ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2021 р. Справа№ 826/612/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Яковлєва М.Л.

Куксова В.В.

при секретарі Токаревій А.Г.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 10.03.2021.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі №826/612/16 (суддя Данилова М. В., повний текст рішення складено 16.12.2020)

за позовом Демократичного об`єднання "Українська національна рада"

до Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

1. Київська міська рада;

2. Печерська районна у м. Києві державна адміністрація;

3.Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва"

про зобов`язання виконати рішення 7-ї сесії V скликання Печерської районної у м. Києві ради від 16 вересня 2008 року № 6

ВСТАНОВИВ:

Демократичне об`єднання «Українська національна рада» звернулося до суду з позовом до Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Київська міська рада, Печерська районна в м. Києві державна адміністрація, комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», в якому просило зобов`язати Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) виконати рішення 7-ї сесії V скликання Печерської районної у м. Києві ради від 16.09.2008 року № 6 «Про приватизацію майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Печерського району міста Києва» щодо приватизації шляхом викупу ДО «Українська Національна Рада» нежилого приміщення у жилому будинку № 23, літ. «А» по вул. Басейна у м. Києві.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено у вчинені дій, спрямованих на виконання рішення 7 сесії V скликання Печерської районної у місті Києві ради від 16.09.2008 року № 6 «Про приватизацію майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Печерського району міста Києва» про приватизацію шляхом викупу ДО «Українська Національна Рада» нежилого приміщення у жилому будинку № 23, літ. «А» по вул. Басейна у м. Києві. Дані протиправні дії перешкоджають у реалізації прав позивача на приватизацію вказаного житлового приміщення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі №926/612/16 позов задоволено повністю.

Зобов`язано Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) виконати рішення 7 сесії V скликання Печерської районної у місті Києві ради від 16 вересня 2008 року № 6 «Про приватизацію майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Печерського району міста Києва» в частині приватизації шляхом викупу Демократичним Об`єднанням «Українська Національна Рада» нежитлового приміщення у житловому будинку № 23/52, літ. «А» по вул. Басейній/Шовковичній у місті Києві.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що позивач, дотримуючись вимог чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, отримав право викупу приміщення, весь час намагався захистити свої права шляхом письмових звернень з 2008 року та звернувся за судовим захистом, який тривав біля чотирьох років, тому суд вважає, що права позивача порушувались тривалий час та рішення 7 сесії V скликання Печерської районної у місті Києві ради від 16 вересня 2008 року № 6 «Про приватизацію майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Печерського району міста Києва» в частині приватизації шляхом викупу Демократичним Об`єднанням «Українська Національна Рада» нежитлового приміщення у жилому будинку № 23/52, літ. «А» по вул. Басейній/Шовковичній у місті Києві підлягає виконанню.

Також суд звернув увагу, що у позивача немає заборгованості з орендної плати, вказане приміщення перебуває в оренді, що свідчить про добросовісне виконання позивачем своїх обов`язків.

При цьому, відповідач не надав до суду жодного доказу на підтвердження того, що ним з законних причин не виконується рішення 7 сесії V скликання Печерської районної у місті Києві ради від 16 вересня 2008 року № 6 «Про приватизацію майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Печерського району міста Києва».

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі №826/612/16 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушено або неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга має бути задоволена.

Крім того, скаржник зазначає наступне:

- на думку скаржника, Господарський суд міста Києва міг встановити неправомірність рішення Печерської районної в місті Києві ради, не зважаючи на те, що воно не було скасоване в судовому порядку;

- викуп майна позивачем можливий після підтвердження орендарем умов, передбачених статтею 18 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна».

11.01.2021 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою, надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Яковлєв М. Л., Куксов В. В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі №826/612/16.

Розгляд апеляційної скарги призначено на 09.02.2020.

Учасникам справи повідомлено про право подати відзив на апеляційну скаргу, відповідь на відзив, заяви, клопотання, заперечення та встановлено строки на їх подання.

08.02.2021 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач заперечує проти доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Зокрема, позивач наполягає, що твердження відповідача про те, що приватизація шляхом викупу можлива виключно у випадку дотримання всіх умов, передбачених частиною 2 статті 18 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» означає те, що позивач має заново проходити всі етапи приватизації, навіть ті, що вже були пройдені. При чому, з матеріалів справи вбачається, що відповідач розпочав процедуру викупу, але в подальшому перестав вчиняти дії щодо реалізації етапу викупу.

Позивач просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судове засідання 09.02.2021 з`явились представники позивача та представник відповідача. Представник третьої особи-1, представник третьої особи-2, представник третьої особи-3 не з`явились, про день та час судового засідання повідомлені належним чином.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 відкладено розгляд справи за апеляційною скаргою Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі №826/612/16 на 10.03.2021.

В судове засідання 10.03.2021 з`явились представники позивача, представники відповідача, третьої особи-1 та третьої особи-2 та надали свої пояснення. Представник третьої особи-3 не з`явився, про день та час судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов`язок суду відкласти апеляційний розгляд справи.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку, дотримання якого є процесуальною гарантією дотримання прав сторін спору.

Дослідивши матеріали справи, з метою дотримання розумних процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, суд апеляційної інстанції вважає можливим розглянути справу за відсутності представника третьої особи-3.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до розпорядження Печерської районної в м. Києві ради від 23.03.2007 р. № 125-р «Про надання в орендне користування нежитлових приміщень в будинку № 23/52 на вул. Басейній/Шовковичній» Демократичному об`єднанню «Українська національна рада» (далі - ДО «УНР») надано в орендне користування нежитлові цокольні приміщення площею 46,0 кв.м для розміщення органу управління в будинку № 23/52 на вул. Басейній/Шовковичній.

Рішенням Печерської районної у м. Києві ради від 16.09.2008 р. № 6 «Про приватизацію майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Печерського району міста Києва» знято заборону та затверджено на приватизацію шляхом викупу орендарями вбудовані нежилі приміщення та будівлі, згідно з додатком до Рішення VII сесії Печерської районної у м. Києві ради від 16.09.2008 р. № 6, а Фонду приватизації доручено здійснити приватизацію вказаних об`єктів, у тому числі - приміщення по вул. Басейній/Шовковичній, 23, літ «А» у м. Києві.

Листом від 18.09.2008 року №612 Фондом приватизації комунального майна Печерського району міста Києва було повідомлено, що саме нежитлове приміщення у житловому будинку №23, літ. «А» на вул. Басейній підлягає приватизації шляхом викупу ДО «Українська Національна Рада», яка є орендарем зазначеного приміщення.

Листом від 16.09.2008 року №608 Фондом приватизації комунального майна Печерського району міста Києва було повідомлено, що для підготовки на приватизацію саме нежитлового приміщення у житловому будинку №23 , літ. «А» на вул. Басейній необхідно провести інвентаризаційне обстеження та надати технічну документацію.

Листом від 31.12.2010 року №675 Фондом приватизації комунального майна Печерського району міста Києва було повідомлено, що позивачу необхідно звертатись до Головного управління комунальної власності міста Києва для проведення подальших дій по приватизації у зв`язку з прийняттям Виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) Розпорядження від 30.09.2010р. №787 «Про організаційно-правові заходи, пов`язані з виконанням рішення Київської міської ради 09.09.2010 року №7/4819 «Про питання організації управління районами в місті Києві» та ліквідацією з 31 жовтня 2010 року Печерської районної у місті Києві ради та Фонду приватизації комунального майна у Печерському районі, повідомлено, що дії щодо приватизації об`єктів не проводяться, а також, що всі приватизаційні матеріали по приватизації об`єкту передані Головному управлінню комунальної власності міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 10. Вхідний номер №23413 від 28.12.2010 року.

Рішенням Київської міської ради від 24.05.2012 року № 501/7838 «Про внесення змін та доповнень до рішення Київської міської ради від 27.11.2003 № 255/1130 «Про переведення жилих будинків та жилих приміщень в нежилі» спірне приміщення було переведено з житлового фонду в нежитловий.

Листом №062/10/10-10483 від 30.10.2013 року Департаментом комунальної власності міста Києва, у відповідь на звернення позивача від 17.10.2013 року стосовно приватизації спірного приміщення, було повідомлено, що у Департаменту комунальної власності міста Києва відсутні правові підстави для виконання рішення Печерської районної у місті Києві ради №6 від 16.09.2008 року, оскільки спірне приміщення лише з 24.05.2012 року було переведено до нежитлового фонду, а тому позивач повинен повернутися до розгляду питання про приватизацію тільки після прийняття відповідного рішення Київською міською радою.

Листом №062/10/10-11839 від 13.12.2013 року Департаментом комунальної власності міста Києва, у відповідь на звернення позивача від 14.11.2013 року, було повідомлено, що у позивача наявні невідповідність чинному законодавству орендних відносин, що не дає можливості повернутись до питання приватизації об`єкта.

Листом №062/10/13-2268 від 28.03.2014 року Департаментом комунальної власності міста Києва було доручено представнику ДО «Українська Національна Рада» отримати інформацію про балансову вартість, знос, залишкову вартість та рік введення в експлуатацію приміщення станом на 31.03.2014 року, а також про сплату організацією орендної плати.

18.04.2014 року було отримано зазначену Інформацію №628 від 18.04.2014 року та Зведений акт інвентаризації майна.

Листом від 17.07.2015 року № 062/10/13-7948 відповідач відмовив позивачу у приватизації нежитлового приміщення в будинку № 23/52 по вул. Басейній у м. Києві, посилаючись на те, що на момент прийняття Печерською районною радою рішення про приватизацію вказаних нежилих приміщень вони належали до житлового фонду, а тому виконання його Департаментом розцінюватиметься як порушення чинного законодавства.

Приміщення по вул. Басейній/Шовковичній, 23, літ «А» у м. Києві переведено до нежитлового фонду рішенням Київської міської ради від 24.05.2012 року № 501/7838 «Про внесення змін та доповнень до рішення Київської міської ради від 27.11.2003 № 255/1130 «Про переведення жилих будинків та жилих приміщень в нежилі».

Проте, як вказано вище, у всіх документах, які видала Печерська районна у м. Києві рада було зазначено, що приміщення по вул. Басейна, 23, літ «А» у м. Києві є нежитловим.

Приміщення перебувало в орендному користуванні ДО «Українська національна рада» як нежитлове спочатку на підставі Договору №75/608 від 24.03.2008 року, потім на підставі договору №75/608-к від 24 березня 2010 року, укладеного між Комунальним підприємством «Дирекція управління та обслуговування житлового фонду Печерської районної у міст Києві ради» (КП «Дирекція») та Демократичним об`єднанням «Українські національна рада».

Крім того, рішенням Господарського суду м. Києва від 31.10.2013 року у справі № 910/17103/13, залишеним без змін постановою Київського апеляційною господарського суду від 12 лютого 2014 року, відмовлено у задоволенні позову Печерської районної у м. Києва державної адміністрації та Комунального підприємства Печерського району міста Києва «Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району міста Києва» до ДО «Українська Національна Рада» про виселення з тих мотивів, що договір оренди був пролонгованим. Отже, нежитлове приміщення станом на 2014 рік площею 46 кв. м. у будинку № 23, літ. «А» на вул. Басейній в місті Києві перебувало в оренді ДО «Українська національна рада» відповідно до вимог чинного законодавства.

В подальшому 13.04.2018 року було укладено новий Договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №75/608, строк дії якого закінчується 13.04.2021 року.

Отже, на даний час, приміщення знаходиться на праві оренди у позивача.

Судом вірно наголошено на тому, що приватизація на момент виникнення спірних правовідносин здійснювалась на підставі Конституції України, Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» від 06.03.1992 р. № 2171-ХІІ у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних відносин (далі - Закон № 2171-ХІІ), Порядком подання та розгляду заяви про включення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, та заяви на участь в аукціоні, конкурсі щодо об`єктів державної власності груп А, Д та Ж, затвердженим наказом Фонду державного майна України від 17.04.1998 р. № 772, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 4 Закону № 2171-ХІІ встановлено, що продавцями об`єктів малої приватизації, що перебувають у державній та комунальній власності, є також органи приватизації, створені місцевими Радами.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 7 Закону № 2171-ХІІ місцеві ради затверджують переліки об`єктів, які перебувають у комунальній власності і підлягають продажу на аукціоні, за конкурсом, шляхом викупу. Включення об`єктів малої приватизації до переліків, зазначених у ч. 1 цієї статті, здійснюється відповідно до Державної та місцевих програм приватизації або з ініціативи відповідних органів приватизації чи покупців.

Згідно з ст. 10 Закону № 2171-ХІІ відповідний орган приватизації публікує в інформаційному бюлетені та місцевій пресі, інших друкованих виданнях, визначених органами приватизації, перелік об`єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу, який містить назву об`єкта приватизації та його місцезнаходження.

Частиною 1 статті 8 Закону № 2171-ХІІ унормовано, що підготовка до приватизації здійснюється з моменту прийняття рішення про приватизацію підприємства. Строк підготовки об`єкта малої приватизації до продажу не повинен перевищувати двох місяців з дня прийняття рішення про включення його до відповідного переліку об`єктів, що підлягають приватизації.

У п. 5 Рішення № 284/5096 передбачено, що прийняті, але не виконані рішення районних у м. Києві рад у зв`язку з ліквідацією відповідних рад щодо розпорядження об`єктами комунальної власності територіальних громад районів у місті Києві, є чинними та підлягають виконанню згідно з вимогами законодавства України відповідним уповноваженим органом.

Пунктом 2.8 Порядку № 772 визначено, що якщо заявник подав заяву про включення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу, а орган приватизації включив цей об`єкт до відповідного переліку об`єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу, то заява про приватизацію цим покупцем не подається.

З наведеного вбачається, що законодавством регламентовано процедуру приватизації об`єктів нерухомості нежитлового фонду на підставі рішень компетентних органів влади та строки її здійснення.

Позивач на підставі Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» від 06.03.1992 р. № 2171-ХІІ у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних відносин (далі - Закон № 2171-ХІІ) та Порядку подання та розгляду заяви про включення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, та заяви на участь в аукціоні, конкурсі щодо об`єктів державної власності груп А, Д та Ж, затвердженим наказом Фонду державного майна України від 17.04.1998 р. № 772 отримав рішення Печерської районної у місті Києві ради від 16.09.2008 року №6, на підставі якого має право шляхом викупу здійснити приватизацію приміщення по вул. Басейній/Шовковичній, 23, літ «А» у м. Києві.

Заперечуючи проти наведених висновків, відповідач стверджує, що позивач має приватизувати спірне приміщення у відповідності до ст. 18 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», а викуп майна позивачем можливий після підтвердження орендарем умов, передбачених вказаною нормою.

Колегією суддів перевірено, що на даний час приватизація регулюється положеннями Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», а відповідно до Розділу V прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» приватизація (продаж) об`єктів, щодо яких рішення про приватизацію було прийнято до набрання чинності цим Законом, здійснюється та завершується відповідно до вимог цього Закону.

Статтею 18 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» передбачено, що приватизація об`єктів державної або комунальної власності, переданих в оренду, здійснюється шляхом продажу на аукціоні або шляхом викупу, якщо виконуються умови, передбачені частиною другою цієї статті. Орендар одержує право на викуп орендованого майна (будівлі, споруди, нежитлового приміщення) за ціною, визначеною за результатами його незалежної оцінки, якщо виконується кожна з таких умов: орендарем здійснено поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від відповідного об`єкта без заподіяння йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, визначеної суб`єктом оціночної діяльності для цілей оренди майна; орендар отримав письмову згоду орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень, які надають йому право на приватизацію майна шляхом викупу; невід`ємні поліпшення виконані в межах трирічного строку з дати визначення ринкової вартості майна для цілей укладання договору оренди або для цілей продовження договору оренди; здійснення і склад невід`ємних поліпшень, у тому числі невід`ємний характер поліпшень, підтверджені висновком будівельної експертизи, а вартість невід`ємних поліпшень, підтверджених висновком будівельної експертизи, визначена суб`єктом оціночної діяльності; орендар належно виконує умови договору оренди, відсутня заборгованість з орендної плати; договір оренди є чинним на момент приватизації.

Надання згоди орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень здійснюється в порядку, визначеному Фондом державного майна України або представницьким органом місцевого самоврядування. Орендар, який виконав умови, передбачені частиною другою цієї статті, має право на приватизацію об`єкта шляхом викупу.

Ціна продажу об`єкта приватизації зменшується на суму компенсації невід`ємних поліпшень.

Якщо покупцем об`єкта приватизації стає орендар, вартість невід`ємних поліпшень зараховується йому під час остаточного розрахунку за об`єкт приватизації.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішення досліджував дане питання та не погодився з твердженнями відповідача щодо того, що позивач має приватизувати спірне приміщення у відповідності до вищевказаної норми, оскільки всі документи, які позивач надав для отримання права викупу приміщення знаходяться в Головному управлінню комунальної власності міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 10, вхідний номер №23413 від 28.12.2010 року.

За приписами частини першої статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому, відповідач не надав суду цих документів та не довів, що позивач не виконав вимог законодавства, яке було чинним на момент винесення рішення 7 сесії V скликання Печерської районної у місті Києві ради від 16 вересня 2008 року № 6 «Про приватизацію майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Печерського району міста Києва» для викупу приміщення.

У зв`язку з цим, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач міг отримати право викупу приміщення виключно у разі дотримання всіх вимог, в тому числі і зі здійснення поліпшень у розмірі 25%.

Рішенням Київської міської ради від 02 грудня 2010 року № 284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва», установлено, що прийняті, але не виконані рішення районних у м. Києві рад у зв`язку з ліквідацією відповідних рад щодо розпорядження об`єктами комунальної власності територіальних громад районів у місті Києві, є чинними та підлягають виконанню згідно з вимогами законодавства України відповідним уповноваженим органом (п.5).

З наведених правових норм вбачається, що нормативними приписами презюмується обов`язковість виконання рішень рад незалежно від часу їх прийняття.

Крім того, на думку апелянта, Господарський суд міста Києва міг встановити неправомірність рішення Печерської районної в місті Києві ради, не зважаючи на те, що воно не було скасоване в судовому порядку.

Однак колегія суддів наголошує, що предметом даної справи є зобов`язання виконання чинного рішення Печерської районної у місті Києві ради від 16.09.2008 року №6, а не дослідження повноважень Печерської районної у м. Києві ради та законність винесення такого рішення.

Приписами частини першої статті 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слід звернути увагу, що рішення Печерської районної у м. Києві ради є чинним та ніким не оскаржувалось, що також було враховано судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення.

Відтак, судова колегія відхиляє доводи скаржника щодо того, що Господарський суд міста Києва міг встановити неправомірність рішення Печерської районної в місті Києві ради, не зважаючи на те, що воно не було скасоване в судовому порядку з огляду на те, що це не є предметом розгляду справи, що розглядається; водночас суд першої інстанції, керуючись приписами процесуального законодавства, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог.

Також апелянт,заперечуючи проти висновків суду, зазначає, що він не порушував прав позивача з огляду на те, що позивач орендував приміщення як нежитлове, а після переведення вказаного приміщення до нежитлового фонду, Київською міською радою не приймалось рішення про включення даного приміщення до переліку групи А, що перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Києва, які підлягають приватизації шляхом викупу.

Відповідач у своїй апеляційній скарзі вказує, що на сьогодні є три переліки об`єктів, що перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Києва та підлягають приватизації, у той час як Департамент на сьогодні не наділений виключними повноваженнями здійснювати організацію та проведення приватизації майна, яке відноситься до зазначених переліків, при цьому у вказаних переліках відсутній об`єкт нерухомого майна, який розташований на вул. Басейній / Шовковичній, 23/52 у місті Києва.

Вказані доводи також досліджував суд першої інстанції, який зробив обґрунтований висновок про те, що відповідач не виконує рішення Печерської районної у м. Києві ради з огляду на те, що вважає, що воно було прийнято з порушенням вимог чинного на той момент законодавства.

Однак, судова колегія наголошує, що відповідач не звертався до суду з вимогою про визнання незаконним вказаного рішення.

При цьому, рішення Печерської районної у місті Києві ради від 16.09.2008 року №6 є чинним та підлягає виконанню.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, закріпленою в рішенні від 20.10.2011 року у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Рішення органу місцевого самоврядування є обов`язковим для виконання на відповідній території, однак здійснення його реалізації належить до дискреційних повноважень відповідних суб`єктів влади, у даному випадку - відповідача.

При цьому, судовою колегією взято до уваги, що постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.08.2020 року касаційні скарги Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Демократичного об`єднання «Українська національна рада» задоволено частково; рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року і постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року по справі № 826/612/16 скасовано; провадження у справі № 826/612/16 за позовом Демократичного об`єднання «Українська національна рада» до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: Київська міська рада, Печерська районна у м. Києві державна адміністрація, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» про зобов`язання виконати рішення 7-ї сесії V скликання Печерської районної у м. Києві ради від 16 вересня 2008 року № 6 закрито; роз`яснено Демократичному об`єднанню «Українська національна рада», що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року заяву Демократичного об`єднання «Українська національна рада» про направлення за встановленою юрисдикцією справи № 826/612/16 задоволено; справу №826/612/16 за позовом Демократичного об`єднання «Українська національна рада» до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: Київська міська рада, Печерська районна у м. Києві державна адміністрація, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» про зобов`язання виконати рішення 7-ї сесії V скликання Печерської районної у м. Києві ради від 16 вересня 2008 року № 6 передано до Господарського суду міста Києва.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо того, що позивач, дотримуючись вимог чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, отримав право викупу приміщення, весь час намагався захистити свої права шляхом письмових звернень з 2008 року та звернувся за судовим захистом, який тривав близько чотирьох років, у зв`язку з чим суд вважає, що права позивача порушувались тривалий час та рішення 7 сесії V скликання Печерської районної у місті Києві ради від 16 вересня 2008 року № 6 «Про приватизацію майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Печерського району міста Києва» в частині приватизації шляхом викупу Демократичним Об`єднанням «Українська Національна Рада» нежитлового приміщення у жилому будинку № 23/52, літ. «А» по вул. Басейній/Шовковичній у місті Києві підлягає виконанню.

Суд звертає увагу, що у позивача немає заборгованості з орендної плати, зазначене приміщення перебуває в оренді, що свідчить про добросовісне виконання позивачем своїх обов`язків.

Разом з цим, як в межах розгляду справи в суді першої інстанції, так і на стадії апеляційного перегляду відповідач не надав до суду жодного доказу на підтвердження того, що ним з законних причин не виконується рішення 7 сесії V скликання Печерської районної у місті Києві ради від 16 вересня 2008 року № 6 «Про приватизацію майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Печерського району міста Києва», яке, як вкотре наголошує судова колегія, є чинним.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи учасників справи, дійшла висновку, що скаржником в апеляційній скарзі вищенаведені висновки суду першої інстанції не спростовано.

Аналізуючи вищенаведене в сукупності, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Дослідивши обставини справи, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі №826/612/16.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 р. N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 р. N3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі №826/612/16 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Колегія суддів зазначає про те, що при апеляційному перегляді не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права щодо винесення судом першої інстанції рішення, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду, наведені в оскаржуваному рішенні.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі №826/612/16 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі №826/612/16 - залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 826/612/16 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 19.03.2021.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді М.Л. Яковлєв

В.В. Куксов