") в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (далі - Філія) про стягнення безпідставно набутих за рахунок ПРАТ "СМУ № 24" грошових коштів у розмірі 1 888 262,96 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскільки відповідачем на підставі Договору № від 04.07.2018 отримано від позивача виконання зобов`язання з поставки обладнання та монтажу у повному обсязі, то отримання відповідачем грошових коштів за банківською гарантією є безпідставним збагаченням відповідача за рахунок позивача, а відтак, на твердження позивача, ці кошти підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 1212 ЦК України.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 у справі №910/1798/20 позов задоволено повністю, стягнуто з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь Приватного акціонерного товариства "Спеціалізоване монтажне управління № 24" безпідставно набуті за рахунок Приватного акціонерного товариства "Спеціалізоване монтажне управління № 24" кошти у розмірі 1 888 262,96 грн (один мільйон вісімсот вісімдесят вісім тисяч двісті шістдесят дві гривні 96 коп.), судовий збір у розмірі 28 323,94 грн (двадцять вісім тисяч триста двадцять три гривні 94 коп.), 32 000,00 грн (тридцять дві тисячі гривень 00 коп) витрат на професійну правничу допомогу.

Суд виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 у справі №910/1798/20 скасувати повністю та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Скаржник наголосив на тому, що ухвалюючи рішення, суд помилково застосував положення статті 1212 ЦК України, оскільки жодних правових підстав для цього не було.

Також наголосив, що поза увагою суду та не дослідженим залишилось строки виконання робіт за договором. Тому, оскільки зобов`язання виконано неналежним чином та з простроченням у задоволенні позову слід відмовити.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2021 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Євсіков О.О., Попікова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 задоволено клопотання Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 у справі №910/1798/20. Поновлено Акціонерному товариству "Укртрансгаз" пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 у справі №910/1798/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 у справі №910/1798/20. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 22.02.2021 о 14:40 год. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 12.02.2021.Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 12.02.2021. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання є необов`язковою.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус». Повідомлено учасників справи про відкладення розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 у справі №910/1798/20 на 22.03.2021 о 15:40 год. Зобов`язано Приватне акціонерне товариство "Спеціалізоване монтажне управління № 24" у строк до 10.03.2021 копію позовної заяви з додатками, докази чого надати до суду. Зобов`язано Акціонерне товариство "Укртрансгаз" у строк до 10.03.2021 надати копію апеляційної скарги з додатками, докази чого надати до суду. Роз`яснено Акціонерному товариству «Комерційний банк «Глобус» право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі у строк до 17.03.2021. Встановлено Акціонерному товариству «Комерційний банк «Глобус» строк для надання письмових пояснень по суті спору в письмовій формі до 17.03.2021. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Позивач у відзиві зазначає, що оскаржене рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Явка представників сторін.

В судове засідання від 22.03.2021 з`явилися позивач та відповідач.

Представник третьої особи не з`явився, про час та місце судового засідання належним чином повідомлений у відповідності до ст. 120, 242 ГПК України, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, зокрема залучені поштові повідомлення.

Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання - 22.03.2021 - від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом апеляційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у цьому судовому засіданні.

Беручи до уваги те, що суд апеляційної інстанції не визнавав участь учасників справи обов`язковою, учасники належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, а також з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, необхідності забезпечення захисту здоров`я учасників судового процесу і співробітників суду та з урахуванням рекомендацій уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з огляду на наявність достатніх у матеріалах справи доказів для вирішення даної справи, колегія суддів дійшла до висновку про можливість здійснення апеляційного перегляду оскарженого рішення за наявними матеріалами справи.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представника позивача та відповідача, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржене рішення у даній справі залишити без змін, виходячи з наступного.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

04.07.2018 між АТ "Укртрансгаз" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" АТ "Укртрансгаз" (замовник) та ПРАТ "СМУ №24" (підрядник) укладено Договір № (далі - Договір або Договір № від 04.07.2018), відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик власними та залученими силами і засобами виконати роботи, відповідно до умов цього Договору "Будівництво технологічної перемички між магістральними газопроводами Єлець-Кременчук-Кривий Ріг та Єлець-Курськ-Диканька в Сумському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів" (Будівельні роботи та поточний ремонт) (далі - роботи), в повному обсязі відповідно до вимог чинних нормативних документів, проектної, технічної та кошторисної документації, а замовник зобов`язується на умовах Договору прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість.

Згідно з п. 1.2 Договору місцем виконання робіт є: Сумське ЛВУМГ: Лебединський район, Сумської обл. Склад, обсяги та вартість робіт, що доручаються до виконання підрядником, визначені Кошторисною документацією, яка є невід`ємною частиною Договору (Додаток №1)

Відповідно до п. 2.1 ціна Договору становить 37 765 259,12 грн, в т.ч. ПДВ.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що передбачені Договором роботи підрядник виконує із своїх матеріалів, а також обладнання, поставку якого, як і початок виконання робіт за Договором підрядник здійснює після отримання від замовника відповідного письмового розпорядження (дозволу) на початок виконання робіт. Підрядник в рамках виконання Договору зобов`язаний поставити обладнання згідно Специфікації (Додаток № 3), яка є невід`ємною частиною Договору.

28.01.2019 між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, згідно якої, у зв`язку із виявленням технічної помилки (описки) в позиції 29 Специфікації (Блок бокс операторної з САК (поставки UAB TANIER) (Додаток № 3) до Договору, викладено Специфікацію (Додаток № 3) до Договору в новій редакції, яка є невід`ємною частиною цієї Додаткової угоди. Інші умови Договору, не порушені цією Додатковою угодою, залишено без змін (п. 1, 2 Додаткової угоди № 1 до Договору).

Відповідно до п. 3.3 Договору підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 180 календарних днів з дати отримання від замовника письмового розпорядження (дозволу) на початок виконання робіт та виконати роботи з обов`язковим дотриманням погодженого із замовником Графіку виконання робіт, який є невід`ємною частиною Договору (Додаток № 2).

Пунктом 3.7 Договору передбачено, що підрядник поставляє обладнання згідно Специфікації (Додаток № 3).

Отже, перелік видів робіт, які мали виконуватися, та перелік видів обладнання, яке мало передаватися, за Договором визначено у Додатках, а саме у Додатку № 2 "Графік виконання робіт поставки обладнання по об`єкту: "Будівництво технологічної перемички між магістральними газопроводами Єлець-Кременчук-Кривий Рік та Єлець-Курськ-Диканька в Сумському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів (Будівельні роботи та поточний ремонт) " та у Додатку № 3 "Специфікація поставки обладнання по об`єкту: "Будівництво технологічної перемички між магістральними газопроводами Єлець-Кременчук-Кривий Ріг та Єлець- Курськ-Диканька в Сумському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів (Будівельні роботи та поточний ремонт)".

Пунктом 3.8 Договору встановлено, що в момент передачі обладнання підрядник зобов`язаний надати замовнику: видаткову накладну на обладнання; податкову накладну, оформлену відповідно до умов пунктів 6.5, 6.7 розділу 6 Договору, а також статті 201 Податкового кодексу України; товарно-транспортну накладну.

Приймання обладнання по кількості проводиться по видатковій накладній підрядника (п. 3.9 Договору).

Приймання обладнання за якістю проводиться в точній відповідності з держстандартами, іншими обов`язковими для сторін правилами, а також по супровідних документах, що засвідчують якість обладнання, а саме: належний документ, встановлений законодавством та іншими нормативно-правовими актами України, що підтверджує якість обладнання. У разі відсутності зазначеного документа замовник має право не приймати поставлене обладнання, а у випадку прийняття складається акт про фактичну якість обладнання, де вказуються якісні показники обладнання. Акт про фактичну якість обладнання має бути підписаний уповноваженими представниками сторін (п. 3.10 Договору).

Передача в монтаж оприбуткованого замовником обладнання підряднику оформлюється актом передачі обладнання в монтаж (п. 3.12 Договору).

Після закінчення виконання робіт підрядник передає замовнику змонтоване обладнання, шляхом оформлення акту здачі змонтованого обладнання (п. 3.16 Договору).

Порядок приймання робіт узгоджений сторонами у пунктах 5.1 - 5.5 Договору, зокрема узгоджено, що:

- після одержання повідомлення підрядника про готовність до здачі виконаних робіт замовник зобов`язаний розпочати їх приймання протягом 3 (трьох) робочих днів (п. 5.1 Договору);

- здавання-приймання виконаних робіт після їх закінчення здійснюється у відповідності з чинним порядком і оформлюється актом виконаних робіт (форма КБ-2в) (п. 5.2 Договору);

- у разі виявлення в процесі виконання робіт недоліків (дефектів), допущених з вини підрядника, він у визначений замовником строк зобов`язаний усунути їх і повторно повідомити замовника про готовність до здачі робіт (п. 5.4 Договору).

Оплата за виконані роботи та поставлене обладнання здійснюється проміжними платежами на підставі актів виконаних робіт за формами акту приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт КБ-3 в строк не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дати їх підписання уповноваженими представниками сторін (п. 6.1 Договору).

Відповідно до п. 12.1 Договір набирає чинності з моменту його укладання і діє до 29.11.2019. Закінчення Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору.

Відповідно до пунктів 10.1, 10.2 Договору забезпеченням виконання обов`язків підрядника за цим Договором є банківська гарантія (далі - Гарантія). Підрядник зобов`язаний надати забезпечення виконання цього Договору у вигляді Гарантії у розмірі, що становить 5% від вартості цього Договору в сумі 1 888 262,96 грн.

Згідно з пунктом 10.3 Договору належним виконанням зобов`язання підрядника щодо надання забезпечення виконання Договору є надання підрядником замовнику не пізніше дати укладання цього Договору оригіналу Гарантії, яка за формою та змістом має відповідати вимогам, зазначеним в додатку №7 до тендерної документації згідно предмету закупівлі "Будівництво технологічної перемички між магістральними газопроводами Єлець-Кременчук-Кривий Ріг та Єлець-Курськ-Диканька в Сумському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів (Будівельні роботи та поточний ремонт)" оголошення №UA-2018-04-13-000058-а.

Термін дії Гарантії - до 30.12.2019 включно (п. 10.4 Договору).

Згідно з п. 10.7 Договору встановлено, що у разі невиконання (неналежного виконання) підрядником своїх зобов`язань за цим Договором замовник має право одержати задоволення своїх вимог, передбачених умовами цього Договору та чинним законодавством України, на умовах визначених Гарантією.

Відповідно до п. 10.8 Договору замовник повинен повернути Гарантію гаранту протягом п`яти банківських днів з дня настання підстави (у залежності від того, яка з цих підстав настане раніше) для повернення забезпечення виконання цього Договору, у разі:

-належного виконання підрядником своїх зобов`язань за цим Договором;

- визнання судом результатів процедури закупівлі або цього Договору недійсними та у випадках, передбачених ст. 37 Закону України "Про публічні закупівлі" №992-VIII від 25.12.2015;

- закінчення терміну дії Гарантії, на який вона видана.

На виконання вимог пунктів 10.1, 10.2 Договору, між ПРАТ "СМУ №24" (далі - принципал) та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "ГЛОБУС", яке в подальшому було перейменоване у Акціонерне товариство "Комерційний банк "ГЛОБУС" (далі - банк-гарант або гарант, АТ "КБ "ГЛОБУС"), було укладено Договір про надання гарантії №9783/ЮГ від 25.06.2018, відповідно до п. 1.1 якого встановлено, що даний договір регулює правовідносини сторін щодо надання банком-гарантом гарантії виконання договору з метою забезпечення належного виконання принципалом умов Договору, що буде укладений між ПРАТ "СМУ № 24" (принципал) та АТ "Укртрансгаз", філією "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" (бенефіціар), на підставі Протоколу засідання Тендерного комітету № Р2018-002/4/2 від 14 червня 2018 року та на підставі Договору, що буде укладений згідно проведеного тендеру (UA-2018-04-13-000058-а) на закупівлю робіт: "Будівництво технологічної перемички між магістральними газопроводами ЄлецьКременчук-Кривий Ріг та Єлець-Курськ-Диканька в Сумському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів (Будівельні роботи та поточний ремонт). Коди відповідних класифікаторів предмета закупівлі 45000000-7" (далі - Основне зобов`язання).

Згідно умов наведеного договору визначено, що гарантійним випадком є невиконання принципалом перед бенефіціаром своїх обов`язків, пов`язаних з виконанням умов Основного зобов`язання, а саме: Не виконання або неналежне виконання принципалом: "Будівництво технологічної перемички між магістральними газопроводами ЄлецьКременчук-Кривий Ріг та Єлець-Курськ-Диканька в Сумському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів (Будівельні роботи та поточний ремонт). Коди відповідних класифікаторів предмета закупівлі 45000000-7" відповідно до Основного зобов`язання.

Відповідно до змісту Банківської гарантії № 9783 від 25.06.2018 (далі також - Банківська гарантія) ця Гарантія забезпечує виконання принципалом Договору № від 04.07.2018.

Відповідно до умов Банківської гарантії: Гарант надає бенефіціару безвідкличну та безумовну гарантію (далі - Гарантія) та приймає на себе безвідкличне і безумовне зобов`язання сплатити бенефіціару суму в розмірі 1 888 262,96 грн протягом п`яти банківських днів після одержання письмової вимоги бенефіціара, без необхідності для бенефіціара обґрунтувати свою вимогу, без подання будь-яких інших документів, крім вимоги, або виконання будь-яких інших умов.

Вимога бенефіціара про здійснення виплати має бути виписана на бланку бенефіціара та має містити: посилання на номер і дату Гарантії; повідомлення про невиконання/неналежне виконання принципалом (ПРАТ "СМУ № 24") зобов`язань за Договором, забезпечених Гарантією; підписи уповноважених осіб бенефіціара та відбиток печатки бенефіціара; платіжні реквізити для перерахування суми, що вимагається за Гарантією.

Виплата здійснюється шляхом перерахування суми Гарантії на розрахунковий рахунок бенефіціара, зазначений у вимозі.

Усі платежі на користь бенефіціара повинні бути виконанні гарантом незалежно від будь-якиx заперечень принципала або будь-якої третьої особи та виконані таким чином, щоб податки, збори, комісійні винагороди банків та будь-які утримання не стягувалися за рахунок бенефіціара.

Гарантія є безумовною та чинною на умовах, встановлених у Договорі про надання гарантії №9783/ЮГ від 25.06.2018 та діє до 30 грудня 2019 року включно, і будь-яка вимога за Гарантією має бути отримана гарантом не пізніше 17:00 год за Київським часом цієї дати; після 17:00 год 30 грудня 2019 Гарантія припиняє свою дію.

03.12.2019 АТ "Укртрансгаз" направило гаранту (АТ "КБ "ГЛОБУС") письмову вимогу за Банківською гарантією щодо забезпечення виконання Договору, а саме: сплатити протягом 5 банківських днів грошові кошти в розмірі 1 888 262,96 грн. У зазначеній письмовій вимозі було повідомлено гаранта про неналежне виконання ПРАТ "СМУ № 24" своїх зобов`язання за Договором № від 04.07.2018, забезпечених Банківською гарантією, а саме: порушення ним строків виконання передбачених Графіком виконання робіт (Додаток № 2 до Договору).

Листом №1-10641 від 13.12.2019 АТ "КБ "ГЛОБУС" звернулось до ПРАТ "СМУ № 24" з проханням перерахувати грошове покриття в сумі 1 888 262,96 грн для здійснення АТ "КБ "ГЛОБУС" платежу на користь бенефіціару (АТ "Укртрансгаз") за отриманою від останнього вимогою.

16.12.2019 ПРАТ "СМУ № 24" перерахувало АТ "КБ "ГЛОБУС" грошові кошти у розмірі 1 888 262,96 грн.

21.12.2019 АТ "КБ "ГЛОБУС" було здійснено виплату за Банківською гарантією на користь бенефіціара у розмірі 1 888 262,96 грн.

Звертаючись із даним позовом, ПРАТ "СМУ № 24" (позивач) стверджує, що ним не було порушено зобов`язання за укладеним з АТ "Укртрансгаз" в особі Філії Договором № від 04.07.2018, як щодо поставки обладнання - "Блок бокс операторної з САК" у кількості 1 шт. (призначений для встановлення обладнання: шафа управління (САУ ГРС), головний розподільчий щит електроенергії (ШО), шафи обліку газу (ШУЧ), джерело безперебійного живлення, система регулювання тиску та витрат, додаткових систем замовника, вартістю 3 400 000,00 (без ПДВ), так і щодо його монтажу.

Позивач вважає, що оскільки зобов`язання за Договором були виконані позивачем належним чином, то підстави для направлення АТ "Укртрансгаз" (відповідачем) вимоги до гаранта (АТ "КБ "ГЛОБУС") щодо сплати банківської гарантії були відсутні.

За таких обставин, на думку позивача, отримання відповідачем грошових коштів за банківською гарантією є безпідставним збагаченням відповідача за рахунок позивача, а відтак, ці кошти підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 1212 ЦК України.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Спір у даній справі виник з приводу наявності чи відсутності правових підстав для стягнення з відповідача суми банківської гарантії у розмірі 1 888 262,96 грн, які він кваліфікує як безпідставно отриманні кошти з посиланням на положення ст. 1212 ЦК України.

ПРАТ "СМУ № 24" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до АТ "Укртрансгаз" (відповідача) в особі Філії з вимогами про стягнення з відповідача безпідставно набутих за рахунок ПРАТ "СМУ № 24" грошових коштів у розмірі 1 888 262,96 грн.

Суд зазначає, що укладений між сторонами Договір № від 04.07.2018 за своєю правовою природою договір є змішаним та містить елементи договору поставки та договору будівельного підряду.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509, Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1). До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2).

Приписами ст. 875 ЦК України встановлено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (ч. 1). Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта (ч. 2). До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно статті 877 ЦК України підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду (ч. 1). Договором будівельного підряду мають бути визначені склад і зміст проектно-кошторисної документації, а також має бути визначено, яка із сторін і в який строк зобов`язана надати відповідну документацію (ч. 2).

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як свідчать матеріали справи, у письмовій вимозі за Банківською гарантією № 9783 від 25.06.2018 щодо забезпечення виконання Договору, направленій відповідачем гаранту 03.12.2019, відповідачем було повідомлено гаранта про неналежне виконання принципалом (ПРАТ "СМУ № 24") своїх зобов`язання за Договором № від 04.07.2018, забезпечених Банківською гарантією № 9783 від 25.06.2018, а саме: порушення ним строків виконання передбачених Графіком виконання робіт (Додаток № 2 до Договору). При цьому відповідачем не було конкретизовано, про порушення строків виконання яких саме робіт, передбачених Графіком виконання робіт, йдеться.

У відповіді на адвокатський запит № 21/0120-01аз від 21.01.2020, відповідач листом № 1001ВИХ-20-509 від 29.01.2020 (а.с. 132-133 т. 1) повідомив позивача, що вимога за Банківською гарантією № 9783 від 25.06.2018 була направлена ним гаранту у зв`язку з порушенням ПРАТ "СМУ № 24" наступного зобов`язання за Договором: "В процесі підготовки "Блок бокс операторної з САК" до прийняття на склад, Сумським ЛВУМГ разом з підрядником велася робота з усунення зауважень щодо поставленого обладнання, яке входить до комплекту постачання згідно паспорту.

В ході здійснення технічного нагляду в процесі виконання робіт виявлено ряд зауважень, перелік яких було направлено підряднику, однак зауваження усунуті не були. Комісія Сумського ЛВУМГ ТОВ "ОГТСУ" не підписувала Акт за кількістю та якістю змонтованого обладнання "Блок бокс операторної з САК". Відповідні зауваження не були усунуті, про що неодноразово повідомлялося підряднику". Разом з цим, лист відповідача не містив зазначення, які саме були зауваження до поставленого позивачем обладнання та які саме зауваження були виявлені в ході здійснення технічного нагляду в процесі виконання робіт.

Отже, доведенню при вирішенні спору у даній справі підлягають обставини невиконання або неналежного виконання позивачем зобов`язання за Договором № від 04.07.2018 щодо поставки та монтажу обладнання - "Блок бокс операторної з САК".

Згідно з п. 3.9 Договору приймання обладнання по кількості проводиться по видатковій накладній підрядника.

Відповідно до наявних в матеріалах справи видаткової накладної № 29 від 27.05.2019 (а.с. 120 т. 1), яка підписана уповноваженими представниками та скріплена печатками сторін, та товарно-транспортної накладної №Р29 від 27.05.2019 (а.с. 121 т. 1) підтверджується факт поставки позивачем відповідачу обладнання за Договором - Блок бокс операторної з САК у кількості 1 шт., ціна без ПДВ 3 400 000,00 грн, ціна з ПДВ 4 080 000,00 грн.

Також, в матеріалах справи наявний Акт приймання продукції (товарів) за кількістю та якістю, складений в м. Суми 27.05.2019 (а.с. 123-124 т. 1), яким підтверджується, що отримане від ПРАТ "СМУ № 24" згідно Договору обладнання - Блок бокс операторної з САК у кількості 1 шт. перевірено по кількості, комплектності та якості згідно Інструкції П-6 і П-7, недоліки та зауваження відсутні.

Відповідно до п. 3.12 Договору передача в монтаж оприбуткованого замовником обладнання підряднику оформлюється актом передачі обладнання в монтаж.

На виконання вказаного пункту Договору сторонами складено Акт приймання-передачі устаткування до монтажу № від 27.05.2019 (а.с 119 т. 1).

Отже, наведеними доказами підтверджується факт поставки позивачем відповідачу обладнання за Договором - Блок бокс операторної з САК у кількості 1 шт., вартістю 4 080 000,00 грн з ПДВ, та прийняття відповідачем цього обладнання за кількістю та якістю без зауважень.

При розгляді даної справи судом також враховано, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/1930/20 за позовом ПРАТ "Спеціалізоване монтажне управління № 24" до АТ "Укртрансгаз" про стягнення 4 093 716,78 грн, до набрання законної сили судовим рішенням у якій було зупинено провадження у даній справі № 910/1798/20.

Предметом судового розгляду у даній справі № 910/1798/20 є вимога позивача про стягнення з відповідача безпідставно набутих за рахунок позивача грошових коштів у розмірі 1 888 262,96 грн.

Доведенню при вирішенні спору у справі № 910/1798/20 підлягають обставини щодо виконання позивачем зобов`язання за Договором № від 04.07.2018 щодо поставки та монтажу обладнання - "Блок бокс операторної з САК" та, у зв`язку з цим, наявності або відсутності у відповідача підстав для звернення до гаранта для виплати суми банківської гарантії.

Предметом позову у справі № 910/1930/20 було стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 4 093 716,78 грн на підставі Договору № від 04.07.2018 внаслідок порушення відповідачем умов наведеного договору в частині повної та своєчасної оплати за поставлене позивачем обладнання та виконані роботи.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 у справі № 910/1930/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2020, що набрало законної сили 20.10.2020, позовні вимоги ПРАТ "Спеціалізоване монтажне управління № 24" задоволено частково, стягнуто з АТ "Укртрансгаз" на користь ПРАТ "Спеціалізоване монтажне управління № 24" суму заборгованості у розмірі 4 080 000,00 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 61200,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми заборгованості за поставлений товар (блок-бокс операторної САК) у розмірі 4 080 000,00 грн, суд встановив, що поставка обладнання була здійснена позивачем в повному обсязі, продукція перевірена по кількості, комплектності та якості, отже свої обов`язки по поставці обладнання позивач виконав в повному обсязі.

Відмовляючи в іншій частині позовних вимог, суд виходив з того, що "враховуючи, що графік виконання робіт, узгоджений сторонами при укладанні Договору, не містив конкретних етапів виконання робіт…, змін до Договору в цій частині сторони не вносили, а тому суд не може встановити правомірність проведення позивачем робіт з урахуванням предмету Договору". При цьому суд встановив, що у Додатках № 1, № 2 до Договору не передбачено таких робіт, як пусконалагоджувальні роботи.

Враховуючи норм ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/1930/20, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді даної справи № 910/1798/20, у якій беруть участь вказані особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другою сторони від підписання акта визнані судом обгрунтованими.

20.06.2019 позивачем були надані відповідачу для підписання Акт №29 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2019 (форма № КБ-2в) та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2019 (форма КБ-3), однак у зв`язку із завантаженням відповідача терміни їх підписання були перенесені на 26.06.2019 року.

26.06.2019 позивач (підрядник) направив відповідачу (замовнику) лист № 287 від 26.06.2019 (а.с. 125 т. 1), у якому зазначив, що 20.06.2019 ним були надані замовнику об`єми та акти виконаних робіт за формою КБ-2в, КБ-3 для підписання, однак у зв`язку з великим завантаження замовника терміни підписання робіт були перенесені замовником на 26.06.2019, тому просив замовника підписати акти виконаних робіт або вказати причину їх не підписання.

Наведений лист позивача був залишений відповідачем без відповіді.

За таких обставин Акт №29 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2019 (форма № КБ-2в) та Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2019 (форма КБ-3), а також Акт № 25 (прийняття змонтованого обладнання (Блок-бокс 3000х6000) (а.с. 84-89 т. 1), були підписані позивачем у порядку ч. 4 ст. 882 ЦК України. Позивачем на цих документах було відзначено, що замовник відмовляється від їх підписання без зазначення причин.

Згідно зазначеної Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2019 вбачається, що вартість виконаних будівельних робіт становила 13 716,78 грн (з ПДВ), вартість змонтованого устаткування - 4 080 000,00 грн (з ПДВ). При цьому вартість будівельних робіт була вказана саме щодо "Вузол редукування газу".

Судом досліджено, що виконання таких робіт як "Вузол редукування газу" у травні та червні 2019 передбачалось скоригованим Графіком виконання робіт по об`єкту: "Будівництво технологічної перемички між магістральними газопроводами "Єлець-Кременчук-Кривий Ріг" та "Єлець-Курськ-Диканька" в Сумському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів (Будівельні роботи та поточний ремонт)", підписаним уповноваженими представниками сторін (а.с. 226, 228 т. 1).

Згідно з ч. 6 ст. 882 ЦК України, замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Пунктом 5.4 Договору передбачено, що у разі виявлення в процесі виконання робіт недоліків (дефектів), допущених з вини підрядника, він у визначений замовником строк зобов`язаний усунути їх і повторно повідомити замовника про готовність до здачі робіт.

В матеріалах справи відсутні листи відповідача про недоліки саме робіт та обладнання, зазначених позивачем у Акті №29 приймання виконаних будівельних робіт та Довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2019, а рівно, листи, в яких би відповідач визначив строк на усунення недоліків цих робіт та обладнання.

Тобто, відповідач не навів обгрунтованих мотивів для не підписання ним Акту №29 приймання виконаних будівельних робіт та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2019.

Враховуючи означені обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що роботи були виконані та обладнання було поставлене, а відтак невиконання зобов`язань, як вид порушення зобов`язань відповідно до ст. 610 ЦК України за Договором № від 04.07.2018 не відбулось.

Таким чином, підлягає дослідженню, чи мав місце інший вид порушення зобов`язань за ст. 610 ЦК України, а саме неналежне виконання зобов`язань підрядником (ПРАТ "СМУ № 24"), тобто виконання робіт у травні і червні 2019 з недоліками, які б давали право замовнику не приймати такі роботи.

З цього приводу судом досліджено, що відповідно до листа № 277 від 24.06.2019 (а.с. 199 т. 1) ПРАТ "СМУ № 24" звернулось до Філії Оператор "ГТС України" з проханням погодити кошториси для проведення пусконалагоджувальних робіт. В подальшому, виправлений кошторис ПРАТ "СМУ № 24" листом № 296 від 01.07.2019 (а.с. 200 т. 1) було направлено Філії Оператор "ГТС України".

Листом № 910/11-01 від 03.07.2019 (а.с. 188 т. 1) Сумське ЛВУМГ звернулось до ПРАТ "СМУ № 24" з проханням приступити до проведення пусконалагоджувальних робіт (далі - ПНР) та закінчити роботи з благоустрою.

Листом № 313 від 10.07.2019 (а.с. 12 т. 2) ПРАТ "СМУ № 24" повідомило замовника, що приступає до проведення пусконалагоджувальних робіт.

Проведення пусконалагоджувальних робіт (ПНР) підтверджується з огляду на зміст листів замовника № 2013ВН-19-35 від 29.07.2019, № 2013ВН-19-54 від 27.08.2019 (а.с. 206-207, 209-210 т. 1), які були направлені підряднику з переліком проблемних питань, які виникли під час проведення ПНР.

З аналізу наведеного листування замовника випливає, що зауваження, які були вказані замовником за Договором № від 04.07.2018, стосувались пусконалагоджувальних робіт та випробувань вже змонтованого та встановленого обладнання.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 у справі № 910/1930/20 встановлено, що у Додатках № 1 (Кошторисна документація), № 2 (Графік виконання робіт) до Договору не передбачено таких робіт, як пусконалагоджувальні роботи. Зазначені обставин в силу приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України не доказуються при розгляді даної справи № 910/1798/20, у якій беруть участь вказані особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Крім того, при розгляді даної справи № 910/1798/20 судом встановлено, що листом № 27 від 23.01.2020 (а.с. 189-190 т. 1) позивач повідомляв відповідача, що пусконалагоджувальні роботи не являються предметом Договору № від 04.07.2018 з додатками та існує необхідність у внесенні відповідних змін до його умов щодо закріплення такого окремого етапу робіт як ПНР, пропонував надати ПРАТ "СМУ № 24" проект додаткової угоди про внесення змін до Договору в частині виконання ПНР.

Судом встановлено, що в Акті № 29 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2019 та Довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2019 (а.с 84-85, 87-89 т. 1) відсутня вказівка на пусконалагоджувальні роботи: фактично лише зазначаються будівельні роботи ("4. Вузол редукування газу") на суму 13 716,78 грн (з ПДВ), а також окремим рядком - вартість змонтованого устаткування (Блок-бокс САУ) на суму 4 080 000,00 грн (з ПДВ).

Пусконалагоджувальні роботи є наступним етапом виконання робіт і їх початок неможливий без виконання зобов`язання з монтажу обладнання. Тоді як за змістом листа відповідача № 1001ВИХ-20-509 від 29.01.2020 (а.с. 132-133 т. 1) вбачається, що підставою для направлення ним вимоги гаранту стало порушення позивачем зобов`язань саме з монтажу обладнання "Блок-бокс операторної з САК", на чому також наголошував відповідач під час розгляду справи.

За таких обставин, на дату пред`явлення AT "Укртрансгаз" до сплати Банківської гарантії (03.12.2019) зобов`язання ПРАТ "СМУ № 24" щодо монтажу обладнання "Блок-бокс операторної з САК" за Договором були виконаними. Належні та допустимі докази невиконання чи неналежного виконання позивачем такого зобов`язання відповідачем суду не надано.

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції правомірно відхилено посилання AT "Укртрансгаз" на те, що "в ході здійснення технічного нагляду в процесі виконання робіт виявлено ряд зауважень, перелік яких було направлено підряднику, однак зауваження усунуті не були", "про що неодноразово повідомлялось Підряднику", зазначене у листі АТ "Укртрансгаз" № 1001ВИХ-20-509 від 29.01.2020 (а.с. 132-133 т. 1), оскільки ці аргументи не відповідають встановленим судом обставинам даної справи.

Відповідач як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду справи наголошував про порушення позивачем умов Договору № від 04.07.2018 в частині строків монтажу поставленого обладнання. Відповідач аргументував свою позицію тим, що з 27.05.2019 (дати передачі устаткування до монтажу підряднику по Акту приймання-передачі № від 27.05.2019) до 15.07.2019 виконавець роботи з технологічним обладнанням не проводив, відповідні працівники на об`єкті будівництва були відсутні; про необхідність дотримання графіку виконання робіт за Договором відповідач неодноразово наголошував своїми листами №757/16-03 від 31.05.2019, №781/11-03 від 05.06.2019, №917/01-01 від 08.07.2019; в період з 16 по 26 липня 2019 в процесі проведення робіт після подачі електричного живлення на системи "Блок - бокс операторної з САК" підрядник отримав перелік зауважень по обладнанню (листи №2013ВН-19-35 від 29.07.2019, №2013ВН-19-54 від 27.08.2019, №2013ВН-19-66 від 03.09.2019), що не давало права закриття актів виконаних робіт та акту прийняття змонтованого обладнання; в період до 21.10.2019 роботи з монтажу технологічного обладнання позивач не проводив, відповідні працівники на об`єкті будівництва були відсутні; дотепер не усунуті зауваження, про які повідомлено позивача листом від 03.02.2020 №2013ВН-20-19.

Наведеним запереченням відповідача надано вірну правову оцінку судом першої інстанції та не прийнято їх до уваги, з огляду на таке.

Враховуючи, що предметом Договору № від 04.07.2018 є, зокрема, роботи з монтажу обладнання, то недоліки (дефекти), які могли б перешкодити прийманню виконаних робіт, повинні стосуватися саме монтажу.

Визначення монтажу (монтування) наведене в ДСТУ 2391:2010 "Система технологічної документації. Терміни та визначення основних понять" - установлювання виробу чи його складових частин на місці використання (п. 9.2.20).

Склад робіт з монтажу визначені у ДБН Д.2.2-25-99 "Магістральні і промислові трубопроводи газа- та нафтопродуктів" Розділ 2.30 "Будинки для нафтоперекачувальних і компресорних станцій на магістральних трубопроводах, нафтових і газових промислах" Група 64 "Встановлення будинків із блок-боксів": "1. Розпакування, огляд, розконсервування блок-боксів на накопичувальному майданчику і доставка їх до місця установки. 2. Встановлення та збирання блок-боксів в проектне положення з вивірянням і закріпленням на фундаментах. 3. Установка панелей покриття в проектне положення або пристрій суцільної покрівлі з профільованого настилу. 4. Установка добірних панелей. 5. Приварка сталевих пластин з`єднання блок-боксів. 6. Утеплення стиків сполук між блок-боксами. 7. Встановлення дефлекторів. 8. Монтаж і випробування трубопроводів і повітропроводів в блок-боксах. 9. Пристрій перегородок в окремих боксах. 10. Олійне забарвлення окремих місць після зварювальних і монтажних робіт".

Згідно визначень в ДСТУ 2391:2010 "Система технологічної документації. Терміни та визначення основних понять", технологічне налагоджування - підготовлювання технологічного устаткован ня та технологічної оснастки до виконання технопогічної операції (п. А1.10); підналагоджування - додаткове налагоджування технологічного устатковання та/чи технологічної оснастки під час виконування технологічної операції для відновлювання значень параметрів, досягнутих технологічним налагоджуванням (п. А1.11).

За теоретичним розумінням пусконалагомджувальні робомти є ключовим етапом введення змонтованого обладнання у безпечну експлуатацію. Вони включають в себе перевірку, налаштування і випробовування обладнання з метою забезпечення усіх параметрів і режимів, заданих проектом. Ці роботи є експертною оцінкою виконаних монтажних робіт.

Як зазначив відповідач, зауваження у нього виникли в процесі проведення робіт після подачі живлення на системи "Блок-боксу операторної з САК".

Подача живлення можлива лише після проведення належним чином монтажних робіт та при виконанні пусконалагоджувальних робіт (ПНР).

Судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача було направлено лист № 277 від 24.06.2019 "Щодо погодження кошторисів по ПНР", лист № 296 від 01.07.2019 "Щодо погодження кошторисів по ПНР", лист № 313 від 10.07.2019 "Щодо проведення ПНР обладнання", лист № 27 від 23.01.2020 про необхідність внесення змін до Договору в частині виконання ПНР. Листом № 90/11-01 від 03.07.2019 відповідач звернувся до позивача з проханням приступити до проведення ПНР та закінчити роботи з благоустрою.

Наведені докази у сукупності свідчать, що відповідачем були фактично прийняті обладнання та роботи з його монтажу за Договором № від 04.07.2018.

Разом з тим, суд першої інстанції доцільно акцентував, що відповідачем жодними належними та допустимими доказами у розумінні ст. 76, 77 ГПК України не доведено, що його зауваження до виконаних позивачем робіт стосувались відносин сторін в межах Договору № від 04.07.2018 та безпосередньо робіт з монтажу, які було виконано ПРАТ "СМУ № 24".

Більш того, листи №757/16-03 від 31.05.2019, №781/11-03 від 05.06.2019, №917/01-01 від 08.07.2019, № 2013ВН-19-66 від 03.09.2019, на які відповідач посилався у відзиві на позовну заяву, останнім до відзиву не додано. Фактично до відзиву на позовну заяву в якості додатку відповідачем зазначено та додано лише копію довіреності представника.

Разом з цим, відповідно до приписів статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частинами 1, 3 статті 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 165 ГПК України до відзиву додаються докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

Зважаючи на викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновокм місцевого господарського суду, що зобов`язання за забезпечуваним Договором № від 04.07.2018, укладеним між АТ "Укртрансгаз" та ПРАТ "СМУ № 24", на момент пред`явлення до сплати Банківської гарантії №9783 від 25.06.2018, було належним чином виконаним позивачем (ПРАТ "СМУ № 24"), а, відтак, порушення зобов`язання, забезпеченого Банківською гарантії на момент пред`явлення такої гарантії до виконання відповідачем (АТ "Укртрансгаз") не існувало.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/1930/20 не встановлено обставин невиконання ПРАТ "СМУ № 24" робіт з монтажу обладнання "Блок-бокс операторної з САК".

Натомість, як вбачається з інформації, викладеної у листі-відповіді АТ "Укртрансгаз" № 1001ВИХ-20-509 від 29.01.2020 (а.с. 132-133 т. 1), 03.12.2019 АТ "Укртрансгаз" звернулось до гаранта (АТ "КБ "ГЛОБУС") з письмовою вимогою сплатити протягом 5 банківських днів грошові кошти (суму гарантії) в розмірі 1888 262,96 грн, посилаючись на неналежне виконання принципалом (ПРАТ "СМУ № 24") своїх зобов`язань за Договором № від 04.07.2018, забезпечених Банківською гарантією.

В свою чергу, АТ "КБ "ГЛОБУС" листом № 1-10641 від 13.12.2019 (а.с. 139 т. 1) звернулося до ПРАТ "СМУ № 24" (позивача) з проханням перерахувати грошове покриття за Гарантією в сумі 1 888 262,96 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що 16.12.2019 позивачем перераховано АТ "КБ "ГЛОБУС" грошові кошти у розмірі 1 888 262,96 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 56 від 16.12.2019 (а.с. 140 т. 1).

21.12.2019 АТ "КБ "ГЛОБУС" було здійснено виплату за Банківською гарантією № 9783 від 25.06.2018 на користь бенефіціара у розмірі 1 888 262,96 грн, що підтверджується листом АТ "КБ "ГЛОБУС" № 1-426 від 03.02.2020 (а.с. 143 т. 1), листом АТ "Укртрансгаз" № 1001ВИХ-20-509 від 29.01.2020 (а.с. 132-133 т. 1).

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ст. 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше (ч. 1, 2 ст. 561 ЦК України).

Відповідно до ст. 200 Господарського кодексу України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони. Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень. До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Отже, гарантія - це односторонній правочин, змістом якого є обов`язок гаранта сплатити кредитору-беніфеціару грошову суму відповідно до умов гарантії у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Відповідно до ч. 1 ст. 563 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Зі змісту наведених положень законодавства слідує, що обов`язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умов порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією.

З огляду на відсутність порушення (невиконання чи неналежного виконання) зобов`язання ПРАТ "СМУ № 24" за Договором № від 04.07.2018, суд доходить висновку, що у АТ "Укртрансгаз", яке виступає бенефіціаром за Банківською гарантією № 9783 від 25.06.2018 та замовником за Договором № від 04.07.2018, були відсутні підстави для звернення до гаранта (АТ "КБ "ГЛОБУС") для виплати суми Банківської гарантії №9783 від 25.06.2018.

Як зазначалось вище, звертаючись з позовом у цій справі просив стягнути з відповідача безпідставно набутих за рахунок ПРАТ "СМУ № 24" грошових коштів у розмірі 1 888 262,96 грн, з посиланням в тому числі на положення 1212 Цивільного кодексу України.

Скаржник у доводах апеляційної скари вважає, що суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин положення 1212 Цивільного кодексу України, оскільки договірний характер правовідносин виключає можливість застосування цієї статті, що призвело до прийняття неправильного судового рішення, оскільки жодних правових підстав для цього не було.

Колегія суддів ці аргументи скаржника відхиляє та вважає необхідним відзначити наступне.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Приписами наведеної статті встановлено: особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч. 1 ст. 1212 ЦК України). Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 ЦК України). Положення цієї глави застосовуються також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (п. 4 ч. 3 ст. 1212 ЦК України).

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Отже, системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частини першої статті 1212 ЦК України дає підстави дійти для висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Як вже зазначалось, 21.12.2020 на рахунок відповідача надійшли грошові кошти від АТ "КБ "ГЛОБУС" в сумі 1 888 262,96 грн за Банківською гарантією № 9783 від 25.06.2018, що відповідач безпосередньо підтвердив листом №1001ВИХ-20-509 від 29.01.2020 (а.с. 132, 133 т. 1).

Отже, як було встановлено судом, у відповідача були відсутні підстави для звернення до гаранта (АТ "КБ "ГЛОБУС") для виплати суми Банківської гарантії № 9783 від 25.06.2018, а тому грошові кошти в сумі 1 888 262,96 грн було набуто відповідачем без достатньої правової підстави.

Суд першої інстанції також правомірно врахував, що відповідно до обставин даної справи перерахування гарантом грошових коштів в сумі 1 888 262,96 грн на користь бенефіціара (відповідача) відбулось у зв`язку з Договором та Гарантією, однак не на їх виконання, тобто перерахування відбулось без правових підстав.

Виходячи із змісту укладених між сторонами договору від 04.07.2018 № та договору про надання гарантії №9783/ЮГ від 25.06.2018 останні не визначають порядку та випадків можливості повернення банківської гарантії.

В даному конкретному випадку ситуація коли замовник (бенефіціар по гарантії), як встановлено судом, прийняв виконанні підрядником роботи в повному обсязі та додатково отримав кошти банківської гарантії не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, визначеним статтею 3 ЦК України, зокрема справедливості, добросовіснісності та розумності.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що перерахування банком на користь замовника 1 888 262,96 грн хоч і відбулося з посиланням на Договір та Гарантію, однак поза межами домовленостей, передбачених Договором і Гарантією, оскільки як встановлено судом гарантійний випадок не настав, так як роботи прийняті.

Враховуючи той факт, що замовник отримав одночасно виконання робіт та кошти банківської гарантії, а умовами договорів (підряду від 04.07.2018 № та надання гарантії №9783/ЮГ від 25.06.2018) не передбачено випадків та процедури можливості повернення сплаченої гарантії, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції такі дії визнані, як набуття майна без належних правових підстав цілком вірно та гарантію відповідач отримав безпідставно.

Таким чином, у правовідносинах, що склались між сторонами позивач вправі витребувати спірні кошти у відповідача саме за правилами статті 1212 ЦК України. Відтак, суд першої інстанції правомірно застосував до цих правовідносин статтю 1212 ЦК України. При цьому суд зазначає, що у цьому випадку, як укладеними між сторонами договорами, так і інших способів повернути кошти закон не передбачає. Тому вимоги позивача про стягнення цих коштів з відповідача на підставі ст. 1212 ЦК України є обґрунтованими.

В результаті зазначених дій АТ "Укртрансгаз" безпосередніх втрат зазнало ПРАТ "СМУ № 24", яке було вимушене перерахувати грошові кошти АТ "КБ "ГЛОБУС", для здійснення АТ "КБ "ГЛОБУС" платежу на користь бенефіціара (АТ "Укртрансгаз") за Банківською гарантією №9783 від 25.06.2018.

Таким чином, АТ "Укртрансгаз" (відповідач) є особою, яка набула майно в сумі отриманих грошових коштів в оплату Банківської гарантії №9783 від 25.06.2018 в забезпечення Договору № від 04.07.2018, за рахунок ПРАТ "СМУ № 24", без достатньої правової підстави, а відтак зобов`язане повернути ПРАТ "СМУ № 24" це майно відповідно до положень ст. 1212 ЦК України.

На підставі викладеного вимоги позивача про стягнення безпідставно набутих за рахунок позивача грошових коштів у розмірі 1 888 262,96 грн з відповідача на підставі ст.1212 ЦК України є обґрунтованими, правомірними, та такими, що підлягають задоволенню повністю.

В ході розгляду цієї справи, судом також враховано правову позицію Верховного Суду у постанові від 27.02.2020 у справі № 910/3414/19 у подібних правовідносинах щодо стягнення з АТ "Укртрансгаз" банківської гарантії, та правову позицію у постанові Верховного Суду від 14.11.2020 у справі № 906/192/18 щодо застосування у подібних правовідносинах ст. 1212 ЦК України.

Інших доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування оскарженого рішення скаржником не наведено. Всім встановленим обставинам, які мають значення для правильного вирішення спору надана належна правова оцінка. Саме лише прагнення скаржника ще раз розглянути та оцінити ті самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", no. 4241/03 від 28.10.2010 Суд повторює, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Що стосується розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявив до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 72 000,00 грн.

Відповідач під час розгляду справи заперечив проти стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу повністю.

Суд першої інстанції, розглянувши заяву позивача, дійшов висновку що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним із ціною позову, складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), стягнення адвокатських витрат у зазначеній позивачем сумі не відповідає критеріям розумності, необхідності, співрозмірності, справедливості і становить надмірний тягар для відповідача, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 32 000, 00 грн.

Колегія суддів з таким висновком суду погоджується, вважає його обґрунтованим, зважаючи на наступне.

Позивач в підтвердження понесення витрат на правничу допомогу надав:

- копію Договору № 03/0101гс про надання правової (юридичної) допомоги адвокатом від 03.01.2020 (далі - Договір про надання правової (юридичної) допомоги адвокатом від 03.01.2020), укладеного між адвокатом Бердичевським Олександром Валерійовичем (далі - адвокат) та ПРАТ "СМУ № 24" (далі - клієнт);

- копію Додаткової угоди № 310101гс від 31.01.2020 до Договору № 03/0101гс про надання правової (юридичної) допомоги адвокатом від 03.01.2020, укладеної між адвокатом Бердичевським Олександром Валерійовичем та ПРАТ "СМУ № 24" (далі - Додаткова угода № 310101гс від 31.01.2020);

- копію Акту №1 від 04.02.2020 здачі-прийняття наданих послуг за Договором про надання правової (юридичної) допомоги адвокатом № 03/0101гс від 03.01.2020 (далі - Акт здачі-прийняття наданих послуг від 04.02.2020);

- копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КВ № 005688, виданого адвокату Бердичевському Олександру Валерійовичу;

- копію Ордеру на надання правової допомоги Серія АІ № 1020887 від 17.01.2020, виданого адвокатом Бердичевським Олександром Валерійовичем.

Судом першої інстанції встановлено, відповідно до п. 1 Договору про надання правової (юридичної) допомоги адвокатом від 03.01.2020 адвокат приймає на себе зобов`язання щодо надання правової (допомоги) Клієнту з наступних питань та у таких обсягах: надання правової допомоги у кримінальних, цивільних, адміністративних, господарських справах, справах про адміністративні правопорушення, що стосується прав та законних інтересів клієнта у тому числі здійснювати захист та представництво законних прав та інтересів клієнта, тобто бути його представником та/або захисником.

Як вбачається з п. 4 Договору про надання правової (юридичної) допомоги адвокатом від 03.01.2020, надання правової допомоги Клієнту за цим Договором надається на платній основі, розмір оплати правової допомоги (гонорар) сторони визначають в окремому Додатку до Договору, який є невід`ємною частиною.

Додатковою угодою № 310101гс від 31.01.2020 до Договору про надання правової (юридичної) допомоги від 31.01.2020, укладеною сторонами у зв`язку із необхідністю захисту порушених прав клієнта у відносинах, які виникли з АТ "Укртрансгаз" в особі Філії "УМГ "Київтрансгаз" на підставі Договору № від 04.07.2018 та пов`язані з реалізацією вимоги за банківською гарантією, сторони погодили, зокрема, що вартість однієї години, в залежності від характеру робіт (послуг) адвоката, з урахування ціни позову та значення даної справи для Клієнта, становить від 1 000,00 грн до 3 000, 00 грн (п. 1.2.).

В Акті здачі-прийняття наданих послуг від 04.02.2020 сторони визначили наступний перелік робіт, виконаних адвокатом:

- консультація з питання забезпечення виконання зобов`язань, банківської гарантії: 2 години - 4 000,00 грн;

- збір технічної та виконавчої документації: 4 години -12 000, 00 грн;

- дослідження та вивчення Договору № від 04 липня 2018 року з додатками, технічною та виконавчою документацією, яка була складена в процесі його виконання: 8 годин - 16 000, 00 грн;

- складання запиту та отримання відповіді від Банку Гаранта: 1 година - 2 000,00 грн;

- складання запиту та отримання відповіді від АТ "Укртрансгаз": 1 година - 2 000,00 грн;

- складання повторного запиту та отримання відповіді від АТ "Укртрансгаз": 1 година - 2 000,00 грн;

- консультація з кафедрою щодо складання наукового висновку, підготовка та подання заяви: 4 години - 8 000, 00 грн;

- складання та направлення Претензії на АТ "Укртрансгаз": 2 години - 2000, 00 грн;

- складання та подання позовної заяви з додатками: 8 годин - 24 000, 00 грн.

Актом №1 здачі-прийняття наданих послуг від 04.02.2020 адвокат і клієнт підтвердили, що послуги за Договором № 03/0101-гс про надання правової (юридичної) допомоги адвокатом від 03.01.2020 фактично виконані, належним чином оформлені адвокатом і оплачені клієнтом.

Суд правомірно зазначив, що надані позивачем договір, додаткова угода, акт здачі-прийняття наданих послуг на суму 72 000,00 грн, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18.

Таким чином, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Судом враховано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача відповідно до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 22.11.2019 у справі № 902/347/18 та у постанові від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, зазначила, що у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України). У постанові від 22.11.2019 у справі № 902/347/18 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зауважила, що викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 правова позиція має враховуватись при вирішенні усіх наступних спорів у подібних правовідносинах.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020, викладеній у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, серед іншого вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Як було зазначено, відповідач під час розгляду справи заперечив проти стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу повністю.

Суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу вважає за необхідне надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач мав заперечення.

Так, відповідач заперечуючи, стверджував, що факт надання правової допомоги позивачу не підтверджується належними та допустимими доказами, а розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката є необґрунтовано високим та не відповідає існуючим ринковим цінам на аналогічні послуги. Відповідач також зауважив, що в Акті № 07/02 здачі-приймання наданих послуг від 07.02.2020 (наданому адвокатом Бердичевським О.В. у справі № 910/1930/20) зазначені види послуг та їх вартість, які дублюють види та вартість послуг, заявлених до компенсації у даній справі № 910/1798/20.

Судом встановлено, що поданими до суду Договором про надання правової (юридичної) допомоги адвокатом від 03.01.2020, Додатковою угодою № 310101гс від 31.01.2020 до цього договору, Актом №1 від 04.02.2020 здачі-прийняття наданих послуг позивач підтверджує понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 72 000,00 грн.

Відтак, твердження відповідача про те, що факт надання правової допомоги позивачу не підтверджується належними та допустимими доказами, спростовуються наявними в матеріалах даної справи вищенаведеними доказами.

При цьому судом першої інстанції враховано, що предмети позовів у справах № 910/1798/20 та № 910/1930/20 різні, а відповідно, Акт № 1 від 04.02.2020 здачі-прийняття наданих послуг за Договором про надання правової (юридичної) допомоги адвокатом № 03/0101гс від 03.01.2020 та Акт №07/02 від 07.02.2020 здачі-прийняття наданих послуг за Договором про надання правової (юридичної) допомоги адвокатом № 03/0101гс від 03.01.2020 складені щодо надання правової (юридичної) допомоги адвокатом за різними спорами.

Посилання відповідача на те, що середня заробітна плата по Україні за місяць становить 11 446,00 грн (за даними Держстату України), а середня заробітна плата за місяць у сфері юриспруденції - 11000,00 грн (за даними сайту work.ua), суд визнав безпідставними з огляду на укладені між адвокатом та клієнтом Договір № 03/0101гс про надання правової (юридичної) допомоги адвокатом від 03.01.2020, Додаткову угоду № 310101гс від 31.01.2020 до вказаного договору, а також підписаний адвокатом та клієнтом Акт №1 від 04.02.2020 здачі-прийняття наданих послуг за Договором № 03/0101гс про надання правової (юридичної) допомоги адвокатом від 03.01.2020.

Суд першої інстанції також правомірно зазначив, що матеріалами справи не підтверджено необхідність виконання таких послуг, як консультація з кафедрою щодо складання наукового висновку, підготовка та подання заяви: 4 години - 8 000,00 грн.

Колегія суддів також вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про співмірність розміру судових витрат, пов`язаних із наданням адвокатом, який надав правову допомогу позивачу, послуг щодо: консультації з питання забезпечення виконання зобов`язань, банківської гарантії: 2 години - 4 000,00 грн; збору технічної та виконавчої документації: 4 години - 12 000, 00 грн; дослідження та вивчення Договору № від 04 липня 2018 року з додатками, технічною та виконавчою документацією, яка була складена в процесі його виконання: 8 годин - 16 000, 00 грн, оскільки складання та подання позовної заяви з додатками: 8 годин, на думку суду, і є тим часом, коли адвокат і вивчає Договір № від 04 липня 2018 року з додатками та збирає технічну та виконавчу документацію, проводить відповідну консультацію, а тому надання послуг на вказані суми є необґрунтованим.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 32 000, 00 грн.

Доводів та доказів, які б слугували підставою скасування судового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу відповідач не навів.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, доводи апеляційного оскарження є необґрунтованими, підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на скаржника.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 у справі №910/1798/20 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано - 29.03.2020.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.В. Попікова

О.О. Євсіков