ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/1798/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: Л.О. Будішевської, С.В. Таран,

секретар судового засідання М.В. Соколовій,

за участю представників сторін:

від позивача: Танцюра О.А.

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Октава-8»

на рішення Господарського суду Одеської області від 12.11.2020 (суддя Смелянець Г.Є., м. Одеса, повний текст складено 23.11.2020)

у справі № 916/1798/20

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Октава-8»

до відповідача Приватного підприємства «Сервісна компанія «Комфорт-Одеса»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» в особі державного реєстратора Шушулкова Максима Дмитровича

про скасування рішення державного реєстратора та скасування запису про право власності,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Октава-8» (далі також ОСББ, Об`єднання) звернулось із позовом до Приватного підприємства «Сервісна компанія «Комфорт-Одеса» (далі також ПП «СК «Комфорт-Одеса», Підприємство), в якому просило:

- скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» Одеської області Шушулкова Максима Дмитровича - рішення індексний номер №48035525 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.07.2019 про реєстрацію права власності за Приватним підприємством «Сервісна компанія «Комфорт-Одеса», код ЄДРПОУ 3917981 на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення котельної, загальною площею 276,3 кв.м., яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Пішонівська, 20-28;

- скасувати запис про право власності №32630515 на нежитлове приміщення котельної, загальною площею 276,3 кв.м., яка розташована за адресою: м. Одеса, вул.Пішонівська, 20-28 та належить на праві приватної власності Приватному підприємству «Сервісна компанія «Комфорт-Одеса», код ЄДРПОУ 3917981.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що котельня, яка є спірним майном, була збудована у комплексі багатоповерхових житлових будинків (нове будівництво) у місті Одесі по вул.Пішонівській 20-28 (будівельна адреса) на замовлення ТДВ «Одеський ремонтно-монтажний комбінат» як допоміжне приміщення комплексу в цілому за переліком інженерного обладнання, яке забезпечує опалення та гаряче водопостачання житлового комплексу. Тобто котельня є приміщенням загального користування, забезпечує обслуговування будівель та споруд, відноситься саме до категорії допоміжне приміщення та не може мати статус нежитлового приміщення, яким його зареєстрував відповідач. Вказана котельня є спільною сумісною власністю співвласників, що об`єдналися в ОСББ «Октава-8», їх право власності не потребує здійснення співвласниками додаткових дій, у тому числі, виділення такого майна в натурі або проведення його державної реєстрації, оскільки належність такого майна співвласникам багатоквартирного будинку на відповідному праві закріплено положеннями чинного законодавства. Як зазначив позивач, надані відповідачем державному реєстратору документи для проведення державної реєстрації, а саме договір від 08.09.2014, акт прийму-передачі від 09.09.2014 в силу положень статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та вимог Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, не є документами, на підставі лише яких державним реєстратором може бути прийнято рішення про проведення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.11.2020 у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду мотивоване тим, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не відповідає вимогам статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Не погодившись із рішенням суду, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Октава-8» звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин справи, просило оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- судом першої інстанції невірно здійснено оцінку листа-відповіді Юридичного департаменту Одеської міської ради №6545-20 від 08.10.2020, в якому департамент повідомив, що акт приймання-передачі нерухомого майна б/н від 09.09.2014 та договір б/н від 08.09.2014, на підставі яких здійснено реєстрацію права власності за позивачем, не надані з технічних причин скановані копії документів не додані; натомість скаржник, оцінюючи зазначений лист, дійшов висновку про те, що документи, на підставі яких відповідач зареєстрував своє право власності на приміщення котельні, реєстратору не надавались, у зв`язку з чим не сканувались і в електронному вигляді до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не додавались;

- судом не враховано того, що відповідачем в порядку статті 74 Господарського процесуального кодексу України не надано доказів існування документів, які ними подавались для реєстрації за ним права власності на приміщення котельні акту приймання-передачі нерухомого майна б/н від 09.09.2014 та договору б/н від 08.09.2014;

- враховуючи, що приміщення котельні це новозбудоване майно, державним реєстратором здійснено реєстрацію права власності за відсутності документів, передбачених пунктом 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 за №1127 (в редакції, чинній на дату прийняття державним реєстратором спірного рішення);

- судом не враховано покази свідка ОСОБА_1 про те, що саме приміщення котельні як об`єкта нерухомості Товариство з додатковою відповідальністю «Одеський ремонтно-монтажний комбінат» не передавало Приватному підприємству «Сервісна компанія «Комфорт-Одеса», у зв`язку з чим, на думку позивача, наявні в матеріалах справи докази підтверджують, що приміщення котельні відповідачу не передавалось, а доказів зворотнього відповідачем не надано;

- суд дійшов помилкового висновку про те, що відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» позивач мав би заявити вимогу про визнання недійсним договору від 08.09.2014, на підставі якого проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно за відповідачем, оскільки відповідно до вказаної норми закону не вимагається одночасне заявлення вимог про скасування рішення реєстратора та визнання недійсним договору, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав, вказані вимоги є альтернативними та є самостійними підставами для припинення речових прав.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження, встановлено учасникам справи строк до 30.12.2020 для подання відзиву на апеляційну скаргу, а ухвалою суду від 24.12.2021 справу призначено до розгляду на 09.02.2021.

30.12.2021 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін

05.02.2021 до суду апеляційної інстанції надійшла заява відповідача про розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні, призначеному на 09.02.2021, за відсутністю його представника.

У судовому засіданні 09.02.2021 оголошено перерву до 23.02.2021, враховуючи неприбуття в судове засідання відповідача та третьої особи ухвалою суду від 09.02.2021 постановлено розглянути апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Октава-8» у розумний строк з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини; повідомлено відповідача та третю особу про те, що судове засідання у даній справі відбудеться 23.02.2021.

22.02.2021 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання від позивача про розгляд справи 23.02.2021 за відсутності представника.

В судовому засіданні 23.02.2021 оголошено перерву до 16.03.2021.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджено матеріалами справи, згідно з актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту від 26.01.2006р. рішенням державної приймальної комісії прийнято в експлуатацію комплекс житлових будинків по вул. Ковалевського, 20-28 у місті Одесі (16-ти поверховий житловий будинок №8 (1-пусковий комплекс).

Розпорядженням Приморської державної адміністрації від 30.01.2006р. №127 затверджено акт державної приймальної комісії по прийняттю в експлуатацію закінченого будівництвом 16-поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями за адресою: м.Одеса, вул.Ковалевського, 20-28 (1-й пусковий комплекс ), будинок №8) та присвоєно вказаному житловому будинку поштову адресу: м. Одеса, вул.Пішонівська, 22/1.

20.12.2013р. Інспекцією ДАБК в Одеській області зареєстровано Декларацію про готовність об`єкту до експлуатації, відповідно до якої комплекс житлових будинків по вул. Пішонівська, 20-28 (будівельна адреса вул. Пішонівська №02) (2-й пусковий комплекс 3-я черга) вважати таким, що готовий до експлуатації. Окрім іншого, у декларації містяться техніко-економічні показники об`єкту, згідно з яким до переліку інженерного обладнання об`єкту входить гаряче водопостачання від котельної житлового комплексу.

Розпорядженням Приморської райдержадміністрації №288 багатоповерховому житловому будинку (другий пусковий комплекс. 3-я черга), який розташований в місті Одесі по вулиці Пішонівській, 20-28 (будівельний номер), замовником будівництва якого є ТОВ «Одеський ремонтно-монтажний комбінат», присвоєно поштову адресу: м. Одеса, вул. Пішонівська, 20/2.

11.07.2014 між ТОВ «Одеський ремонтно-монтажний комбінат» (товариством) та ПП «Сервісна компанія «Комфорт-Одеса» (користувачем) укладено договір, відповідно до якого товариство передає, а користувач приймає в тимчасове неоплатне користування котельню та індивідуальні теплові пункти, теплові мережі, перелік, місцезнаходження та балансова вартість яких визначені в додатку №1 до цього договору. Відповідно до додатку №1 до договору відповідач прийняв у тимчасове користування котел, сім теплових пунктів та теплові мережі. При цьому рішенням господарського суду Одеської області від 15.05.2019р. у справі №916/95/19, відмовлено у задоволенні позову ОСББ «ОКТАВА-8» до Приватного підприємства «Сервісна компанія "Комфорт-Одеса», Товариства з додатковою відповідальністю «Одеський ремонтно-монтажний комбінат» про визнання недійсним договору від 11.01.2014, укладеного між Товариством з додатковою відповідальністю «Одеський ремонтно-монтажний комбінат та Приватним підприємством Сервісна компанія Комфорт-Одеса».

28.05.2016 співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою м. Одеса, вул. Пішонівська, 22/1, створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Октава-8», про що 15.06.2016 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

07.07.2018р. загальними зборами ОСББ «Октава-8» прийнято рішення про приєднання до ОСББ «Октава-8» житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Пішонівська, буд. 20/2.

25.07.2019 державним реєстратором Шушулковим М.Д. Комунального підприємства «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» внесено запис 32630515 про державну реєстрацію права власності за Приватним підприємством «Сервісна компанія «Комфорт-Одеса» на нежитлове приміщення котельної загальною площею 276,3 кв.м. за адресою: м.Одеса, вул.Пішонівська, буд.20-28 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 48035525 від 31.07.2019), на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, виданого 09.09.2014р. ТДВ «Одеський ремонтно-монтажний комбінат», договору б/н виданого 08.09.2014р. ТДВ «Одеський ремонтно-монтажний комбінат».

Обґрунтовуючи порушення своїх прав, Об`єднання зазначає, що перший будинок, який введений в експлуатацію з вищезазначеного комплексу за №22/1 та знаходиться в управлінні позивача, здавався з вбудованими-прибудованими приміщеннями, серед яких було приміщення котельні, яка є допоміжним приміщенням та приміщенням загального користування, оскільки забезпечує обслуговування будівель та споруд. Котельня є спільною сумісною власністю співвласників, що об`єднались в ОСББ «Октава-8», їх право власності не потребує здійснення співвласниками додаткових дій, в тому числі виділення такого майна в натурі або проведення його державної реєстрації, оскільки належність такого майна співвласникам багатоквартирного будинку на відповідному праві закріплено положеннями чинного законодавства.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Ця норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 ЦК України).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання чи оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Аналогічні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дорани проти Ірландії" зазначено, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

У своєму рішенні від 29.06.2006 у справі Пантелеєнко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17.07.2008) Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права та забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

За змістом пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 11 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Викладене свідчить, що з 16.01.2020 такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачав.

Отже, як правильно зазначено судом першої інстанції, за змістом правової норми статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Разом з тим, звертаючись з позовом про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, позивачем одночасно не заявлено вимогу про визнання, зміну чи припинення цим рішенням речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства.

Державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення котельної зареєстровано державним реєстратором на підставі договору та акту приймання-передачі, які укладені у 2014 році між Товариством з додатковою відповідальністю «Одеський ремонтно-монтажний комбінат» та Приватним підприємством «Сервісна компанія «Комфорт-Одеса». Водночас вимог про визнання недійсним договору від 08.09.2014р., на підставі якого проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно за відповідачем, позивачем до суду заявлено не було, а такого способу захисту як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав чинним законодавством не передбачено.

З огляду на викладене, судом правомірно відмовлено в позові.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеним.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відповідно до положень статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Таким чином, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

Згідно із ст.129 ГПК України витрати скаржника зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 276, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Октава-8» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 12.11.2020 у справі №916/1798/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19.03.2021.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран