ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

24 березня 2021 року Справа № 923/1310/14

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В., за участю секретаря судового засідання Горголь О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", м. Київ

до фізичної особи-підприємця Дмитренко Ольги Борисівни, м. Цюрупинськ Херсонської області

про стягнення 144 255грн. 31коп.

представники сторін та заявника не прибули

в с т а н о в и в:

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 04.11.2014 стягнуто з Фізичної особи-підприємця Дмитренко Ольги Борисівни на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 106559грн. на повернення кредиту за кредитним договором № ВКЛ-2010634 від 21.06.2012, 31693грн. 67коп. в якості відсотків за користування кредитними коштами, 6002грн. 64коп. пені, 2885грн. 10коп. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 27.11.2014 повернуто апеляційну скаргу відповідача без розгляду.

05.12.2014 судом було видано наказ на виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 04.11.2014.

05.03.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_1 відповідно до ст. 331 ГПК України про зміну способу виконання рішення суду від 04.11.2014, стягнувши з Фізичної особи-підприємця Дмитренко Ольги Борисівни 106559грн. на повернення кредиту, 31693грн. 67коп. в якості відсотків за користування кредитними коштами, 6002грн. 64коп. пені, 2885грн. 10коп. на відшкодування витрат зі сплати судового збору на користь ОСОБА_1 .

Заява мотивована тим, що за договором від 14.02.2020 (копія якого додана до заяви) Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Горизонт" відступила ОСОБА_1 право вимоги до відповідача.

До заяви додано докази її надіслання з додатками на адресу відповідача.

У зв"язку з звільненням судді ОСОБА_2 розпорядженням керівника апарату від 05.03.2021 № 25 призначено повторний авторозподіл, за результатами якого заяву передано судді Литвиновій В.В.

Ухвалою від 09.03.2021 розгляд заяви призначено в засіданні 24.03.2021.

Ухвала суду, надіслана на адресу позивача, повернулась з відміткою пошти "адресат відсутній за даною адресою".

Згідно з п. 99-2 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270 "Про затвердження правил надання послуг поштового зв`язку" рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Згідно з п. 5) ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на викладене, враховуючи п. 5) ч. 6 ст. 242 ГПК України, позивач вважається належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Ухвала, надіслана на адресу заявника, повернулась до суду з відміткою пошти "за закінченням строку зберігання".

Відповідно до п. 99-1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270 "Про затвердження правил надання послуг поштового зв`язку" рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім"ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім"ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

З огляду на викладене, відмітка пошти не відповідає вимогам п. 99-1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270 "Про затвердження правил надання послуг поштового зв`язку".

Однак суд враховує, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989). Відтак, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, суд зазначає, що заявник та його представник не були позбавлені права та можливості ознайомитись з ухвалами, винесеними по даній справі, у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи викладене, суд констатує, що заявник та його представник - адвокат Буженко Ю.С. - були обізнані про розгляд Господарським судом Херсонської області справи №923/1310/14; в засідання 24.03.2021 не прибули, причини неявки не повідомили.

Ухвалою від 09.03.2021 суд не визнавав явку представників сторін обов`язковою.

Відповідач надіслала до суду заперечення на заяву (разом з доказами направлення заявнику), в яких просить відмовити в задоволенні заяви та розглядати справу без її участі. Відповідач посилається на те, що заявник - фізична особа, не може бути новим кредитором, оскільки відповідно до ст. 1054 ЦК України кредитодавцями можуть бути лише банки та фінансові постанови, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 465/646/11. До того ж, відповідач вважає, що у випадку задоволення даної заяви матиме місце не зміна способу виконання рішення, а зміну судового рішення по суті в інтересах і на користь особи, яка не має права ні на процесуальне, ні на договірне правонаступництво. Також відповідач посилається на постанову від 05.07.2017 провадження № 6-459цс17, відповідно до якої за правочином про відступлення права вимоги відступлено може бути тільки дійсна вимога, що існувала на момент переходу цих прав.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення у справі, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 331 ГПК України за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Враховуючи закінчення строку зберігання справи, передбачені Переліком судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання, затв. наказом Державної судової адміністрації України від 07.12.2017 № 1087, матеріали справи №923/1310/14 було знищено, а для зберігання залишено лише оригінал судового рішення від 04.11.2014, копію якого залучено до матеріалів справи.

Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб. Така правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 10.06.2019 року у справі № 350/426/16-ц.

Відповідно до п. 7.1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Враховуючи викладення, задоволення заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду від 04.11.2014 шляхом стягнення коштів з фізичної особи-підприємця Дмитренко Ольги Борисівни на користь ОСОБА_1 , призведе не до зміни способу виконання рішення, а до зміни суті рішення, оскільки таким чином кошти будуть стягнені не на користь позивача у справі - ПАТ "Дельта банк", а на користь іншої особи, яка не є стороною у справі.

Питання заміни сторони у виконавчому провадженні врегульовані положеннями ст. 334 ГПК України, якою встановлено, що У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно з ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідачем та заявником не надано суду копії кредитного договору №ВКЛ-2010634 від 21.06.2012, у зв"язку з чим неможливо встановити, чи містять умови договору заборону на заміну кредитора, а матеріали даної справи знищено, як зазначалось вище.

Щодо посилань відповідача на постанову від 05.07.2017 провадження № 6-459цс17, відповідно до якої за правочином про відступлення права вимоги відступлено може бути тільки дійсна вимога, що існувала на момент переходу цих прав, то суд відхиляє їх, виходячи з наступного. Рішенням суду у даній справі було встановлено наявність заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором №ВКЛ-2010634 від 21.06.2012, і відповідачем не надано суду доказів погашення цієї заборгованості.

Щодо посилань відповідача на те, що кредитодавцями можуть бути лише банки та фінансові постанови, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 465/646/11, то суд зазначає наступне.

Відповідно до останніх правових позицій Верховного Суду (постанова від 17.01.2020 у справі № 916/2286/16) обов"язкова участь банку або фінансової установи є обов"язкою для договору факторингу. Вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом з урахуванням положень статей 74 - 79, 86 ГПК України, тобто за перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України. Враховуючи викладене, Суд відступив від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 923/151/17, в якій суд касаційної інстанції, з посиланням на позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 909/968/16, визнав правильними висновки судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення заяви про заміну стягувача, подану фізичною особою, яка не може бути належним правонаступником кредитодавця у спірних правовідносинах, оскільки з укладенням договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором відбулася заміна кредитодавця-банку, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не є юридичною особою та фінансовою установою, а тому не може надавати фінансові послуги згідно з положеннями законодавства.

Відповідно до п. 3.1 договору про відступлення права вимоги, укладеного 14.02.2020 між ТОВ "Фінансова компанія Горизонт" та ОСОБА_1 , вартість прав, що відступаються за цим договором, включено до вартості прав вимоги за договором відступлення, які новий іпотекодержатель ( ОСОБА_1 ) сплатив первісному іпотекодержателю (ТОВ "ФК Горизонт") ще до підписання цього договору.

Однак, ОСОБА_1 не надано суду доказів на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договором відступлення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов"язань за договором про відступлення права вимоги, укладеного 14.02.2020.

З огляду на викладене, відсутні підстави для заміни сторони виконавчого провадження.

Крім того, суд враховує, що зі змісту договору про відступлення права вимоги від 14.02.2020 вбачається, що до ОСОБА_1 перейшло право вимоги від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Горизонт", яка не стороною у справі №923/1310/14.

До того, в договорі зазначено, що право вимоги кредитним договором № ВКЛ -2010634 від 21.06.2012 були відступлені від ПАТ "Дельта банк" до ТОВ "ФК Горизонт" за договором купівлі-продажу прав вимоги та майнових прав № 2067/К від 28.10.2019. Суду не надано копії договору № 2067/К від 28.10.2019.

Враховуючи, що матеріали справи № 923/1310/14 знищено у зв"язку закінченням строку їх зберігання, судом перевірено відомості Єдиного державного реєстру судових рішень, в якому немає ухвали суду про заміну стягувача у справі № 923/1310/14 - ПАТ "Дельта банк" на ТОВ "ФК Горизонт".

Відповідно до відомостей програми "Діловодство спеціалізованого суду", яка діє в Господарському суді Херсонської області, до суду не надходило заяв про заміну стягувача у справі № 923/1310/14 - ПАТ "Дельта банк" на ТОВ "ФК Горизонт" і відповідно такої ухвали судом не постановлялось.

Таким чином, заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 234, 235, 331, 334 ГПК України,

постановив:

1. Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду від 04.11.2014, стягнувши з Фізичної особи-підприємця Дмитренко Ольги Борисівни 106559грн. на повернення кредиту, 31693грн. 67коп. в якості відсотків за користування кредитними коштами, 6002грн. 64коп. пені, 2885грн. 10коп. на відшкодування витрат зі сплати судового збору на користь ОСОБА_1 .

Ухвалу підписано 25.03.2021.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом 10 днів. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

Суддя В.В.Литвинова