ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24 березня 2021 року Справа № 903/193/21

Господарський суд Волинської області в складі судді Дем`як В.М., розглянувши заяву ТзОВ АМІГО И С

про забезпечення позову шляхом вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову

у справі № 903/193/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АМІГО И С, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ПЛАНЕТТОЙС, м.Луцьк

про стягнення 3622397,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АМІГО И С» звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛАНЕТТОЙС» про стягнення 3622397,56 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки №23/2011-S від 16.09.2011 з протоколом узгодження розбіжностей та додатковими угодами, в частині своєчасної оплати отриманого товару.

Ухвалою суду від 22.03.2021 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 05.04.2021.

Крім того, через відділ діловодства суду позивач звернувся із заявою за вх.№01-60/7/21 від 22.03.2021 про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову, відповідної до якої просить:

1)накласти арешт на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

2) заборонити відповідачу вчиняти відчуження належного йому майна.

3) заборонити приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Бондарю Денису Володимировичу вчиняти дії в межах виконавчого провадження №64641905 щодо майна відповідача, що знаходиться в магазині «PLANETTOYS» за адресою: 01023, м. Київ спортивна площа, 1А, ТРЦ GULLIVER.

4) зупинити стягнення на підставі виконавчого провадження №64641905, щодо майна відповідача, що знаходиться в магазині «PLANETTOYS» за адресою: 01023, Спортивна площа, 1А, Київ, ТРЦ GULLIVER та виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Белломі Олени Віталіївни №784 від 23.02.2021.

В обґрунтування даної заяви посилається на те, що з 18.11.2020 відповідач не здійснює оплату за договором поставки, представники останнього вказують, що причиною не здійснення оплати за договором поставки є відсутність коштів на поточних рахунках.

Крім того, доводить, що Господарським судом м. Києва винесено три рішення по справах №910/3221/20, №910/14405/20, №910/15417/20, щодо стягнення заборгованості, які відповідач не виконує. Разом з тим, звертає увагу суду на те, що у зв`язку з великою заборгованістю перед орендодавцем загальній сумі 2,5 млн. грн. представниками відповідача було обмежено доступ до роздрібного магазину відповідача «PLANETTOYS», що знаходиться за адресою: м. Київ, площа Спортивна, будинок 1 а, ТРЦ GULLIVER. При цьому, 18.02.2021 між ТзОВ «Планеттойс» з ОСОБА_1 було укладено договір позики на суму 1 000 000 грн. та застави майна, яке знаходиться в магазині та до якого обмежено доступ. Між тим, директор ТзОВ «Планеттойс» ОСОБА_2 - 03.03.2021 здійснив продаж частки у розмірі 100% у ТзОВ «Планеттойс» іншій особі ОСОБА_3 та здійснив реєстрацію двох нових компанії з назвами : 1) ТзОВ «Планеттойс Плюс» та ТзОВ «Планеттойс. Ком», де власником 100% є ОСОБА_2 . Такі дії відповідача вважає неправомірними та такими, що можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у зв`язку з чим просить задоволити заяву.

Надаючи правову оцінку заяві про забезпечення позову, суд дійшов до висновку, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За приписами ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; виключено; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У пункті 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

-наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

-імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

-запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно п. 3 зазначеної постанови достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Частинами 1, 3 ст.138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

За змістом ст.140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Аналогічну правову позицію наведено у постановах від 30.03.2018р. Верховного Суду по справі №905/2130/17 та від 13.02.2018р. по справі №911/2930/17.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод » Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем пред`явлено позовну вимогу про стягнення основного боргу в сумі 3 622 397,56 грн. на підставі невиконання умов договору поставки №23/2011-S від 16.09.2011 в частині своєчасної оплати.

Позивач звернувся із заявою про забезпечення даного позову, відповідної до якої просить:

1)накласти арешт на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

2) заборонити відповідачу вчиняти відчуження належного йому майна.

3) заборонити приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Бондарю Денису Володимировичу вчиняти дії в межах виконавчого провадження №64641905 щодо майна відповідача, що знаходиться в магазині «PLANETTOYS» за адресою: 01023, м. Київ спортивна площа, 1А, ТРЦ GULLIVER.

4) зупинити стягнення на підставі виконавчого провадження №64641905, щодо майна відповідача, що знаходиться в магазині «PLANETTOYS» за адресою: 01023, м. Київ, Спортивна площа, 1А, Київ, ТРЦ GULLIVER та виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Белломі Олени Віталіївни №784 від 23.02.2021.

Водночас, господарський суд вправі накласти арешт на грошові кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Однак, заявником не надано суду доказів на підтвердження відомостей щодо наявності у ТзОВ «Планеттойс» банківських рахунків, на яких обліковуються грошові кошти та на які заявник просить накласти арешт.

Щодо вимоги про накладення арешту на майно та заборонити відповідачу вчиняти дії по відчуженню належного йому майна, та заборонити вчиняти виконавчі дії приватному виконавцю виконавчого округ м. Києва Бондарю Денису Володимировичу щодо майна, яке знаходиться в магазині «PLANETTOYS» за адресою: 01023, м. Київ, Спортивна площа, 1А, ТРЦ GULLIVER, судом враховано таке.

За правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в справі №911/527/19 викладеною у постанові від 05.09.2019 накладення арешту на майно має стосуватись майна що належить до предмета спору.

Як уже зазначалось вище предметом спору у даній справі є стягнення боргу (грошових коштів) за невиконання відповідачем умов договору поставки товару №23/2011-S від 16.09.2011.

Отже, предмет спору в даній справі не стосується майна відповідача, зокрема того на яке позивач просить накласти арешт та заборонити приватному виконавцю виконавчого округ м. Києва Бондарю Денису Володимировичу вчиняти виконавчі дії на його відчуження.

Крім того, в постанові Великої Палати Верховного суду України у справі №911/2390/18 від 16.02.2021 вказано, що спори які виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місце знаходження майна або основної частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. (ч.3. ст. 30 ГПК України)

Суд, звертає увагу на те, що позивач просить заборонити вчиняти виконавчі дії приватному виконавцю щодо майна, яке знаходиться в магазині «PLANETTOYS» за адресою: 01023, м. Київ, Спортивна площа, 1А, ТРЦ GULLIVER, а отже поза межами територіальної підсудності Господарського суду Волинської області.

З врахуванням вище викладеного, вимоги про забезпечення позову, а саме:

1) накласти арешт на майно відповідача;

2) заборонити відповідачу вчиняти відчуження належного йому майна;

3) заборонити приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Бондарю Денису Володимировичу вчиняти дії в межах виконавчого провадження №64641905 щодо майна відповідача, що знаходиться в магазині «PLANETTOYS» за адресою: 01023, м. Київ Спортивна площа, 1А, ТРЦ GULLIVER;

4) зупинити стягнення на підставі виконавчого провадження №64641905, щодо майна відповідача, що знаходиться в магазині «PLANETTOYS» за адресою: 01023, м. Київ, Спортивна площа, 1А, Київ, ТРЦ GULLIVER та виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Белломі Олени Віталіївни №784 від 23.02.2021 не відносяться до заявленого предмету спору.

Враховуючи вищевикладене правові підстави для забезпечення позову відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «АМІГО И С» в задоволенні заяви за вх.№01-60/7/21 від 22.03.2021 про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання 24.03.2021.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В. М. Дем`як