ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/8002/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. (головуючий), Білоуса В.В., Васьковського О.В.

за участю секретаря судового засідання - Сотник А.С.,

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна»,

представник позивача - не з`явився,

відповідач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Оболонська 7'Я»,

представник відповідача - Савченко Т.В., адвокат (Ордер АІ № 1089748 від 16.03.2021), Кравець Р.Ю., адвокат (Ордер АА № 1086658 від 16.03.2021),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 ,

представник третьої особи - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Оболонська 7'Я»

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2020

у складі судді: Грєхової О.А.,

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2020

у складі колегії суддів: Станік С.Р. (головуючий), Мальченко А.О., Тищенко О.В.

у справі за позовом

Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»,

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Оболонська 7'Я»

про відшкодування збитків в порядку суброгації в розмірі 193 152, 52 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог

1. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПрАТ «СК «Провідна», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Оболонська 7'Я» (далі - ОСББ «Оболонська 7'Я», відповідач) про відшкодування збитків в порядку суброгації в розмірі 193 152,52 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем потерпілій особі ( ОСОБА_1 - третя особа) страхового відшкодування згідно Договору добровільного страхування засобів наземних транспортних засобів № 06/6766324/1051/18 від 28.12.2018, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки в силу приписів статті 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.09.2020 у справі №910/8002/20 позов задоволено повністю, присуджено до стягнення з ОСББ «Оболонська 7'Я» на користь ПрАТ «СК «Провідна» збитки в розмірі 193 152,52 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 897,29 грн.

4. Рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог мотивовано тим, що матеріалами справи підтверджується склад цивільного правопорушення, а саме, шкода завдана майну - автомобілю «Land Rover Range Rover Evoque», державний номерний знак НОМЕР_1 , протиправна поведінка відповідача, що полягала у невиконанні пункту 1.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою (саме в результаті невиконання своїх обов`язків відповідачем була спричинена шкода автомобілю), та вина відповідача, відсутність якої останнім не доведена.

5. Під час розгляду справи господарським судом першої інстанції встановлено:

5.1. 28.12.2018 між ПрАТ «СК «Провідна» (Страховик) та ОСОБА_1 (Страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 06/6766324/1051/18 (далі - Договір), за яким Страховик застрахував майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля «Land Rover Range Rover Evoque», державний номерний знак НОМЕР_1 .

5.2. 06.02.2019 страхувальник звернувся до позивача із Заявою про факт настання події № 256753, відповідно до якої, 01.02.2019 за адресою: м. Київ, вул. Оболонська Набережна, 7, корп. 1 відбулось падіння великого шматку льоду на припаркований автомобіль «Land Rover Range Rover Evoque», державний номерний знак НОМЕР_1 .

5.3. 06.02.2019 представником позивача було здійснено огляд автомобілю «Land Rover Range Rover Evoque», державний номерний знак НОМЕР_1 , про що складено Акт огляду транспортного засобу № 256753, згідно якого зафіксовано пошкодження вказаного автомобіля.

5.4. Листом № 6226/015/51/-2019 від 02.2019 Оболонське управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві повідомило страхувальника, що за результатами розгляду заяви з приводу того, що за адресою: м. Київ, вул. Оболонська Набережна, 7, корпус 1, внаслідок падіння льоду з даху будинку було пошкоджено автомобіль марки «Land Rover Range Rover Evoque», державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки мінімальна сума збитків для порушення кримінальної справи за статті 194 КК України повинна становити 212 500,00 грн., рекомендовано страхувальнику звернутись до страхової компанії.

5.5. Відповідно до Висновку ДОП сектору ДОП Відділ превенції Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві від 05.02.2019, перевірку за результатами звернення вирішено вважати закінченою, матеріали перевірки списано до справи Оболонського управління

У цьому Висновку зазначено, що при розгляді звернення проведеними заходами було встановлено, що будинок за адресою: м. Київ, вул. Оболонська Набережна, 7, знаходиться в обслуговуванні ОСББ «Оболонська 7'Я».

5.6. Відповідно до рахунку № 1001567 від 18.02.2019, складеного станцією технічного обслуговування ТОВ «Віннер ЛЦКА», вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Land Rover Range Rover Evoque», державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 159 920,42 грн.

5.7. Позивачем подію визнано страховою «ДТП», та складено страховий акт № від 14.03.2019 та призначено до виплати 159 920,42 грн.

5.8. На підставі складеного страхового акту № від 14.03.2019 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», виконуючи свої зобов`язання за договором, сплатило суму страхового відшкодування в розмірі 159 920,42 грн. на рахунок СТО (платіжне доручення № 010365 від 15.03.2019 на суму 159 920,42 грн.).

5.9. 02.04.2019 станцією технічного обслуговування ТОВ «Віннер ЛЦКА» виставлено рахунок № 1001984 від 02.04.2019 на суму 33 232,10 грн.

5.10. 05.04.2019 позивач склав страховий акт № , згідно з яким пошкодження транспортного засобу автомобіля марки автомобіля марки «Land Rover Range Rover Evoque», державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 159 920,42 грн., внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 193 152,52 грн.

5.11. На підставі складеного страхового акту № від 05.04.2019 ПрАТ «СК «Провідна», виконуючи свої зобов`язання за договором, здійснило доплату суми страхового відшкодування в розмірі 33 232,10 грн. на рахунок СТО (платіжне доручення № 013331 від 08.04.2019 на суму 33 232,10 грн.).

5.12. Позивач звернувся до ОСББ «Оболонська 7'Я» із Претензією вих. № /АК від 18.07.2019 про відшкодування збитків в порядку регресу на суму 159 920,42 грн. Відповіддю за вих. № 56 від 08.08.2019, відповідач відмовив у відшкодування збитків, зазначивши, що ні ПрАТ «СК «Провідна», ні власницею транспортного засобу не було надано дійсних доказів, які б мали законні підстави визнати недбалу поведінку ОСББ як причинний зв`язок виникнення страхової події та стягнення збитків, в зв`язку з чим, позивач вимушений був звернутись з позовом до суду.

5.13. Згідно Відповіді Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації № 107-7154 від 03.08.2020, балансоутримувачем будинку по вул. Оболонська Набережна, 7, корп. 1 є Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Оболонська 7'я» (ідентифікаційний код: 40616787).

Короткий зміст постанови господарського суду апеляційної інстанції

6. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2020 апеляційну скаргу ОСББ «Оболонська 7'Я» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2020 у справі № 910/8002/20 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2020 у справі № 910/8002/20 залишено без змін.

7. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого господарського суду та вказав на те, що правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем регулюються в сукупності приписами статей 1, 12, 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», пунктом 1.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій та пунктом 1.1.8.6. Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд, статтею 993 ЦК України, внаслідок яких у відповідача перед позивачем в силу вимог закону виник обов`язок відшкодувати в порядку суброгації суму завданих та документально підтверджених збитків у заявленому до стягнення розмірі.

Також, суд врахував приписи пункту 3 Статуту відповідача, яким визначено, що завданням об`єднання є забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, а виконання свого обов`язку щодо належності такого утримання і контролю щодо належності такого утримання не може бути покладено при відшкодуванні збитків в контексті спірних правовідносин учасників спору, на іншу особу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

8. Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 21.09.2020 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2020 у цій справі ОСББ «Оболонська 7'Я» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою про скасування оскаржених судових рішень з вимогою ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПрАТ «СК «Провідна».

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

9. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/8002/20 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2021.

10. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.02.2021 відкрито касаційне провадження у справі № 910/8002/20 за касаційною скаргою ОСББ «Оболонська 7'Я», датою проведення судового засідання визначено 16.03.2021.

11. 16.03.2021 до Верховного Суду від ПрАТ «СК «Провідна» надійшов Відзив на касаційну скаргу з запереченнями проти вимог та доводів скаржника, з вимогою рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2020 у цій справі залишити без змін.

12. Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (16.03.2021) від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 16.03.2021.

13. З урахуванням положень Закону України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами), Верховний Суд дійшов висновку за можливе розглянути справу № 906/227/20 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

14. Представники скаржника в судовому засіданні 16.03.2021 повністю підтримали вимоги касаційної скарги за доводами викладеними в ній, просили Суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2020 у справі №910/8002/20, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПрАТ «СК «Провідна».

15. Інші учасники справи явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили, про час та дату судового засідання були сповіщені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, позивач надав відзив на касаційну скаргу, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників інших учасників справи.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

(ОСББ «Оболонська 7'Я»)

16. В обґрунтування своїх доводів скаржник вказує на неправильне застосування судами норм матеріального права, визначених у Законі України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Законі України «Про благоустрій населених пунктів», Законі України «Про житлово-комунальні послуги», Законі України «Про житлово-комунальні послуги», Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005, Примірному переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, яке полягає в помилковому поширенні на об`єднання співвласників багатоквартирного будинку правового статусу «балансоутримувача».

Доводи позивача

(ПрАТ «СК «Провідна»)

17. Позивач у Відзиві на касаційну скаргу доводить, що саме на балансоутримувача, яким у цьому спорі є ОСББ «Оболонська 7'Я» покладається обов`язок з відшкодування збитків у зв`язку з невиконанням покладених на нього статтею 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктом 1.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій та пунктом 1.1.8.6 Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд, обов`язків. Товариство з обмеженою відповідальністю «МЖК «Оболонь-Комфорт», як управитель зобов`язаний відшкодувати установникові управління завдані збитки в разі неналежного управління.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

18. Відповідно до вимог частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

19. Предметом позову у цій справі є вимога позивача, як страховика, про відшкодування збитків, понесених в результаті здійснення виплат з настанням страхової події «ДТП», у відповідності до Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 06/6766324/1051/18 від 28.12.2018 (укладеного між ПрАТ «СК «Провідна» (Страховик) та ОСОБА_1 (Страхувальник)), на підставі страхового акту № від 14.03.2019 та страхового акту № від 05.04.2019, в порядку статей 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування».

20. Відносини у сфері страхування регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», який спрямований на створення ринку страхових послуг, посилення страхового захисту майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб.

21. Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

22. Згідно статті 8 вказаного Закону, страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

23. Відповідно до ч.1 ст. 984 ЦК України, страховиком є юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

Вимоги, яким повинні відповідати страховики, порядок ліцензування їх діяльності та здійснення державного нагляду за страховою діяльністю, встановлюються законом.

Страховиками, які мають право здійснювати страхову діяльність на території України, є:

фінансові установи, які створені у формі акціонерних, повних, командитних товариств або товариств з додатковою відповідальністю згідно із Законом України "Про господарські товариства", з урахуванням того, що учасників кожної з таких фінансових установ повинно бути не менше трьох, та інших особливостей, передбачених цим Законом, а також одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності (далі - страховики-резиденти);

зареєстровані Уповноваженим органом відповідно до цього Закону та законодавства України постійні представництва у формі філій іноземних страхових компаній, які також одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності (далі - філії страховиків-нерезидентів).

Слова "страховик", "страхова компанія", "страхова організація" та похідні від них дозволяється використовувати у назві лише тим юридичним особам, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

24. Позивачем у цій справі є ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», яке визначає свій статус як Страховик, тобто є суб`єктом зі спеціальним статусом.

За відсутністю (анулюванні) статусу Страховика, особа втрачає право укладати будь-які договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Між тим, судам обох інстанцій слід було з`ясувати, чи страховик ПрАТ «СК «Провідна» відповідає наведеним вимогам законодавства щодо можливості здійснення ним страхової діяльності та є належним суб`єктом у спірних правовідносинах.

25. Згідно з частиною 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

26. Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону).

27. Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування.

28. Правила страхування розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо і підлягають реєстрації в Уповноваженому органі при видачі ліцензії на право здійснення відповідного виду страхування (стаття 17 Закону).

29. Положеннями статті 979 ЦК України визначено правову природу договору страхування як договору, за яким страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

30. Згідно зі статтею 982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

31. Частиною першою статті 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Отже, початок дії договору співпадає з початком строку, узгодженого сторонами для його дії.

32. Загальними положеннями ЦК України про договір, зокрема, частиною другою статті 631 передбачено, що договір набирає чинності з моменту його укладення, тоді як спеціальна норма статті 983 ЦК України пов`язує момент набрання чинності договором страхування з моментом внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

33. Відтак, страховик та страхувальник при укладенні договору страхування вправі визначити момент набрання ним чинності інший, ніж з моменту внесення першого страхового платежу, що відповідатиме принципу свободи цивільно-правового договору, передбаченого статтею 627 ЦК України, в тому числі визначити, що договір набирає чинності з моменту його укладення.

Тобто, момент укладення договору може не збігатися з моментом набрання ним чинності. При цьому юридичне значення має той факт, що коли договір страхування укладено, але перший платіж не внесено, договір не набрав чинності.

34. Разом з цим, господарськими судами попередніх інстанцій вищезазначеного враховано не було та, як наслідок не досліджено обставин справи на предмет існування договірних зобов`язань (набрання чинності договору страхування, здійснення оплати страхового платежу) між Страхувальником ( ОСОБА_1 ) та Страховиком (ПрАТ «СК «Провідна») до моменту виникнення події, що була визначена позивачем, як страховий випадок, а також не досліджено умови відповідного договору, з урахуванням змін та доповнень (Додатковий договір №1 від 05.02.2019).

35. При цьому, не дивлячись на посилання у Договорі страхування на Правила добровільного страхування (пункт 28 цієї Постанови), самі Правила добровільного страхування в матеріалах справи відсутні, і їх зміст судами не досліджено, що в свою чергу унеможливлює перевірити обґрунтованість висновків господарських судів в спірних правовідносинах. (відповідність умов Договору, а також правомірність дій вчинених сторонами у виконання таких умов).

36. Статтею 5 Закону України «Про страхування» передбачено, що залежно від вольового характеру страхування може бути добровільним або обов`язковим. Суд зауважує, що саме залежно від виду укладеного договору страхування потерпілою стороною страховик і набуде можливості застосувати право вимоги в порядку суброгації чи регресу.

37. Поняття добровільного майнового страхування розкривають положення статті 6 Закону України «Про страхування» та статей 979, 982 ЦК України. Добровільне страхування здійснюється на основі договору між страховиком і страхувальником.

38. Основним призначенням добровільного страхування є майновий захист інтересів страхувальника, що покликаний зменшити шкідливі для власника (володільця) наслідки пошкодження чи знищення його майна.

Варто зазначити, що в процесі реалізації прав та обов`язків, які виникають з таких договорів, також має місце делікт (деліктна відповідальність), внаслідок настання якого і виникає страховий випадок, коли страхувальник зазнає майнової шкоди, а в подальшому можуть виникнути і відносини суброгації.

39. Статтями 512, 514 ЦК України передбачено, що в установлених законом випадках кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою. Ці норми кореспондуються з положеннями статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування».

40. Статтею 993 ЦК та статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

41. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. В таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора, а саме потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

42. Таким чином, за суброгацією відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов`язанні (зміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. Це означає, що одна особа набуває прав і обов`язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18)

43. Судами встановлено, ПрАТ «СК «Провідна» виплатило суму страхового відшкодування за договором добровільного страхування майна від 28.12.2018 на користь ОСОБА_1 в розмірі 193 152,52 грн., відтак має право на компенсацію виплаченої суми страхового відшкодування на підставі статті 993 ЦК та статті 27 Закону № 85/96-ВР з осіб, відповідальних за завдані збитки.

При цьому, відповідачем (особою, відповідальною за завдані збитки) за відповідним позовом ПрАТ «СК «Провідна» визначено ОСББ «Оболонська 7'Я».

44. Як вже зазначено, правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем у зв`язку із виплатою на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої сторони у деліктному зобов`язанні.

45. Для правильного вирішення питання щодо стягнення у порядку суброгації (відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування», статті 993 ЦК України) суми шкоди, завданої внаслідок ДТП, важливим є встановлення особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

46. За приписами пункту 3 частини 2 статті 11 ЦК України завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

47. Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди містяться у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

48. Водночас, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування завданої шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою, вини особи, яка заподіяла шкоду. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

49. Обов`язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитків. При цьому, відсутність своєї вини доводить особа, яка завдала шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України).

50. Так, відповідачем у цій справі, а відтак й особою, відповідальною за заподіяння шкоди, ПрАТ «СК «Провідна» визначено ОСББ «Оболонська 7'Я».

51. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна (стаття 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

52. Згідно із статтею 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління.

За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації.

Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.

53. Якщо функції з управління багатоквартирним будинком за рішенням загальних зборів об`єднання передано управителю, відносини з управління регулюються договором, укладеним між об`єднанням і управителем, умови якого повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства (стаття 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

54. Статус ОСББ «Оболонська 7'Я» як балансоутримувача будівлі на вулиці Оболонська Набережна 7, корп. 1 суди встановили на підставі Відповіді Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації № 107-7154 від 03.08.2020.

55. З цього приводу колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне:

55.1. На момент створення ОСББ «Оболонська 7'Я», статтю 11 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», яка передбачала, що об`єднання після набуття статусу юридичної особи приймає на власний баланс весь житловий комплекс, Законом України від 14.05.2015 №417-VIII виключено.

55.2. Відповідно до статті 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (в редакції Закону чинній на момент створення відповідача) управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

56. Водночас, відповідь Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації № 107-7154 від 03.08.2020 (арк. справи 119) містить інформацію, що «… балансоутримувачем житлового будинку № 7, в тому числі корпус 1, на Оболонській набережній, до створення в ньому об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, визначено ТОВ «Експлуатаційна компанія».

Згідно бази даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України в будинку №7 на Оболонській набережній 01.07.2016 зареєстровано об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Оболонська 7'Я» (ОСББ «Оболонська 7'Я» , ідентифікаційний код 40616787).».

57. Відтак, прийнята в якості доказу судами відповідь Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації не містить беззаперечної інформації про належність ОСББ «Оболонська 7'Я» статусу балансоутримувача будівлі на вулиці Оболонська Набережна 7, корп. 1, а судами, на підставі належних та допустимих доказів, в розумінні приписів статей 76, 77 ГПК України, такої обставини не встановлено.

58. 09.11.2017 Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (№ 2189-VIII від 09.11.2017).

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 травня 2019 року, крім:

статті 1, частини першої статті 2, статей 3 - 7, 9, 11, 12, частини другої статті 26, статей 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), частини другої статті 2, частин третьої та четвертої статті 8, частин другої та третьої статті 10, статті 15, частин першої, третьої та п`ятої статті 16, статті 18, частини п`ятої статті 28, пунктів 2, 3 1, 6, підпункту 1, підпункту "б" підпункту 2, підпунктів 5 та 11 пункту 8 цього розділу, які вводяться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом;

частини третьої статті 11, абзаців першого та другого частини п`ятої статті 18, які вводяться в дію з 1 січня 2019 року.

Визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (Відомості Верховної Ради України, 2004 р., N 47, ст. 514 із наступними змінами) з дня введення в дію цього Закону, крім норм, що регулюють надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління будинком, спорудою або групою будинків, ремонту приміщень, будинків, споруд, які втрачають чинність через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом.

55. Слід зауважити, що відповідно до норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (№ 1875-IV від 24.06.2004) учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником (стаття 19 Закону.)

Водночас, за приписами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (№ 2189-VIII від 09.11.2017), що діяли під час виникнення спірних правовідносин, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг (стаття 6 Закону).

Такого учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг (суб`єкта) як балансоутримувач Законом № 2189-VIII від 09.11.2017 не передбачено.

56. Згідно статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (зараз і надалі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги; управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

57. Права та обов`язки виконавця комунальної послуги та управителя багатоквартирного будинку визначені у статті 8 Закону № 2189-VIII від 09.11.2017.

58. Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року № 76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207 (далі - Правила) визначають порядок надання послуг з утримання будинків і прибудинкових територій: забезпечення нормального функціонування жилих будівель та прибудинкових територій протягом усього періоду їх використання за призначенням; проведення єдиної технічної політики в житловій сфері, що забезпечує виконання вимог чинних нормативів з утримання, поточного і капітального ремонту та реконструкції жилих будинків та прибудинкових територій.

59. Відповідно до Правил, балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору.

Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

60. Згідно з пунктом 1.5. Правил утримання житлового фонду передбачає виконання робіт, передбачених наказом Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 № 150 «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд», зареєстрованим у Мін`юсті України 21.08.2004 за № 1046/9645 (із змінами).

До вказаного переліку послуг пунктом 1.1.8.6. віднесено скидання з дахів та покрівель снігу та льоду.

61. Як вбачається зі змісту оскаржених судових рішень, суди попередніх інстанцій за встановлених обставин, враховуючи пункт 1.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року № 76 та пункту 1.1.8.6. Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд, а також статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», дійшли висновку, що відповідач (ОСББ «Оболонська 7'Я»), як балансоутримувач будівлі на вулиці Оболонська Набережна 7, корп. 1 є особою, яка відповідає за виконання робіт по скиданню з дахів і покрівель снігу та льоду.

60. Водночас, як про це вже було вказано вище (пункт 57 цієї Постанови) судами не встановлено беззаперечного факту прийняття ОСББ «Оболонська 7'Я» на баланс будівлі на вулиці Оболонська Набережна 7, корп. 1, відтак статусу балансоутримувача. Крім того, приписи пункту 1.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року № 76 та пункту 1.1.8.6. Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків не містять в собі посилань про покладення обов`язку з виконання робіт по скиданню з дахів і покрівель снігу та льоду саме на балансоутримувача.

61. Крім того, матеріали справи (арк. справи 97) містять в собі Договір № 1/ОН7 від 01.05.2018, укладений ОСББ «Оболонська 7'Я» (Замовник) та ТОВ «МЖК «Оболонь-Комфорт» (Виконавець), за умовами якого Виконавець приймає на себе зобов`язання забезпечити комплекс заходів (послуг та робіт) для ефективного обслуговування Об`єкту Замовника, відповідно до умов даного Договору, а Замовник, в свою чергу, приймає на себе зобов`язання прийняти та оплатити належним чином вказані роботи та надані послуги.

62. Проте, судами першої та апеляційної інстанції не було досліджено умов вказаного Договору, не встановлено, чи є ТОВ «МЖК «Оболонь-Комфорт», відповідно до умов договору, управителем багатоквартирного будинку, в розумінні приписів статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року № 76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207.

63. Відтак, враховуючи наведене вище у цій Постанові, суди першої та апеляційної інстанції дійшли передчасних висновків про те, що ОСББ «Оболонська 7'Я» є особою, відповідальною за заподіяння шкоди та належним відповідачем у цій справі.

64. Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

65. Суд акцентує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

66. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

67. У пунктах 1 - 3 частини першої статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

68. Враховуючи викладене у цій Постанові, Верховний Суд вважає, що оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського суду наведеним критеріям не відповідають, оскільки прийняті без дослідження усіх наявних у матеріалах справи доказів та без урахування усіх доводів учасників провадження.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

69. Приписами статті 300 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

70. За змістом частини третьої статті 310 цього Кодексу підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

71. Ураховуючи викладене та беручи до уваги, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалені у справі судові рішення - скасуванню із направленням справи на новий розгляд до місцевого господарського суду з урахуванням висновків суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення.

Розподіл судових витрат

72. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина чотирнадцята статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 310, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Оболонська 7'Я» задовольнити частково.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2020 у справі № 910/8002/20 скасувати.

3. Справу № 910/8002/20 направити на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді В.В. Білоус

О.В. Васьковський