ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2021 року м.Дніпро Справа № 904/180/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя: Чус О.В. (доповідач),

судді: Кощеєв І.М., Кузнецова І.Л.

Секретар судового засідання Григоренко А.А.

Представники сторін:

від позивача: Пічугіна С.С. адвокат, довіреність № 265 від 05.03.2020 р.;

від відповідача: представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі філії «Центр забезпечення виробництва», м. Київ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2020, повне рішення складено 16.03.2020, суддя Новікова Р.Г., у справі №904/180/20

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі філії «Центр забезпечення виробництва», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інноватор Сістемс», м. Кам`янське, Дніпропетровської області

про стягнення пені в розмірі 291633,01 грн, 3% річних в розмірі 26331,67 грн, інфляційної складової в розмірі 20971,93 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноватор Сістемс" з позовом про стягнення пені в розмірі 291633грн.01коп., 3% річних в розмірі 26331грн.67коп., інфляційної складової в розмірі 20971грн.93коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань з внесення попередньої оплати за договором купівлі-продажу №35/2019-ЦЮ від 29.03.2019.

На підставі пунктів 2.5, 5.3 договору №35/2019-ЦЮ від 29.03.2019 позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 291633грн.01коп. за період з 03.04.2019 по 02.01.2020.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України позивач також нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 26331грн.67коп. та інфляційну складову в розмірі 20971грн.93коп. за період з 03.04.2019 по 02.01.2020.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2020 у справі №904/180/20 у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноватор Сістемс" про стягнення пені в розмірі 291633грн.01коп., 3% річних в розмірі 26331грн.67коп., інфляційної складової в розмірі 20971грн.93коп. відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що за матеріалами справи судом не вбачається вчинення жодною із сторін договору купівлі-продажу №35/2019-ЦЮ від 29.03.2019 дій, спрямованих на реальне настання правових наслідків, обумовлених цим договором.

На дату закінчення договору купівлі-продажу №35/2019-ЦЮ від 29.03.2019 майновим стан обох сторін відповідав їх первісному стану, в якому вони перебували на момент укладення договору. Тож, у суду відсутності підстави для констатації факту порушення майнових прав позивача, які потребують їх поновлення.

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ в особі філії "Центр забезпечення виробництва", м. Київ звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2020 у справі, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» задовольнити у повному обсязі. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- первинним обов`язком за умовами Договору є здійснення оплати товару на умовах передплати, а зустрічним обов`язком - передання Позивачем товару ТОВ «Інноватор Сістемс» після отримання його оплати, тому висновок суду, що передання AT «Укрзалізниця» товару Відповідачеві є первинним обов`язком, є помилковим та таким, що не відповідає обставинам справи, а тому не може братися судом до уваги при ухваленні рішення у справі № 904/180/20;

- строк дії Договору, на час звернення до суду не сплинув, а є зупиненим у звязку з чим висновок суду першої інстанціїї, з цього приводу, є безпідставним;

- філією «ЦЗВ» AT «Укрзалізниця» були вчиненні необхідні дії, спрямовані на реальне настання правових наслідків, обумовлених Договором, проте судом першої інстанції не були враховані надані Позивачем належні докази, що підтверджують такі дії. Таким чином, суд неповно з`ясував обставини, що мають значення- для справи, що призвело до ухвалення необгрунтованого та помилкового рішення у цій справі;

- Відповідачем порушено законний інтерес Позивача, передбачений умовами договору, що полягає у неотриманні AT «Укрзалізниця» прибутку (доходу) з реалізації товару, на який Позивач розраховував, укладаючи договір купівлі-продажу від 29.03.2019. У зв`язку із чим, вважає, що Позивач має право на стягнення з Відповідача штрафних санкцій, передбачених умовами Договору за порушення ТОВ «Інноватор Сістемс» строків оплати товару на умовах попередньої оплати.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не надано. Згідно ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.04.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі філії "Центр забезпечення виробництва", м. Київ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2020 у справі №904/180/20 та повідомлено сторін, що у зв`язку з встановленням на період дії карантинних заходів на території України тимчасово особливого режиму роботи Центрального апеляційного господарського суду на виконання Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" зі змінами, враховуючи Рекомендації Ради суддів України викладених у листі № 9рс-186/20 від 16 березня 2020 року, на виконання рішення зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду, оформленого протоколом зборів суддів № 1 від 17.03.2020 та рішення зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду, оформленого протоколом зборів суддів № 3 від 31.03.2020, судове засідання для розгляду справи буде призначено додатково ухвалою суду, яку буде направлено на адресу сторін.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.06.2020 розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі філії "Центр забезпечення виробництва", м. Київ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2020 у справі №904/180/20 призначено в судовому засіданні на 30.07.2020 на 14:00.

27.07.2020 р. до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.con.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.07.2020 відмовлено у задоволенні клопотання представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, оскільки відповідачем в порушення положення ст. 197 ГПК України клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами суду подано за три дні до судового засідання.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.07.2020 відкладено розгляд справи у судове засідання на 08.09.2020 на 12 год. 20 хв.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.09.2020 зупинено провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі філії "Центр забезпечення виробництва", м. Київ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2020 у справі №904/180/20 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи 918/631/19.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.01.2021 провадження у справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі філії «Центр забезпечення виробництва», м. Київ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2020 у справі №904/180/20 - поновлено та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 23.02.2021 на 14:00.

16.02.2021 року на адресу Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання Акціонерного товариства «Українська залізниця» про участь його представника в судовому засіданні, яке призначено на 23.02.2021 року на 14:00, в режимі відеоконференції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.02.2021 відмовлено Акціонерному товариству «Українська залізниця» у задоволенні клопотання про проведення судового засідання 23.02.2021 о 14:00 год. у справі № 904/180/20 у режимі відеоконференції між Центральним апеляційним господарським судом та Київським апеляційним господарським судом, Господарським судом Київської області, Солом`янським районним судом м. Києва, Солом`янським районним судом м. Києва (друге приміщення), Святошинським районним судом м. Києва, Київським апеляційним судом, Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду та Дарницьким районним судом м. Києва.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.02.2021 відкладено розгляд апеляційної скарги у справі № 904/180/20 в судове засідання до 18.03.2021 о 14:15 год.

25.02.2021 року на адресу Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання Акціонерного товариства «Українська залізниця» про участь його представника в судовому засіданні, яке призначено на 18.03.2021 року на 14:10, в режимі відеоконференції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.02.2021 задоволено клопотання представника Акціонерного товариства «Українська залізниця» про проведення судового засідання 18.03.2021 в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 18.03.2021р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

29.03.2019 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інноватор Сістемс" (далі - покупець) укладено договір купівлі-продажу №35/2019-ЦЮ (далі - договір).

За умовами пункту 1.1 цього договору продавець зобов`язався передати у власність, а покупець прийняти та оплатити металобрухт (брухт металів чорних вторинних згідно з ДСТУ 4121-2002) (далі - товар), ціна якого вказана відповідно до специфікацій №1, яка (які) є невід`ємною частиною договору.

Загальна кількість товару становить 224,2 тон. Допустиме відхилення загальної ваги по договору у межах до мінус 5% від загальної кількості товару (п. 1.2 договору).

Згідно з пунктом 2.1 договору ціна цього договору складається з сукупної вартості товару відповідно до специфікацій та становить 1165000грн. без ПДВ. ПДВ не нараховується відповідно до п. 23 розділу 2 ХХ Податкового кодексу України. Вартість товару визначається за результатами аукціону, і зазначена в специфікаціях до цього договору.

Пунктом 2.4 договору передбачено, що оплата за товар здійснюється покупцем на умовах попередньої оплати.

Розмір попередньої оплати за товар складає 100% вартості товару та становить 1165000грн. без ПДВ. Вказана попередня оплата вноситься покупцем на поточний банківський рахунок продавця протягом трьох банківських днів з дати підписання сторонами договору (п. 2.5 договору).

В пункті 3.1 договору сторонами узгоджено, що передача товару покупцю здійснюється на умовах EXW (склад продавця) в редакції Інкотермс 2010 року. Термін "Склад продавця" означає місця, в яких надається товар у розпорядження покупця (визначається у специфікаціях до договору). Поставка товару (надання товару у розпорядження покупця на складі продавця) здійснюється після отримання продавцем оплати за такий товар на поточний рахунок продавця.

Відповідно до пункту 3.2 договору покупець отримує товар та зобов`язаний забезпечити вивезення товару зі складу продавця протягом 100 календарних днів з моменту оплати за такий товар.

Згідно з пунктом 5.3 договору за порушення покупцем строків оплати за товар, визначених п. 2.5 договору, продавець має право стягувати з покупця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочки виконання зобов`язання, за кожен день прострочки.

Сплата штрафних санкцій не звільняє сторони від виконання умов цього договору (п. 5.4 договору).

Пунктом 9.7 договору передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2019 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Позивач зазначає, що відповідач не здійснив попередньої оплати за товар у сумі 1165000грн. без ПДВ, чим порушив умови пункту 2.5 договору.

У підтвердження факту несплати відповідачем попередньої оплати позивачем надано копію виписки за розрахунковим рахунком Філії "ЦЗВ" ПАТ "Укрзалізниця" в АКБ "Індустріалбанк" за період з 29.03.2019 по 02.01.2020.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.06.2019 позивачем на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноватор Сістемс" було направлено претензію №ЦЗВ-20/1811 від 25.06.2019 щодо сплати пені в сумі 94572грн.47коп. Також позивачем у вказаній претензій було викладено вимогу до відповідача виконати пункт 2.5 договору №35/2019-ЦЮ від 29.03.2019, а саме - здійснити передплату за товар у сумі 1165000грн. без ПДВ на поточний рахунок Філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "Укрзалізниця".

Залишення відповідачем претензії позивача №ЦЗВ-20/1811 від 25.06.2019 без задоволення і стало причиною звернення останнього до суду з даним позовом.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень статей 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги, судова колегія враховує наступні положення діючого законодавства України.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

За приписами статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та двосторонніми чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони (ч. 2 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Положення аналогічного змісту закріплені в частині сьомій статті 180 Господарського кодексу України.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, підставою позовних вимог у даній справі є двосторонній письмовий правочин сторін, який за своїм змістом є договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, за договором купівлі-продажу правами та обов`язками наділені обидві сторони. При цьому, первинному обов`язку продавця передати товар кореспондують зустрічні обов`язки покупця прийняти цей товар та оплатити його вартість.

У відповідності до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною першою статті 664 цього Кодексу встановлено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент, зокрема, надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.

Згідно зі статтею 689 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини першої статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Частинами 3, 4 статті 538 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Згідно з пунктом 9.7 договору купівлі-продажу №35/2019-ЦЮ від 29.03.2019 строк цього договору, тобто час, в межах якого сторони могли здійснювати свої права та виконувати обов`язки відповідно до його умов, закінчився 31.12.2019. Доказів продовження дії даного договору до матеріалів справи не надано. Таким чином, станом на час розгляду справи, строк дії договору купівлі-продажу №35/2019-ЦЮ від 29.03.2019 є припиненим. Так само матеріали справи не містять і доказів укладення сторонами специфікації №1 до договору.

Колегія суддів констатує, що жодна зі сторін цього договору не приступила до його виконання в межах строку договору

У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про наміри продавця протягом строку дії договору виконати своє договірне зобов`язання, а саме - звернення до покупця з повідомлення про надання в розпорядження товару або спонукання продавця прийняти наданий в його розпорядження товар. Також матеріали справи не містять і доказів реалізації права продавця, передбаченого ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України, відмовитись від виконання свого обов`язку з передачі товару у зв`язку з невиконанням покупцем обов`язку щодо його попередньої оплати протягом трьох банківських днів з дати підписання договору.

Претензія позивача №ЦЗВ-20/1811 від 25.06.2019 щодо сплати пені в сумі 94572грн.47коп., направлена відповідачу через понад 2,5 місяці після настання строку внесення попередньої оплати, не може вважатися належним доказом наміру продавця виконати свій обов`язок за договором.

Оцінивши фактичні обставини справи комплексно, господарський суд правомірно дійшов до висновку про те, що не вбачається вчинення жодною із сторін договору купівлі-продажу №35/2019-ЦЮ від 29.03.2019 дій, спрямованих на реальне настання правових наслідків, обумовлених цим договором.

Апеляційний суд, беручи до уваги встановлені обставини справи та оцінюючи докази у справі, зазначає, що на дату закінчення договору купівлі-продажу №35/2019-ЦЮ від 29.03.2019 майновим стан обох сторін відповідав їх первісному стану, в якому вони перебували на момент укладення договору. Тож, у суду відсутності підстави для констатації факту порушення майнових прав позивача, які потребують їх поновлення.

Позивач під час вирішення спору у цій справі не надав, а відтак матеріали справи не містять доказів, які підтверджують у чому саме полягає порушення його прав та інтересів внаслідок невнесення відповідачем попередньої оплати за товар за договором, який не виконувався жодною із сторін і строк якого закінчився до моменту звернення позивача до суду. В той же час, вимога позивача про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат у загальній сумі 338936грн.60коп. (майже 30% від ціни договору) спрямована на отримання ним значного прибутку, який не є наслідком діяльності позивача з реалізації товару. Зазначене суперечить як змісту поняття підприємницької господарської діяльності, такі і основним засадам цивільного законодавства - принципам добросовісності, справедливості та розумності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, ухвалене рішення відповідно до норм чинного законодавства та з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах, а відтак передбачених законом підстави для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів статтею 277 Господарського процесуального кодексу України відсутні.

Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі філії "Центр забезпечення виробництва", м. Київ - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2020 у справі №904/180/20 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ в особі філії "Центр забезпечення виробництва", м. Київ

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 29.03.2021.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Кощеєв