Господарський суд Рівненської області
"19" березня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/2/21
Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Монолітторг"
до відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція"
про стягнення заборгованості 2 669 342,42 грн.
Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.
Представники сторін:
від позивача Гайдак О.В.
від відповідача Процун О.І.
Судові засідання проводилися у режимі відеоконференції. Поза межами приміщення суду в режимі ВКЗ брали участь представники позивача та відповідача за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".
Товариство з обмеженою відповідальністю "Монолітторг" звернулося до господарського суду Рівненської області із позовною заявою до відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" про стягнення заборгованості 2 642 342,42 грн., з яких 2 561 544,00 грн. - основний борг, 60 912,63 грн. - інфляційні втрати, 19 885,79 грн. - 3% річних.
Рішенням від 10 березня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Монолітторг" 2 575 980 грн. 00 коп. основного боргу, 19 885 грн. 79 коп. 3% річних, 60 912 грн. 63 коп. інфляційних втрат, 20 020 грн. 07 коп. витрат по сплаті судового збору. Закрито провадження у справі №918/2/21 в частині вимог про стягнення 12 564,00 грн. основного боргу. Повернуто з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю "Монолітторг" 20 020 грн. 07 коп. судового збор.

15 березня 2021 року на адресу суду надійшла заява позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Монолітторг" про ухвалення рішення про судові витрати. У заяві просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

Ухвалою від 15.03.2021 р. заяву призначено до розгляду на 19 березня 2021 р. на 10:00 год.

19.03.2021 р. відповідач подав письмові заперечення на заяву про ухвалення рішення про судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача підтримав подану заяву та просив її задоволити.

Представник відповідача у засіданні надав пояснення, які співпадають з позицією, викладеною письмово у запереченнях (міститься у матеріалах справи). Зокрема зазначив, що визначений в заяві розмір витрат на правничу допомогу є надмірно великим у порівнянні із заявленою сумою позовних вимог, а обсяг та зміст наданих послуг не відповідає дійсності та їх вартість, на переконання позивача суттєво завищена. Відтак, представник відповідача просить не покладати на боржника судові витрати у всій вказаній сумі. Вважає, що у даному випадку достатніми для відшкодування позивачу є витрати на правову допомогу у сумі 2 000,00 грн.

Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Монолітторг", дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, суд прийшов до висновку, що заяву про ухвалення рішення про судові витрати слід задоволити частково. При цьому суд керувався наступним.

Представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Монолітторг" одночасно із позовом було подано попередній орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу на загальну суму 15 000,00 грн. та подано заяву про здійснення розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

За умовами ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема: судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Отже, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами частини 4 та 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як свідчать матеріали справи, з метою отримання правової допомоги, у тому числі і представництва інтересів у суді, Товариство з обмеженою відповідальністю "Монолітторг" звернулося до Адвокатського об`єднання "Юридичне об`єднання "Феміда", про що було укладено відповідний Договір про надання правничої (правової) допомоги від 21.12.2020 р.

Відповідно до умов пункту 2.1 договору по надання правової допомоги Клієнт (Товариство з обмеженою відповідальністю "Монолітторг") доручає, а Адвокатське об`єднання (Адвокатське об`єднання "Юридичне об`єднання "Феміда") бере на себе зобов`язання надати Клієнтові юридичні послуги в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до умов цього Договору Адвокатське об`єднання надає правову допомогу та представляє інтереси Клієнта в господарських судах, органах державної виконавчої служби, правоохоронних органах, всіх інших державних органах, а також підприємствах, установах та організаціях незалежно від їх форм власності та галузевої належності з питань стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" заборгованості за поставку товару за договорами поставки №53-122-01-20-09686 від 25.05.2020 р. та № 53-122-01-20-09864 від 03.07.2020 р. у відповідності до чинного законодавства України.

Клієнт зобов`язаний прийняти та оплатити послуги в строки, та на умовах, передбачених даним Договором (п.2.4. Договору).

Приймання-передача наданих послуг здійснюється сторонами згідно Акту приймання-передачі наданих послуг, що підписується уповноваженими представниками сторін (п.5.1. Договору).

Згідно п.9.1. Договору юридичну допомогу, що надається Адвокатським об`єднанням, Клієнт оплачує в гривнях, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Адвокатського об`єднання, зазначений в реквізитах до даного Договору. Оплата здійснюється на основі виставленого рахунку або безпосередньо на підставі даного Договору. Вартість послуг за Договором складає 15 000,00 грн. Оплата здійснюється у повному обсязі до 31 грудня 2020 року.

Для здійснення представництва у даній справі Адвокатське об`єднання визначило (уповноважило) наступного адвоката - Гайдак Олександр Володимирович - свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №5101 , видане 25.07.2012 р.

Представником позивача адвокатом Гайдак О.В. було повідомлено, що докази понесення фактичних витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката, будуть надані протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення у справі.

Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, протягом п`яти днів після ухвалення рішення у даній справі, а саме 15.03.2021 р. представник позивача поштовим зв`язком надіслав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, та просить стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Монолітторг" судові витрати на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

На підтвердження виконання робіт по наданню правової допомоги подано Акт приймання-передачі адвокатських послуг №01 від 11.03.2021 р., підписаний головою Адвокатського об`єднання "Юридичне об`днання "Феміда" Гайдак О.В., та директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Монолітторг" Паськов Д.С., та скріплений відбитками печаток цих сторін.

Згідно цього Акту Адвокатське об`єднання надало, а Клієнт прийняв правову допомогу на умовах, визначених Договором про надання правничої (правової) допомоги від 21.12.2020 р., загальна ціна (вартість) якої становить 15 000,00 грн.

Адвокатське об`єднання "Юридичне об`днання "Феміда" виставило Клієнту Товариству з обмеженою відповідальністю "Монолітторг" рахунок-фактуру №СФ-021 від 21.12.2020 р. на суму 15 000,00 грн.

Також надано платіжне доручення №428 від 22.12.2020 р. про сплату Клієнтом Товариством з обмеженою відповідальністю "Монолітторг" 15 000,00 грн. для Адвокатського об`єднання "Юридичне об`днання "Феміда", призначення платежу: сплата згідно рахунку №СФ-021 від 21.12.2020 р.

Так, із наявного у матеріалах справи позову вбачається, що документ підписаний адвокатом Гайдак Олександром Володимировичем.

Судові витрати на оплату послуг адвоката підлягають відшкодуванню лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату або адвокатському обєднанню стороною, котрій такі послуги надавались, оплата послуг адвоката підтверджується відповідними фінансовими документами, і якщо такі послуги надавались адвокатом, а не будь-яким представником.

У даній справі Адвокатським об`єднанням зроблено заяву щодо вирішення питання про розподіл судових витрат та вказано про орієнтовний розрахунок судових витрат разом із першою заявою по суті (позовом).

Як вказано вище по тексту, представник відповідача просив не покладати на боржника судові витрати у всій вказаній сумі. Дане прохання суд розцінює як клопотання про зменшення судом витрат на правову допомогу, яка належить до відшкодування позивачу за рахунок відповідача. Послався представник на те, що розмір витрат на правничу допомогу є надмірно великим, а обсяг та зміст наданих послуг не відповідає їх дійсній вартості та є завищеним.

Згідно п. 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п`ятою статті 49 ГПК (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

В силу частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи, а відтак до судових витрат. Порядок відшкодування витрат на правничу допомогу врегульовано статтею 126 Господарського процесуального кодексу України. Так, частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до частини 3статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 4 та 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа Гімайдуліна і інші проти України від 10.12.2009, справа Баришевський проти України від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: East/West Alliance Limited проти України від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; Ла-вентс проти Латвії від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодову-ються лише витрати, які мають розумний розмір.

Правова позиція щодо розумності та співмірності розміру витрат на правову допомогу також відображена у постановах Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 і від 01.08. 2019 у справі №915/237/18.

Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 звернув увагу на необхідність оцінки дій адвоката (щодо вивчення апеляційної скарги, підготовки до судового засідання, відзиву на апеляційну скаргу, клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції тощо) за критерієм обґрунтованості та пропорційності до предмета спору у розу-мінні приписів частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України з огляду на вимоги, які ставляться до адвоката, а саме наявності у такої особи повної вищої юридичної освіти, стажу роботи в галузі права, у зв`язку з чим такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи.

У даному випадку суд приймає до уваги, ті обставини, що справа №918/2/21 розглядалася за правилами загального позовного провадження, сума заявлена до стягнення склала 2 669 342,42 грн. та є значною.

Крім того, під час її розгляду відбулося три судових засідання, у яких участь брав представник позивача адвокат Гайдак О.В.

Розподіляючи витрати за послуги адвоката суд вказує, що наявні в матеріалах справи Договір про надання правничої (правової) допомоги, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, Акт приймання-передачі наданої правової допомоги, платіжне доручення про сплату Клієнтом 15 000,00 грн. - є достатніми матеріалами та дають підстави для відшкодування судом витрат на послуги адвоката.

Суд констатує, що витрати на правничу допомогу, які просить позивач відшкодувати за рахунок відповідача, є співмірними із ціною позову, та відповідають категорії та складності справи.

Відтак, суд не вбачає підстав для їх зменшення, та відповідно відмовляє відповідачу у задоволенні заяви про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно судового рішення від 10.03.2021 р. у даній справі позов було задоволено частково.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір пропорції задоволених вимог проти заявлених у даній справі складає 99,53%.

Заявлена позивачем вимога, відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню частково, в розмірі 14929,50 грн. У задоволенні решти вимог заяви - належить відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.244 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 233, 236-240, 244 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Задоволити частково заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Монолітторг" про ухвалення додаткового рішення про судові витрати на професійну правничу допомогу.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (промзона, м.Вараш, Рівненська область, 34400, ідентифікаційний код 05425046) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Монолітторг" (04119, м. Київ, вул.Зоологічна, буд. 04 А, офіс 139, ідентифікаційний код 39719048) - судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі - 14 929 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять) грн. 50 коп. Видати наказ.

3. У задоволенні заяви у іншій частині відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення відповідно до ст. ст. 240-241, 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складений та підписаний 19 березня 2021 року.

Суддя Бережнюк В.В.