ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА
"16" березня 2021 р. Справа № 924/1413/20
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Мухи М.Є., за участю секретаря судового засідання Білявської Н.П. розглянувши матеріали
за позовом першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства "Хмельницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Хмельницької обласної ради, м. Хмельницький
до товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтотрейд Ресурс" м. Луцьк Волинська область
про стягнення 200 262,20грн. безпідставно набутих коштів

Представники сторін:
позивача: не з`явився

відповідача: не з`явився
за участю Приступи В.І. прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури

В підготовчому засіданні відповідно до ст.233 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

ВСТАНОВИВ:

29.12.20р. на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства "Хмельницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Хмельницької обласної ради про стягнення із відповідача безпідставно набуте (отримане) майно - надміру сплачені кошти за договором №ПК-16285 від 10.10.2018р. в сумі 200 262,20грн.

Ухвалою від 19.01.2021р. відкрито провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 09.02.2021р. У підготовчих засіданнях 09.02.2021р. та 24.02.2021р. оголошувалась перерва до 16.03.2021р.

Представники сторін у підготовче засідання не з`явились.

02.02.2021р. від ТОВ "Нафтотрейд Ресурс" надійшло клопотання про передачу справи за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Волинської області.

Розглядаючи дане клопотання судом береться до уваги таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням юридичної особи відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОТРЕЙД РЕСУРС" є: вул. Кременецька, 38, м. Луцьк, 43010.

Приписами ст. 29 ГПК України передбачено підсудність справ за вибором позивача.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Отже, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі, у даному випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.

Відповідно до п.5.2 Договору визначено місце поставки товару: м. Хмельницький, за місцезнаходженням АЗС Учасника.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона -постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Спором, що виникає з договору поставки, є спір між сторонами даного договору з приводу виконання ними зобов`язань щодо предмету, кількості і асортименту поставки; строків і порядку поставки; якості і комплектності товарів, що поставляються; оплати за поставлений товар.

В той же час, предметом спору у даній справі є вимога прокурора про застосування правових наслідків визнання недійсною додаткової угоди №1 від 16.10.2018р. до Договору шляхом стягнення безпідставно набутого (отриманого) майна - надміру сплачених коштів всумі 200 262,20грн. (різниця між сумою коштів, які фактично сплачено відповідачу за товар згідно з додатковою угодою №1 від 16.10.2018р. до Договору та сумою коштів за товар, яка підлягала сплаті відповідно до умов Договору) на підставі ч. 1 ст. 216 ЦК України, ч. 2 ст. 20 ГК України та ст. 1212 ЦК України.

Таким чином, суд вважає, що даний господарський спір не стосується саме поставки товару за Договором, а стосується лише застосування правових наслідків недійсності правочинну (додаткової угоди №1 від 16.10.2018р. до Договору) та не пов`язаний з місцем поставки товару, визначеним в п.5.2. Договору.

Крім того, зі змісту Договору не вбачається, що сторонами визначено місце виконання зобов`язань за договором щодо повернення відповідачем, як постачальником за договоромбезпідставно сплачених сум; умови договору не містять посилання на особливості, через які: їх можна виконувати в певному місці, а саме за місцем поставки товару.

Судом зважається на рішення Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви № 29458/04 та № 29465/04) у якому зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін "'встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" [див. рішення у справі "Занд проти Австрії", заява № 7360/76. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, "встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Зважаючи на те, що позовні вимоги не стосується виконання Договору щодо поставки товару, а також враховуючи те, що місцезнаходженням юридичної особи відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОТРЕЙД РЕСУРС", згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: вул. Кременецька, 38, м. Луцьк, 43010, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача та для передачі матеріалів справи за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до господарського суду Волинської області.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ГПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 233, 234, 235, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу №924/1413/20 передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Волинської області.

Ухвала набрала законної сили 16.03.2021р. та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 18.03.2021р.

Суддя М.Є. Муха

Віддруковано 4 прим.: 1 - до справи, 2 - позивачу (вул. Пілотська, 1, м. Хмельницький, 29009), 3 - відповідачу (м. Луцьк, вул. Кременецька, 38, 43010), 4 - Хмельницька обласна прокуратура (пров. Військоматський, 3, м. Хмельницький, 29005). Всім з повідомленням про вручення.