номер провадження справи 15/5/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2021 Справа № 908/108/21

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арго-Р", 33001, м. Рівне, вул. Дворецька, 93

до відповідача Фізичної особи - підприємця Чувальської Ольги Олексіївни, АДРЕСА_1

про стягнення коштів

Без виклику (повідомлення) представників учасників процесу

суть спору

12.01.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Арго-Р", м. Рівне до відповідача Фізичної особи - підприємця Чувальської Ольги Олексіївни, м. Запоріжжя про стягнення заборгованості за договором № 241РЦ від 17.12.2019 в розмірі 89 594,42 грн, з яких: заборгованість в розмірі 44 797,21 грн та штраф за порушення терміну оплати за отриманий товар в розмірі 44 797,21 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2021, справу № 908/108/21 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 14.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/108/21. Присвоєно справі номер провадження 15/108/21, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором № 241РЦ від 17.12.2019 щодо оплати поставленого товару. Оплату за поставлений позивачем та прийнятий відповідачем товар, відповідач здійснив несвоєчасно та не в повному обсязі, чим порушив умови договору. Внаслідок чого у нього виник борг за поставлений товар в сумі 44 797,21 грн, який він і просить стягнути з останнього в судовому порядку. Крім того, за порушення виконання відповідачем зобов`язань за договором позивач просить стягнути з відповідача штраф на підставі п. 7.2. договору у розмірі 44 797,21 грн. Обґрунтовуючи позов посилається на ст.ст. 11, 15, 16, 202, 509, 526, 611, 626, 627, 629, 638, 639, 655, 662, 692 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 179, 180, 193 Господарського кодексу України.

Відповідач відзив на позовну заяву, у встановлений ухвалою суду по справі строк не надав, про поважність причин неподання відзиву суд не повідомив, правову позицію у справі не висловив.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстрованим місцем знаходження Фізичної особи - підприємця Чувальської Ольги Олексіївни є: АДРЕСА_1 , що відповідає адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

Статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" встановлено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

В матеріалах справи наявне поштове повідомлення про отримання представником відповідача ухвали господарського суду від 14.01.2021 про відкриття провадження у справі № 908/108/21.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За таких обставин, суд вважає, що ним були вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи № 908/108/21.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.01.2021 про відкриття провадження у справі № 908/108/21 відповідачу запропоновано подати відзив у строк не пізніше 15.02.2021.

Про хід розгляду даної справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України "Єдиний державний реєстр судових рішень" http://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України "Про доступ до судових рішень" № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, свою позицію у спорі не повідомив, обґрунтованих заперечень проти позову не висловив.

Згідно з ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки судом належним чином виконано обов`язок та вжито заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2,3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 15.02.2021 сплив тридцяти денний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням, а тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 15.03.2021.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд установив.

17.12.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Арго-Р» (продавець, позивач) та Фізичною особою - підприємцем Чувальською Ольгою Олексіївною (покупець, відповідач) укладено договір № 241РЦ (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору продавець зобов`язувався продати і передати у власність покупця продукти харчування, а покупець - прийняти й оплатити товар на умовах та в порядку, визначеному договором.

Пунктами 1.2, п. 1.3. 1.4 договору передбачено, що асортимент, кількість та ціни на продукцію, яка передається покупцю, визначаються сторонами у накладних на відпуск продукції, що є невід`ємними частинами даного договору, виписаними продавцем і вважаються такими, що взаємно погоджені сторонами. Ціни на кожну партію продукції залежать від цін виробників та підтверджуються накладними на відпуск продукції, виписаними продавцем. Під партією сторони розуміють продукцію, яка зазначена в окремій накладній. Суму договору складає сума всіх накладних, відповідно до яких здійснюється постачання продукції.

Згідно з п. 3.3.3 договору покупець зобов`язався належним чином та в терміни, вказані в даному договорі, розраховуватись за отриману продукцію з продавцем.

У всіх випадках підписання покупцем накладної засвідчує факт належного виконання продавцем своїх зобов`язань на здійснення поставки товару. У такому разі, претензії покупця щодо кількості та якості поставленої продукції продавцем не приймаються, і за недоліки, виявлені після підписання накладної (них) продавець відповідальності не несе (п 4.8 договору).

Відповідно до п. 4.8.1 договору підписання покупцем видаткової (товарно - транспортної) накладної свідчить проте, що покупець згоден з ціною на продукцію, вказаною у накладній, перевірив кількість, асортимент, тару поставленої партії продукції та погоджується на прийняття всієї продукції як належно поставленого згідно цього договору.

Пунктом 4.9. договору зазначено, що продукція передається покупцю під розпис у видатковій товарно-транспортній накладній продавця, на підставі і в обмін на виписану покупцем довіреність, завірену печаткою, яка використовується покупцем у його основній фінансово-господарській діяльності.

Обидві сторони визнають на товарно - транспортних накладних продавця підписи представників сторін, як засвідчення по прийнятій покупцем продукції, фактів досягнення взаємної згоди сторін по кількості і асортименту прийнятої покупцем продукції і досягнення взаємної згоди по цінам, строкам поставки та оплати цієї продукції, а також, що особи, які приймають - передають продукцію вважаються уповноваженими представниками сторін, які мають безспірне право вчиняти всі необхідні дії прийому - передачі партії продукції (п. 4.12 договору).

Відповідно до п. 5.1. договору розрахунки між сторонами здійснюються в українській національній валюті - гривнях, шляхом перерахування покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця, або внесенням готівки в касу продавця. В платіжних документах вказується дата укладання даного договору, реквізити накладних по яких провадиться проплата.

Згідно з п. 5.2 договору оплата за отриману партію продукції проводиться протягом 21 (двадцять одного) календарного дня з моменту отримання товарної партії.

Пунктом 7.2. договору сторони обумовили, що у випадку прострочення покупцем терміну оплати за отриману продукцію більше 5 (п`яти) календарних днів, передбаченого п. 5.2. даного договору покупець, крім пені, зобов`язується сплатити продавцю штраф у розмірі - 10 % від суми простроченої заборгованості, але не менше 2000 грн. Також, сторони прийшли до взаємної згоди про те, що у випадку прострочення покупцем терміну оплати за отриману продукцію більше 14 (чотирнадцяти) календарних днів, передбаченого п. 5.2. даного договору, покупець сплачує продавцю штраф у розмірі суми простроченої заборгованості, але не менше ніж 10 000,00 грн.

Згідно з п. 8.1 договору зазначено, що даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та має безстроковий термін дії. В тому випадку, якщо зобов`язання за договором не будуть виконані однією з сторін, то дія договору продовжується до повного виконання зобов`язань за даним договором.

За змістом п. 4.3.1 Покупець гарантує Продавцю правильність визначення ним місця поставки та забезпечує у місці поставки наявність осіб, які уповноважені приймати продукцію. Покупець також гарантував, що продукцію буде приймати лише уповноважена на це особа. При цьому, Продавець не зобов`язаний перевіряти справжність паспортних даних особи, яка отримує продукцію, її підпису та відбитку печатки (штампу).

На виконання умов договору продавцем було поставлено та передано у власність покупця товар на загальну суму 131 131,77 грн.

Покупець частково виконав свій обов`язок по оплаті товару шляхом внесення готівкових коштів в касу продавця на суму 86 334,56 грн, заборгованість відповідача перед позивачем по оплаті за товар станом становить 44 797,21 грн.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар стала підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми заборгованості в примусовому порядку.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 2 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отримання відповідачем товару та часткова сплата за отриманий товар підтверджується наданими до матеріалів справи доказами.

Доказів належного виконання, а саме сплати коштів за отриманий товар у розмірі 44 797,21 грн відповідачем не надано. За таких обставин позов у частині стягнення основної суми боргу підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача штраф в розмірі 44 797,21 грн за несвоєчасне виконання зобов`язання з оплати за поставлений товар.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частинами першою та четвертою ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором, ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України.

Відповідно до п. 7.2. договору у випадку прострочення покупцем терміну оплати за отриману продукцію більше 14 (чотирнадцяти) календарних днів, передбаченого п. 5.2. даного договору, покупець сплачує продавцю штраф у розмірі суми простроченої заборгованості, але не менше ніж 10 000,00 грн.

Суд дійшов висновку про зменшення розміру нарахованого позивачем штрафу, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки (до якої віднесено штраф і пеню) встановлюється договором або актом цивільного законодавства і може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки), тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Враховуючи вищезазначене, у т.ч. часткове виконання відповідачем обов`язку з оплати за отриманий товар, та не співмірність розміру штрафу, який дорівнює 100% суми боргу, суд дійшов висновку про зменшення нарахованого штрафу до 10 000,00 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 10 000,00 грн штрафу.

За змістом позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача 5958,75 грн судових витрат на правничу допомогу.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, відповідно до приписів ч. 5 ст. 129 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Виходячи з аналізу вказаних статей, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд повинен виходити з критеріїв складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта, а також виходити з принципів розумності з врахуванням витраченого адвокатом часу за для надання такої допомоги.

Відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою ними послуг адвоката з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, 08.02.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Арго-Р» (позивач, клієнт) та адвокатом Гончаруком Віталієм Володимировичем (адвокат) укладено договір б/н про надання правничої допомоги.

Відповідно до п. 1.1 договору адвокат зобов`язується: надавати Клієнту консультації з питань кримінального, цивільного, господарського, адміністративного та податкового права; організовувати ведення претензійно-позовної роботи по матеріалам, що підготовлені Клієнтом; надавати Клієнту правовому допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього в судах, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування (ведення справи); представляти інтереси Клієнта та здійснювати його захист в правоохоронних та контролюючих органах, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 4.1 договору вартість послуг Адвоката (гонорар) визначається за домовленістю сторін, та визначається у актах приймання-передачі послуг.

Клієнт протягом трьох днів з моменту підписання відповідного акту приймання -передачі наданих послуг, сплачує вартість таких послуг. Адвокат залишає за собою право в односторонньому порядку надати весь обсяг або частину роботи безоплатно (п. 4.2. договору).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат позивачем надано Акт приймання - передавання (детальний опис) послуг № 26 до договору про надання правничої допомоги від 02.02.2019 на суму 5958,75 грн.

Згідно з Актом адвокатом надані такі послуги: зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин справи (567,50 грн); правовий аналіз наданих клієнтом документів, а саме: договору № 241РЦ від 17.12.2019, видаткова накладна № 6013 від 28.02.2020 на суму 20 035,45 грн, видаткова накладна № 8198 від 18.03.2020 бна суму 20 761,76 грн (1135,00 грн); пошук та аналіз актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах, а саме: № 338/180/17, № 915/641/19, № 908/2791/18 (1135,00 грн); складання позовної заяви (1135,00 грн); складання попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат (283,75 грн); підготовка додатків до позовної заяви (567,50 грн); підготовка копій позовної заяви та доданих додатків до неї документів іншим учасникам (567,50 грн); поїздка до пошти, подання позову (567,50 грн).

Крім того, в підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано платіжне доручення № 20167 від 29.12.2020, що підтверджують понесення (оплату) позивачем витрат за надані послуги, в розмірі 5958,75 грн.

Враховуючи викладене суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову, та з урахуванням того, що відповідачем не було надано заперечень щодо заяви позивача та доказів неспівмірності зазначених витрат, суд вважає справедливим та співрозмірним розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5958,75 грн, а відтак заява позивача підлягає задоволенню.

Враховуючи, що розмір суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру штрафу, заявленого до стягнення відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Позивачем надано всі належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог. Відповідачем жодним чином не спростовано доводів позивача.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги задовольняються в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Чувальської Ольги Олексіївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Арго-Р" (33001, м. Рівне, вул. Дворецька, 93; ідентифікаційний код юридичної особи 31299420) заборгованість у розмірі 44 797,21 грн (сорок чотири тисячі сімсот дев`яносто сім гривень 21 коп.), суму штрафу у розмірі 10 000,00 грн (десять тисячі гривень 00 коп.). Видати наказ.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Чувальської Ольги Олексіївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Арго-Р" (33001, м. Рівне, вул. Дворецька, 93; ідентифікаційний код юридичної особи 31299420) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5958,75 грн (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім гривень 75 коп.), судовий збір в розмірі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.). Видати наказ.

У задоволенні позову в частині стягнення штрафу у розмірі 34 797,21 грн, відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 березня 2021 року.

Суддя І. С. Горохов