ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2021 Справа № 917/1600/20

за позовом Громадської спілки «Коаліція аудіовізуальних і музичних творів», місцезнаходження: 01021, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 10, оф. 28, ідентифікаційний код 43080257 в інтересах Приватного підприємства «Світова музика», місцезнаходження 02222, м. Київ, вул. Сабурова, буд. 16, кв. 119, ідентифікаційний код 36463790

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Орбіта", місцезнаходження 37600, Полтавська обл., м. Миргород, вул. Сорочинська, буд. 20, кв.129

про стягнення 391738,32 грн.

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Тертична О.О.

Представники сторін:

представник позивача: Гур`єв А.А., док. в справі

представник відповідача: не з"явився

Громадська спілка "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" в інтересах Приватного підприємства "Світова музика" звернулась до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Орбіта" про стягнення 391738,32 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав.

Ухвалою від 12.10.2020 р. суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначив підготовче засідання у справі на 03.11.20, запропонував відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Орбіта" подана заява про продовження строку для подання відзиву на позов у справі. Заява грунтується на тому, що ухвала про відкриття провадження у справі отримана відповідачем лише 20.10.20, а копії позовної заяви відповідач станом на дату подання заяви не отримав.

Ухвалою від 29.10.2020р. суд продовжив Товариству з обмеженою відповідальністю "Орбіта" строк для подачі відзиву на позов на 10 днів, тобто по 08.11.20 (включно).

Відповідач відзив на позов не надав.

Інші заяви по суті до суду не надходили.

Суд неодноразово відкладав підготовче засідання.

Ухвалою від 18.02.2021р. суд постановив закрити підготовче провадження у справі № 917/1600/20, призначити справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 16.03.2021.

Сторони були належним чином та завчасно повідомлені про покладені на них обов`язки, про що свідчать матеріали справи.

В судовому засіданні 16.03.21 суд заслухав вступне слово представника позивача стосовно предмета та підстав заявленого позову. Позивачем позовні вимоги підтримані в повному обсязі.

Як зазначалося вище, відповідач відзиву на позов, будь-яких заяв чи клопотань не подав.

Згідно ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Суд з`ясував обставини, на які посилаються учасники справи, дослідив докази, якими вони обгрунтовуються.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 16.03.21р. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

01.01.2016 між Приватним підприємством "Світова музика" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Олл Мьюзік Паблішінг" укладено договір про передачу майнових авторських прав на об`єкти авторських прав №01/2016-Л, у відповідності до якого (з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 01.02.2020) ліцензіар передає ліцензіату на територію і на строк дії цього договору, виключні майнові авторські права на всі твори, які відносяться до каталогу ТОВ "Олл Мьюзік Паблішінг", який є частиною даного договору; права, які належать ліцензіару на території країн СНГ, які передаються згідно даного договору, а саме: право використовувати, дозволяти або забороняти використання творів, в тому числі способом публічного сповіщення, включно з повторним публічним сповіщенням і будь-якою ретрансляцією.

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору ліцензіар гарантує, що він дійсно має майнове авторське право на всі твори із каталогу. Каталогом сторони договору №01/2016-Л назвали перелік усіх музичних творів з текстом чи без тексту, виключними правами на використання яких на території володіє ліцензіар. Ліцензіар зобов`язується передати ліцензіату для використання каталог творів, при необхідності ліцензіат має право виводити на друк той або інший фрагмент каталогу.

Згідно із п. 2.5 договору ліцензіар зобов`язується надати ліцензіату для ознайомлення договори або інші письмові докази, що підтверджують права ліцензіара на твори.

Відповідно до п. 7.1 договору, права за договором передаються на строк його дії, а саме з моменту підписання до 31.12.2016. За взаємною згодою сторін дія даного договору може бути продовжена, про що укладається додаткова угода.

Відповідно до додаткової угоди від 01.01.2020 до договору №01/2016Л, сторони домовилися продовжити строк дії договору до 31.12.2021.

Додатковою угодою від 01.02.2020 до договору №01/2016-Л від 01.01.2016 сторони погодили внести зміни до пунктів договору, зокрема:

- змінити назву договору та викласти його в наступній редакції: "Договір про передачу майнових прав на об`єкти авторських прав";

- у розділі "Визначення термінів" термін каталог вважати - перелік всіх творів, виключні майнові права на які передаються згідно умов цього договору;

- п. 1.1 договору викласти в наступній редакції: "Ліцензіар передає ліцензіату на територію та на строк дії даного договору виключні майнові авторські права на всі твори, що відносяться до каталогу ТОВ "Олл Мьюзік Паблішинг" (каталог), що є частиною цього договору. Права, що належать ліцензіару на території держав СНД, що передаються за цим договором, є право виконувати, а також дозволяти або забороняти виконання творів наступними способами: публічного сповіщення, включаючи повторне публічне сповіщення та будь-якої ретрансляції; публічного виконання; публічного показу, прокату тощо; поширення шляхом продажу або іншого відчуження через будь-які види зв`язку, включаючи мобільний та Інтернет; виконання та поширення шляхом продажу або іншого відчуження творів в механічному записів на будь-яких видах носіїв; використання творів в складі програм телебачення";

- друге речення п. 1.3 договору викласти у наступній редакції: "ставки роялті по дозволам, які видано безпосередньо ліцензіатом, підлягають погодженню з ліцензіаром шляхом повідомлення або укладення додаткової угоди";

- п. 2.6 договору викласти у наступній редакції: "захист прав ліцензіата, які виникли у останнього на підставі даного договору, здійснюється від імені ліцензіата на власний розсуд, о включає право подання претензій та позовів, звернення до суду та інших компетентних органів, захищати свої права і законні інтереси в інший незаборонений спосіб".

Також між сторонами укладено додаткову угоду від 10.02.2020 до договору №01/2016-Л від 01.01.2016, в п. 1 якої зазначено, що згідно з умовами п. 1.3 договору сторони вирішили встановити мінімальний розмір роялті за надання ліцензіатом дозволу користувачам на виконання творів з каталогу ліцензіара шляхом публічного сповіщення (повторного публічного сповіщення), публічного повідомлення (повторного публічного повідомлення) в ефір та/або будь-якої трансляції або ретрансляції на рівні 900 дол. США за одне таке використання. Перерахунок в національній валюті здійснюється на підставі курсу НБУ на день видачі ліцензії або на день фактичного використання твору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про ефективне управління майновими права правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", організації колективного управління від свого імені та в інтересах правовласників здійснюють такі функції, зокрема, звертаються до суду від імені правовласників за захистом їхніх майнових прав відповідно до статутних повноважень та доручення правовласників, вчиняють інші дії, передбачені законодавством та дорученням правовласників, необхідні для захисту майнових прав правовласників, в інтересах яких діє організація.

Згідно ч. 6 ст. 12 зазначеного Закону, обов`язкове колективне управління поширюється на всю територію України та здійснюється щодо майнових прав усіх правовласників за відповідною категорією у сферах, щодо яких акредитовано організацію, у тому числі тих, що не укладали договір про управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав з акредитованою організацією, незалежно від обраного такими правовласниками способу управління належними їм правами. За кожною сферою обов`язкового колективного управління визначається одна акредитована організація. Одна організація колективного управління може бути акредитована на здійснення обов`язкового колективного управління у декількох сферах, а також одночасно із здійсненням розширеного колективного управління. Обов`язкове колективне управління не передбачає вилучення правовласником, повністю або частково, належних йому майнових прав з управління акредитованою організацією.

Згідно з пунктом 32 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону, тимчасово, до моменту затвердження установою рішення комісії з акредитації про акредитацію організацій колективного управління у відповідних сферах відповідно до ч. 9 ст. 16 цього Закону, але не пізніше ніж до 31 грудня 2020 року, організації колективного управління, внесені до Реєстру організацій колективного управління, мають право здійснювати добровільне колективне управління майновими правами правовласників у сферах, передбачених абзацами 4 і 5 частини 5 статті 12 цього Закону, згідно із тарифами, що визначаються в договорах між відповідними організаціями колективного управління та користувачами, без застосування порядку встановлення тарифів, передбаченого статтею 20 цього Закону.

В свою чергу в п. 2 абз. 3 ч. 5 статті 12 цього Закону визначено наступну сферу колективного управління, щодо якої тимчасово дозволено здійснювати добровільне колективне управління: публічне сповіщення музичних недраматичних творів з текстом і без тексту, включно з тими творами, що включені до складу аудіовізуальних творів, крім кабельної ретрансляції.

Як вбачається із Реєстру організацій колективного управління, що розміщений на офіційному сайті Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, Громадська спілка "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" зареєстрована у будь-якій сфері добровільного колективного управління; у сфері обов`язкового колективного управління - кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення"; у сфері обов`язкового колективного управління - кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення.

Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України №14 від 10.09.2019 ГС "КАМП" акредитовано у сфері обов`язкового колективного управління - кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, строком на три роки.

Таким чином, на момент звернення до суду із даним позовом, ГС "КАМП" є організацією колективного управління, що має необхідний обсяг повноважень для здійснення колективного управління у зазначених сфера.

01.03.2020 між Приватним підприємством "Світова музика" (правовласник) та Громадською спілкою "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" (спілка як організація колективного управління авторськими і суміжними правами) укладено договір №01-03/20, відповідно до умов якого правовласник передає у колективне управління спілки належні йому майнові права на твори, виконання, фонограми щодо використання таких об`єктів, дозволу і заборони такого використання на території України, способом публічного сповіщення (повторного публічного сповіщення), включаючи кабельну ретрансляцію.

Відповідно до п. 1.6 договору, правовласник уповноважує спілку звертатися до суду та до інших компетентних органів влади від імені та в інтересах правовласника, а також вчиняти інші дії задля захисту його майнових авторського і суміжних прав, зокрема вимагати виконання судових рішень.

Відповідно до п. 7.1 договору, цей договір набуває чинності з моменту підписання сторонами і діє протягом одного року.

Таким чином, ГС "КАМП" має належний обсяг прав для звернення до суду за захистом майнових прав позивача.

Актом фіксації № 01-24/06/20 від 25.06.2020, який складено представником ГС «КАМП» було здійснено фіксацію фактів публічного сповіщення музичних творів шляхом кабельної ретрансляції телевізійної програми мовлення із логотипом «МСМ Тор».

Актом фіксації № 01-01/09/20 від 01.09.2020, який складено представником ГС «КАМП» було здійснено фіксацію фактів публічного сповіщення музичних творів шляхом кабельної ретрансляції телевізійної програми мовлення із логотипом «МСМ Тор».

Як вбачається із додатку (каталогу) 22/06/20 до Договору № 01/2016-Л про передачу управління майнових прав на об`єкти авторських прав від 01.01.2016, підписаного між Позивачем і ТОВ «Олл Мьюзик Паблишинг» 22.06.2020 відповідно до п. 1.7 договору, сторони погодили, що перелік прав, які передаються за цим договором включає, но не обмежується, авторськими правами на наступні твори, зокрема: « Wolves » у виконанні Selena Gomez & Marshmello , « Sexyback » у виконанні Justin Timberlake feat. Timbaland , «MIA» у виконанні Bad Bunny feat. Drake, «Tusa» у виконанні Karol G & Nicki Minaj , « Memories » у виконанні Maroon 5, «МЕ!» у виконанні Taylor Swift feat. Brendon Urie, «Cold» у виконанні James Blunt, «Blinding Lights» у виконанні The Weekend.

Крім того, як вбачається із додатку (каталогу) №1 до договору №01-03/20 від 01.03.2020, права які передаються у колективне управління спілці, включають, але не обмежуються майновими авторськими правами правовласника на наступні музичні твори, зокрема: « Wolves » у виконанні Selena Gomez & Marshmello , « Sexyback » у виконанні Justin Timberlake feat. Timbaland , «MIA» у виконанні Bad Bunny feat. Drake, «Tusa» у виконанні Karol G & Nicki Minaj, «Memories» у виконанні Maroon 5, «МЕ!» у виконанні Taylor Swift feat. Brendon Urie, «Cold» у виконанні James Blunt, «Blinding Lights» у виконанні The Weekend.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ГС "КАМП" вказує, що використання відповідачем вищевказаних музичних творів у власній господарській діяльності відбулося без дозволу правовласника та без сплати авторської винагороди, чим порушено права позивача.

Крім того, ГС «КАМП» звертався до Відповідача з листом вих. № 354-13/05/20 із повідомленням укласти договір на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім організацій мовлення на програми організацій мовлення. Відповідачем не здійснено належного реагування на лист ГС «КАМП», а тому Відповідачем було умисно порушено права інтелектуальної власності на оспорювані музичні твори.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 1108 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензіар), може надати іншій особі (ліцензіату) письмове повноваження, яке надає їй право на використання цього об`єкта в певній обмеженій сфері (ліцензія на використання об`єкта права інтелектуальної власності). Ліцензія на використання об`єкта права інтелектуальної власності може бути оформлена як окремий документ або бути складовою частиною ліцензійного договору. Ліцензія на використання об`єкта права інтелектуальної власності може бути виключною, одиничною, невиключною, а також іншого виду, що не суперечить закону. Невиключна ліцензія не виключає можливості використання ліцензіаром об`єкта права інтелектуальної власності у сфері, що обмежена цією ліцензією, та видачі ним іншим особам ліцензій на використання цього об`єкта у зазначеній сфері.

Згідно з ч. 1 ст. 432 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 418 Цивільного кодексу України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом.

Згідно з ч. 2 ст. 418 Цивільного кодексу України право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом (ч. 3 ст. 418 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про авторське право і суміжні права" суб`єктами авторського права є автори творів, зазначених у частині першій статті 8 цього Закону, їх спадкоємці та особи, яким автори чи їх спадкоємці передали свої авторські майнові права.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: а) виключне право на використання твору; б) виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. Майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями статті 31 цього Закону, після чого ця особа стає суб`єктом авторського права.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України "Про авторське право і суміжні права" автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Відповідно до ст. 443 Цивільного кодексу України використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 433 Цивільного кодексу України об`єктами авторського права є музичні твори (з текстом або без тексту).

До майнових прав інтелектуальної власності на твір відповідно до ст. 440 Цивільного кодексу України відносяться: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Відповідно до ст. 441 Цивільного кодексу України використанням твору є його: 1) опублікування (випуск у світ); 2) відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі; 3) переклад; 4) переробка, адаптація, аранжування та інші подібні зміни; 5) включення складовою частиною до збірників, баз даних, антологій, енциклопедій тощо; 6) публічне виконання; 7) продаж, передання в найм (оренду) тощо; 8) імпорт його примірників, примірників його перекладів, переробок тощо. Використанням твору є також інші дії, встановлені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

Як зазначено в пункті 41 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності", використанням твору в силу ст. 441 Цивільного кодексу України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання, в тому числі з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення) у місці, відкритому для публічного відвідування. Відповідальність за публічне виконання твору несе, зокрема, юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

Статтею 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" встановлено, що публічне сповіщення - це передача в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гамма-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

Крім того, у зазначеній статті наведено визначення поняття кабельна ретрансляція - це прийом і одночасна передача телерадіоорганізаціями, провайдерами програмної послуги та іншими особами незалежно від використаних технічних засобів повних і незмінних передач (програм) організацій мовлення або їх істотних частин, а також творів, виконань, фонограм, відеограм, зокрема таких, що містяться в таких передачах (програмах) організацій мовлення, за умови що початкова трансляція такої передачі (програми) здійснена організацією мовлення, яка не підпадає під юрисдикцію України відповідно до закону або міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Таким чином, кабельна ретрансляція є публічним сповіщенням та охоплюється майновими авторськими правами на використання твору способом публічного сповіщення, на дозвіл або заборону публічного сповіщення.

Абзацом 4 пункту 32 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 04.06.2010 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" визначено, що ретрансляція провайдерами телерадіопрограм та передач мовлення є їх повторним публічним сповіщенням, а тому обов`язковим є одержання відповідної згоди суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав на використання твору, виконання, фонограми, відеограми та виплата винагороди відповідним суб`єктам авторського права і (або) суміжних прав.

Як зазначає Громадська спілка, відповідач як провайдер програмної послуги, ретранслюючи програми телеканалу "MTV HITS", здійснював публічне сповіщення музичних творів, зазначених вище, без відповідних прав.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", провайдер програмної послуги - це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії, виданої Національною радою України з питань телебачення та радіомовлення, на договірних засадах надає абонентам можливість перегляду пакетів програм (перелік телерадіопрограм, які провайдер програмної послуги пропонує абонентам на договірних засадах як цілісну інформаційну послугу), використовуючи для передавання цих програм ресурси багатоканальних телемереж.

У свою чергу зазначена норма містить наступні визначення:

багатоканальна телемережа (ефірна або кабельна) - телекомунікаційна мережа загального користування, призначена для передавання телерадіопрограм, а також надання інших телекомунікаційних і мультимедійних послуг, здатна забезпечити одночасну трансляцію більше ніж однієї телерадіопрограми і може інтегруватися з іншими телекомунікаційними мережами загального користування;

ретрансляція - прийом і одночасна передача, незалежно від використаних технічних засобів, повних і незмінних телерадіопрограм або істотних частин таких програм, які транслюються мовником.

Як вбачається із рішення до ліцензій Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення НР № 00302-п (діє з 14.12.2010 по 14.12.2020), НР № 00340-п (діє з 12.01.2016 по 12.01.2026) є провайдером програмної послуги та затверджено пакет програм універсальної програмної послуги. Згідно з відповіддю Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення № 7/21 від 02.07.2020, до переліку програм для надання програмної послуги включено, зокрема, програму «МСМ Тор».

Як уже було зазначено раніше, актом фіксації зафіксовано фактів публічного сповіщення музичних творів ретранслюючи програми телеканалу "МСМ Тор".

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності" зазначено, що враховуючи приписи 74 ГПК України щодо обов`язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке: 1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об`єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках, коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов`язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача; 2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об`єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Відповідач також повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України "Про авторське право та суміжні права", при порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених ст. 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об`єктів суміжних прав, використанні творів і об`єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав суб`єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право, зокрема, подавати позови до суду про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом як паушальна сума на базі таких елементів, як подвоєна, а у разі умисного порушення - як потроєна сума винагороди або комісійні платежі, які були б сплачені, якби порушник звернувся із заявою про надання дозволу на використання оспорюваного авторського права або суміжних прав замість відшкодування збитків або стягнення доходу (ч. 2 ст. 51 зазначеного Закону).

Відповідно до абзацу 2 пункту 51.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №12 від 17.10.2012, кожен окремий факт протиправного використання, в тому числі неодноразове використання одного і того ж самого об`єкта, становить самостійне порушення і може бути підставою для застосування відповідальності.

Позивач просить стягнути з відповідача суму у розмірі 391 738, 32 грн. Зазначену суму позивач обраховував за формулою - розмір передбаченого паушального платежу у двократному розмірі помножений на кількість незаконно використаних творів.

Таким чином, перевіривши розрахунок позивача, суд дійшов висновку, що наведений розрахунок є правильним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Як встановлено ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 ст. 78 Господарського процесуального кодексу визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" в інтересах Приватного підприємства "Світова музика" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Орбіта" про стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. Оскільки судовий збір було сплачено Громадською спілкою "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав", яка подала даний позов в інтересах позивача, судовий збір підлягає стягненню на користь останньої.

Керуючись статтями 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Орбіта» (місцезнаходження 37600, Полтавська обл., м. Миргород, вул. Сорочинська, буд. 20, кв. 129, ідентифікаційний код 43080257) на користь Приватного підприємства «Світова музика» (місцезнаходження 02222, м. Київ, вул. Сабурова, буд. 16, кв. 119, ідентифікаційний код 36463790) компенсацію у розмірі 391 738 (триста дев`яносто одна тисяча сімсот тридцять вісім) гривень 32 копійки та 5 876 (п`ять тисяч вісімсот сімдесят шість) гривень 07 копійок витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 22.03.2021 р.

Суддя Киричук О.А.