ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2021 р. м. Київ Справа № 911/3067/20

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, за участю секретаря судового засідання О.О.Стаднік, розглянувши матеріали справи

за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», Київська область, Бориспільський район, с. Гора

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кофе Бар Плюс», Київська область, м. Бориспіль

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, м. Київ

про стягнення заборгованості

представники:

від позивача М.В.Щиголь

від відповідача Г.П.Антонова

від третьої особи В.М.Котовський

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» №35-28/7-76 від 20.10.2020 року (вх. №3107/20 від 22.10.2020 року) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кофе Бар Плюс» про стягнення заборгованості за Договором оренди №2082 від 15.03.2018 року у сумі 3313044,69 грн., з яких 3117318,38 грн. основного боргу, 158313,90 грн. пені та 37412,41 грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 26.10.2020 року справу №911/3067/20 прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання на 24.11.2020 року.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 20.11.2020 (вх. №25949/20 від 23.11.2020), в якому відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні 24.11.2020 року повідомив, що ним не отримано відзив на позовну заяву.

Третя особа, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, у судове засідання 24.11.2020 року не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Вимоги ухвали суду від 26.10.2020 року не виконала.

Ухвалою суду від 24.11.2020 року відкладено розгляд справи на 15.12.2020 року.

До суду від позивача надійшла відповідь на відзив №35-22/1-314 від 26.11.2020 (вх. №26612/20 від 01.12.2020).

Представник третьої особи, у судовому засіданні 15.12.2020 надав письмові пояснення б/н б/д (вх. №30999/20 від 15.12.2020) по суті заявлених вимог.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 15.12.2020 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 15.12.2020 року продовжено строк підготовчого провадження у справі №911/3067/20 на тридцять днів та відкладено судове засідання на 26.01.2021 року.

До суду від третьої особи надійшло клопотання б/н б/д (вх. №198/21 від 06.01.2021) про долучення доказів направлення пояснень відповідачу.

До суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив та на пояснення третьої особи б/н від 25.01.2021 (вх. №1828/21 від 26.01.2021) та заява з процесуальних питань б/н від 25.01.2021 (вх. №1829/21 від 26.01.2021).

Представники позивача та третьої особи у судовому засіданні 26.01.2021 року повідомили, що ними не отримано заперечень та заяви, подані відповідачем.

Ухвалою суду від 26.01.2021 року відкладено підготовче засідання на 16.02.2021 року. Ухвалою суду від 16.02.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 16.03.2021 року.

Представник позивача у судовому засіданні 16.03.2021 року позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 16.03.2021 року проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві та запереченнях та просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник третьої особи у судовому засіданні 16.03.2021 року позовні вимоги підтримав з урахуванням наданих у судовому засіданні 15.12.2020 року письмових пояснень та просив суд при вирішенні справи врахувати вказані пояснення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду спору по суті у судовому засіданні 16.03.2021 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15.03.2018 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (правонаступником якого є - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях) (за договором - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кофе Бар Плюс» (за договором орендар) укладено Договір оренди №2082 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності (далі - Договір), згідно умов п. 1.1. якого, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно приміщення №172 та частину приміщення №226 на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D», загальною площею 315,0 кв. м (далі - майно), що розміщені за адресою: Київська область, Бориспільський р., Бориспіль-7, на 3-му поверсі будівлі пасажирського терміналу «D», загальною площею 109054,2 кв. м, що перебувають на балансі Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі - балансоугримувач) та які належать на підставі Свідоцтва про право власності, індексний номер: 33768597, виданого Реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області 17.02.2015 року, право власності за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 2698099, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08, вартість яких визначена згідно з висновком про вартість станом на 30 листопада 2017 і становить за незалежного оцінкою 28709900,00 грн. без врахування ПДВ.

Згідно п. 1.2. Договору, майно передається в оренду з метою розміщення кафе-бару, що здійснює продаж товарів підакцизної групи.

Відповідно до п. 2.1. Договору, орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у Договорі, але не раніше дати державної реєстрації Договору та акта приймання-передавання майна.

Згідно п. 3.1. Договору, орендна плата визначена за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку листопад 2017 року 1480000,00 грн.

Пунктом 3.3. Договору встановлено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України.

Згідно п.п. 3.6., 3.7. Договору, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Пунктом 5.4. Договору встановлено, що орендар зобов`язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює відповідач, вказується «Призначення платежу» за зразком, який надає орендодавець листом при укладенні договору оренди).

У п. 10.1. Договору сторони погодили, що цей Договір укладено строком на 10 (десять) років, що діє з « 15» березня 2018 року до « 14» березня 2024 року включно.

Згідно Акту приймання-передачі орендованого майна від 19.03.2014 року, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно приміщення №172 та частину приміщення №226 на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D», загальною площею 315,0 кв. м., що розміщені за адресою: Київська область, Бориспільський р., Бориспіль-7, на 3-му поверсі будівлі пасажирського терміналу «D» та перебувають на балансі Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

23.09.2020 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях) (орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кофе Бар Плюс» (орендарем) укладено Договір про розірвання Договору оренди №2082 від 15.03.2018 року індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності згідно умов п. 1. якого сторони погодили, що за даним Договором про розірвання розривається Договір оренди №2082 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності, посвідчений Скляр О.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 15.03.2018 року за реєстровим №197, укладений між орендодавцем та орендарем, за взаємною згодою сторін. Сторони підписали Акт приймання-передачі (повернення) нерухомого майна 14.07.2020 року. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань по Договору, які залишились не виконаними та відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії Договору (п.п. 2, 3 Договору про розірвання).

Згідно Акту приймання-передачі майна від 24.04.2020 року, орендар 14.07.2020 року здав, а балансоутримувач прийняв державне нерухоме майно - приміщення №172 та частину приміщення №226 на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D», загальною площею 315,0 кв. м., що розміщені за адресою: Київська область, Бориспільський р., Бориспіль-7, на 3-му поверсі будівлі пасажирського терміналу «D» та перебувають на балансі Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

Згідно п. 3.11 Договору, у разі припинення (розірвання) Договору оренди, орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.

Як зазначає позивач, для сплати орендної плати за період березень-липень 2020 року позивачем виставлено відповідачу рахунки-фактури на загальну суму 9257654,14 грн., з яких до сплати на користь відповідача (балансоутримувача) 3857318,38 грн. Зокрема: рахунок-фактура №76/593 від 31.03.2020 на суму 2063275,14 грн., з яких на користь позивача підлягало сплаті 859697,97 грн., згідно Акту приймання-здачі виконаних послуг від 31.03.2020 року; рахунок-фактура №76/797 від 30.04.2020 на суму 2079781,34 грн., з яких на користь позивача підлягало сплаті 866575,56 грн., згідно Акту приймання-здачі виконаних послуг від 30.04.2020 року; рахунок-фактура №76/1002 від 31.05.2020 на суму 2086020,68 грн., з яких на користь позивача підлягало сплаті 869175,28 грн., згідно Акту приймання-здачі виконаних послуг від 31.05.2020 року; рахунок-фактура №76/1185 від 30.06.2020 на суму 2090192,72 грн., з яких на користь позивача підлягало сплаті 870913,63 грн., згідно Акту приймання-здачі виконаних послуг від 30.06.2020 року; рахунок-фактура №76/1295 від 31.07.2020 на суму 938294,26 грн., з яких на користь позивача підлягало сплаті 390955,94 грн., згідно Акту приймання-здачі виконаних послуг від 31.07.2020 року.

При цьому, керуючись умовами п. 3.12 Договору, позивачем в рахунок сплати орендної плати за липень 2020 року (у повному обсязі) і червень 2020 року (частково) зараховано 740000,00 грн. завдатку, сплаченого відповідачем 14.06.2018 року на виконання умов п.3.10. Договору.

Згідно наявних в матеріалах справи копій Реєстрів виданих/отриманих оригіналів документів, зазначені рахунки-фактури та акти приймання-здачі виконаних послуг за період березень-липень 2020 року були отримані ТОВ «Кафе Бар Плюс». Таким чином, позивач зазначає, що за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 3857318,38 грн. При цьому, керуючись умовами п. 3.12 Договору, позивачем в рахунок сплати орендної плати за липень 2020 року (у повному обсязі) і червень 2020 року (частково) зараховано 740000,00 грн. завдатку, сплаченого відповідачем 14.06.2018 року на виконання умов п.3.10. Договору. Враховуючи зазначене, загальна сума основного боргу відповідача перед позивачем зі сплати орендної плати за користування державним нерухомим майном згідно Договору за період березень - липень 2020 року становить 3117318,38 грн.

Позивач звернувся до відповідача з претензією №35-28/5-142 від 03.09.2020 року (докази надіслання додано до матеріалів справи), в якій просив протягом одного місяця з дати одержання претензії погасити заборгованість у розмірі 3117318,38 грн. Однак, вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та реагування.

Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості з орендної плати за період березень-липень 2020 року у розмірі 3117318,38 грн., а також, нарахованих 3% річних у сумі 37412,41 грн. та пені у сумі 158313,90 грн.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» №211 від 11.03.2020 року в редакції постанов №215 від 16.03.2020 року, №255 від 02.04.2020 року встановлено з 12 березня 2020 року до 11 травня 2020 року на всій території України карантин та введено обмежувальні заходи, які крім іншого, безпосередньо стосувалися заборони роботи суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо). В подальшому, відповідними постановами Кабінету Міністрів України карантин та обмежувальні заходи було продовжено до 31.12.2020 року.

Відповідач вказує, що запроваджений з 12.03.2020 року карантин та обмежувальні заходи зумовили неможливість користування державним нерухомим майном згідно Договору. У зв`язку з чим, листом №16/03/2020-1 від 16.03.2020 року відповідачем повідомлено орендодавця - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про неможливість використовувати орендоване, згідно Договору оренди, майно через запроваджений Кабінетом Міністрів України карантин та обмежувальні заходи.

Відповідачем листом №20/05/2020-2 від 20.05.2020 року повідомлено орендодавця - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про неможливість виконувати зобов`язання за Договором оренди в частині ефективного використання приміщення відповідно до його цільового призначення та умов Договору за період невикористання приміщення. Крім того, відповідач зазначав про настання з 12.03.2020 року форс-мажорних обставин для ТОВ «Кафе Бар Плюс», які унеможливлюють користування орендованим майном.

Листами №17-04-2020-1 від 17.04.2020 року та №21-05-2020-1 від 21.05.2020 року відповідачем повернуто на адресу позивача примірники Актів приймання-здачі виконаних послуг від 31.03.2020 року та від 30.04.2020 року з відмовою від їх підписання, що додатково підтверджує обставини неможливості використання відповідачем орендованого майна.

Листом від 28.05.2020 року №28/05/2020-1 відповідач, у зв`язку з продовженням карантину та подальшою неможливістю підприємства використовувати орендоване державне майно для провадження господарської діяльності, звернувся до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях з пропозицією укласти угоду про дострокове розірвання Договору оренди №2082 від 15.03.2018 року з 28.06.2020 року.

Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях за результатами розгляду листа відповідача №28/05/2020-1 від 28.05.2020 року, надано відповідь №50-02/02-2537, згідно якої відповідачу повідомлено про необхідність повернути орендоване майно за актом приймання-передачі про повернення майна позивачу та погасити заборгованість з орендної плати. Позивач листом №19-22/1-286 від 12.06.2020 року та №19-22/1-311 від 24.06.2020 року повідомив відповідача, що питання звільнення останнього від орендної плати відноситься до виключної компетенції Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях.

20.07.2020 року відповідач направив на адресу Регіонального відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях лист за вих. № 20/07/2020-1, яким повідомляв орендодавця про звільнення орендованого приміщення та його передання 14.07.2020 року позивачу та зазначав про відсутність за ним заборгованості з орендної плати за період встановленого Кабінетом Міністрів України карантину та надав сертифікат №3100-20-1110 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

23.09.2020 року на адресу відповідача надійшов лист Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях №50-02.02-4007, яким відповідачу та позивачу роз`яснено щодо нарахування орендної плати на період карантину. Так, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях зазначалось, що на період дії карантину, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 року №611 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» (із змінами), постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV -2» (із змінами), постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 26.08.2020 року №760 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів», що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, враховуючи заяву відповідача від 16.03.2020 року № 16/03/2020-1, нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року №786, здійснюється у розмірі 25 % суми нарахованої орендної плати (без урахування конкурсної надбавки).

Зазначене, на думку відповідача, підтверджує, що запровадження на території України карантину спричинило, починаючи з 16.03.2020 року неможливість користування відповідачем державним нерухомим майном згідно Договору. Обставини, що є причиною неможливості використовувати орендоване відповідачем державне нерухоме майно за Договором пов`язані і з певними об`єктивними обставинами (обставини непереборної сили, випадку тощо), що підтверджується сертифікатом Торгово-промислової палати України №3100-20-1110 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили). На думку відповідача, неможливість користування ним державним нерухомим майном з 16.03.2020 року через обставини форс-мажору свідчить про відсутність у відповідача зобов`язань зі сплати орендної плати.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно ч. 1 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 6 ст. 283 ГК України, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 759 Цивільного кодексу України (далі ЦК Укпаїни) встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 286 ГК України, орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції, чинній на момент укладення договору), орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Частиною 1 та 2 ст. 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГК України, господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що для сплати орендної плати за період березень-липень 2020 року позивачем виставлено відповідачу рахунки-фактури на загальну суму 9257654,14 грн., з яких на користь позивача (балансоутримувача) підлягало сплаті 3857318,38 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи рахунками-фактурами №76/593 від 31.03.2020, №76/797 від 30.04.2020, №76/1002 від 31.05.2020, №76/1185 від 30.06.2020, №76/1295 від 31.07.2020 та Актами приймання-здачі виконаних послуг від 31.03.2020, 30.04.2020, 31.05.2020, 30.06.2020, 31.07.2020.

Враховуючи умови п. 3.6 Договору, відповідач (орендар) відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України, мав сплатити на користь позивача (балансоутримувача) за оренду майна: 859697,97 грн. за рахунком-фактурою №76/593 від 31.03.2020 згідно Акту приймання-здачі виконаних послуг від 31.01.2020 у строк до 15.04.2020; 866757,56 грн. за рахунком-фактурою №76/797 від 30.04.2020 згідно Акту приймання-здачі виконаних послуг від 30.04.2020 у строк до 15.05.2020; 869175,28 грн. за рахунком-фактурою №76/1002 від 31.05.2020 згідно Акту приймання-здачі виконаних послуг від 31.05.2020 у строк до 15.06.2020; 870913,63 грн. за рахунком-фактурою №76/1185 від 30.06.2020 згідно Акту приймання-здачі виконаних послуг від 30.06.2020 у строк до 15.07.2020; 390955,94 грн. за рахунком-фактурою №76/1295 від 31.07.2020 згідно Акту приймання-здачі виконаних послуг від 31.07.2020 у строк до 15.08.2020.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно п. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач зазначив, що в порушення взятих на себе зобов`язань за Договором відповідач не сплатив на користь позивача в повному обсязі орендну плату за період з березня по липень 2020 року, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 3117318,38 грн.

Судом встановлено, що акти приймання-здачі виконаних послуг за березень - липень 2020 згідно Договору, отримано відповідачем від ДП «МА «Бориспіль» разом з рахунками-фактурами березень - липень 2020 року, не було підписано відповідачем. Отримавши відповідні акти приймання-здачі виконаних послуг та рахунки, відповідач звернувся до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях та до ДП «МА «Бориспіль» з листами №16/03/2020-1 від 16.03.2020, №20/05/2020-2 від 20.05.2020, №17-04-2020-1 від 17.04.2020, №21-05-2020-1 від 21.05.2020, №28/05/2020-1 від 28.05.2020, №20/07/2020-1 від 20.07.2020, відповідно до яких заперечив проти прийняття та сплати рахунків-фактур та актів приймання-здачі виконаних послуг за березень - липень 2020 року, просив скорегувати рахунки за березень - липень 2020 року, оскільки, внаслідок рішень органів державної влади (постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 (якою з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин), розпорядження Кабінету Міністрів України від 14.03.2020 №287-р (яким тимчасово закрито з 00 год 00 хв. 17.03.2020 пункти пропуску (пункти контролю) через державний кордон для міжнародного пасажирського повітряного сполучення), постанова Кабінету Міністрів України від 23.03.2020 № 228 (якою заборонено прийняття та відправлення повітряних суден, що виконують пасажирські перевезення осіб, які здійснюють подорож з туристичною метою), ТОВ «Кафе Бар Плюс» тимчасово призупинило виробничу діяльність та не мало змоги використовувати майно, орендоване за Договором оренди. Відповідно до вказаних листів відповідач вважав, що на підставі ч. 6 ст. 762 ЦК України, він має бути звільнений від сплати орендної плати за період березень-липень 2020.

У відповідь на листи відповідача, ДП «МА «Бориспіль» зазначив, що перерахунок орендної плати можливий після отримання відповідного роз`яснення від орендодавця - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, за яким такий перерахунок буде можливим.

Проаналізувавши доводи позивача та відповідача, зміст листування сторін, суд зауважує, що фактично між орендарем та балансоутримувачем не було досягнуто згоди щодо задоволення звернень орендаря та зміни розміру орендної плати у спірний період; балансутримувачем (позивачем) пред`явлено до стягнення з відповідача заборгованість у розмірі несплаченої орендної плати за виставленими рахунками у повному обсязі, проти відповідного нарахування відповідач заперечує з вищевикладених підстав. Крім того, судом враховано, що 23.09.2020 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях) (орендодавцем) та ТОВ «Кофе Бар Плюс» (орендарем) укладено Договір про розірвання Договору оренди №2082 від 15.03.2018 року індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності та 24.07.2020 року підписано Акт прймання-передачі майна, що є об`єктом Договору.

Частиною 1 ст. 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч. 6 ст. 762 ЦК України, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Норма права, закріплена в ч. 6 ст. 762 ЦК України, визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає. Обставини, зазначені у даній статті можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією як орендодавця, так і орендаря.

Для застосування ч. 6 ст. 762 ЦК України та звільнення наймача від плати за користування орендованим майном, визначальною умовою звільнення від сплати орендної плати є наявність обставин, за які орендар не відповідає. Обставини, які свідчать про те, що майно не використовувалося або не могло бути використане наймачем і він не відповідає за це, мають бути доведені.

Аналогічна правова позиція щодо застосування приписів ст. 762 ЦК України викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, у справах № 914/2264/17, № 914/1248/18, № 914/70/18.

На підтвердження обставин щодо неможливості користування орендованим майном відповідач у відзиві посилався на постанову КМУ «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11 березня 2020 №211, якою з 12 березня 2020 на усій території України встановлено карантин; розпорядження КМУ від 14 березня 2020 № 287-р, згідно якого тимчасово закрито з 00 год. 00 хв 17 березня 2020 пункти пропуску (пункти контролю) через державний кордон для міжнародного пасажирського повітряного сполучення.

Однак, належних та допустимих доказів на підтвердження заборони на здійснення відповідачем господарської діяльності та відповідно використання орендованого приміщення для такої діяльності відповідачем не надано. Суд звертає увагу на те, що обмеження регулярних пасажирських перевезень не позбавляє відповідача права доступу до орендованого приміщення та його використання.

Відповідно до Договору орендодавцем державного майна є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, отже, забезпечити нарахування орендної плати на період карантину може тільки орендодавець.

Фонд державного майна України листом №10-16-8306 від 30.04.2020 «Щодо деяких питань реалізації Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Держаний бюджет України на 2020 рік» надав роз`яснення щодо порядку застосування звільнення орендарів державного майна від сплати орендної плати, зі змісту яких вбачається, що для отримання звільнення від орендної плати необхідно: 1. Перевірити чи поширюються заборони зі здійснення певного виду підприємницької та іншої діяльності, що запроваджені постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року № 211 (із змінами і доповненнями) на вид діяльності (цільове призначення), за яким використовується державне майно за договором оренди; 2. Якщо так, то орендар звертається із заявою до орендодавця з проханням звільнити такого орендаря від орендної плати за договором відповідно до статті 762 Цивільного кодексу України; 3. Після отримання звернення орендаря орендодавець спільно з балансоутримувачем майна, що є об`єктом договору оренди, здійснює обстеження орендованого приміщення з метою отримання доказів призупинення орендарем діяльності на об`єкті оренди, про що складається акт; 4. На підставі заяви орендаря і складеного представниками орендодавця і балансоутримувача акту обстеження орендодавець приймає рішення про звільнення орендаря від сплати орендної плати на період карантину.

З викладеного вбачається, що для реалізації свого права на звільнення від орендної плати, відповідачу необхідно було звернутися з відповідною заявою до орендодавця - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях і це право, як вбачається з наданих відповідачем листів, було реалізоване.

Водночас, будь-яких доказів встановлення у визначеному порядку обстеження орендованого приміщення з метою фіксування доказів призупинення орендарем діяльності на об`єкті оренди та складання відповідного акту суду не надано.

В той же час, позивачем зазначено, що з метою контролю та впорядкування доступу, виключення несанкціонованого доступу в контрольовану, стерильну зони, зону обмеженого доступу, що охороняється та в режимні зони пункту пропуску, керівником позивача затверджено та введено в дію з 03.01.2020 «Положення про перепустки Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» від 20.12.2019 №99-06-7». Згідно п. 1.1. договору від 28.02.2020 №02.4-14.3-170 про оформлення та видачу перепусток, укладеного між позивачем і відповідачем, позивач надає послуги по оформленню та видачі перепусток на доступ в контрольовану стерильну зону і зону обмеженого доступу позивача та додаткові послуги бюро перепусток, а відповідач їх сплачує. Так, згідно умов Договору, відповідачем позивачу було подано письмові заявки на оформлення особистих тимчасових і постійних перепусток для працівників відповідача з метою надання послуг з забезпечення харчування пасажирів Бізнес залу на 4 поверсі пасажирського терміналу D, а також, для підрядної організації відповідача: від 19.02.2020 №19/02/20-5, від 20.02.2020 №20/02/20-5, від 21.02.2020 №21/02/20-6, від 21.02.2020 №21/02-20-7, від 25.02.2020 №25/02/20-8, від 20.03.2020 №20/03/20-1; тимчасові перепуски для працівників підрядної організації відповідача - ТОВ «Маяк Гарант» з метою забезпечення охорони приміщень та товарно-матеріальних цінностей ТОВ «Кофе Бар Плюс» у вільній зоні терміналу D (3 поверх).» на період з 20.03.2020 по 20.04.2020; від 29.05.2020 №29/05/2020-1. Крім того, на підставі службової записки начальника служби управління нерухомістю від 22.06.2020 №22-10-213, здійснено оформлення тимчасової перепустки для працівника відповідача на період з 19.06.2020 по 19.07.2020 з правом перебування у вільній зоні терміналу D на виконання умов договору оренди нерухомого майна №2082 від 15.03.2018. За даними системи контролю та управління доступом позивача, у період з 16.03.2020 по 14.07.2020 зафіксовано проходження працівниками відповідача пунктів контролю з використанням тимчасових і постійних перепусток, виданих на підставі вказаних вище заявок у будівлю пасажирського терміналу «D», в якому розташоване орендоване відповідачем на умовах Договору майно.

Отже, відповідачем не подано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він був позбавлений можливості доступу до орендованого приміщення та користування ним.

Таким чином, підстави для звільнення відповідача від сплати орендної плати у спірний період відповідно до ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України відсутні.

Крім того, на підтвердження неможливості користування орендованим приміщенням у спірний період та наявності підстав для звільнення від орендної плати у такий період відповідач посилається на Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) №3100-20-1110, яким Торгово-промислова палата України засвідчила неможливість користування державним нерухомим майном - приміщенням №172 та частиною приміщення №226 на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D», загальною площею 315,0 кв. м., що розміщені за адресою: Київська область, Бориспільський р., Бориспіль-7, на 3-му поверсі будівлі пасажирського терміналу «D» та перебувають на балансі Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль за Договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності №2082 від 15.03.2018 у період з 17 березня 2020 року по 25 червня 2020 року.

В свою чергу, відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також, торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Стаття 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначає, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Однак, наведений сертифікат видано Торгово-промисловою палатою України 25.06.2020 року на звернення відповідача №28/05-2020 від 28.05.2020 року, в той час як період заборгованості за даним позовом визначено позивачем з березня по липень 2020 року, а умовами Договору, сторонами не передбачено умов та підстав звільнення від обов`язку оплати орендної плати, у т.ч. з підстав настання форс-мажорних обставин.

При цьому, саме лише посилання відповідача на те, що у зв`язку з запровадженням карантинних заходів з 12.03.2020 та встановлення КМУ України відповідних обмежень у сфері авіаперевезень та закриття кордонів, ТОВ «Кафе Бар Плюс» призупинило виробничу діяльність не є безумовною підставою настання форс-мажорних обставин у спірних правовідносинах щодо оренди державного нерухомого майна, оскільки, має бути оцінено неможливість саме фактичного використання орендованого майна відповідача у сукупності з усіма обставинами.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» №611 від 15.07.2020 року врегульовані питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину.

Так, пунктом 1 постанови №611 визначено, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2: 1) звільняються від орендної плати орендарі за переліком згідно з додатком 1; 2) нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 р. №786 (ЗП України, 1996 р., № 2, ст. 57; Офіційний вісник України, 2011 р., № 71, ст. 2677), здійснюється у розмірі: 50 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 2; 25 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 3.

Визначено, орендодавцям державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови починаючи з дати встановлення карантину.

У додатку 3 до постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 року №611 наведено перелік орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 25 відсотків. Зокрема до переліку орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 25 відсотків віднесено орендарів, які використовують нерухоме державне майно для розміщення на території аеропортів кафе, барів, кафе-барів, закусочних, буфетів, кафетеріїв, що здійснюють продаж товарів підакцизної групи.

Наказом №673 від 20.10.2020 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 №611 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» відповідачу (за його заявою від 16.03.2020 року) встановлено перерахунок орендної плати за користування нерухомим державним майном, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, у розмірі 25% суми нарахованої орендної плати.

Листом «Щодо нарахування орендної плати на період дії карантину» вих. №50-02.02-4007 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, адресованому ТОВ «Кафе Бар Плюс» та ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» повідомило, що враховуючи заяву відповідача від 16.03.2020 №16/03/2020-1, нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №786 від 04.10.1995 здійснюється у розмірі 25 відсотків суми нарахованої орендної плати.

Постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 № 211 з 12 березня 2020 на усій території України встановлено карантин.

Враховуючи встановлені судом обставини, за наявності письмового погодження орендодавця на відповідне зменшення орендної плати, суд дійшов висновку, що належною до нарахування та стягнення з відповідача на користь позивача, як балансоутримувача, є орендна плата у розмірі 30%, розрахована відповідно до визначеної Методики розрахунку, із зменшенням на 25% відповідно до положень п. 2 ч. 1 Постанови №611 та Додатку 3 до Постанови №611, зокрема, у спірний період з 12.03.2020 по 31.07.2020.

Таким чином, за перерахунком суду, у період з 01.03.2020 по 11.03.2020 орендна плата на користь балансоутримувача (позивача) без наявності підстав для зменшення склала 305054,09 грн., виходячи з суми 27732,19 грн. за один день оренди у березні 2020 та кількості днів оренди майна у період з 01.03.2020 по 11.03.2020 (859697,97 грн. (30% орендної плати за березень 2020): 31 день = 27732,19 грн. х 11 днів = 305054,09 грн.). Враховуючи зменшення орендної плати на 25% в силу норм чинного законодавства, належним до сплати є розмір орендної плати: 443715,04 грн. за березень 2020 року (з 12.03.2020 по 31.03.2020, виходячи із розрахунку: 27732,19 грн. х 25% х 20 днів + 305054,09 грн.), 216643,89 грн. за квітень 2020 року, 217293,82 грн. за травень 2020 року, 217728,41 грн. за червень 2020 року, 97738,98 грн. за липень 2020 року. Всього орендна плата на користь балансоутримувача (позивача) за період з березня по липень 2020 становить 1193120,14 грн. При цьому, керуючись умовами п. 3.12 Договору, позивачем в рахунок сплати орендної плати зараховано 740000,00 грн. завдатку, сплаченого відповідачем 14.06.2018 року на виконання умов п.3.10. Договору. Таким чином заборгованість відповідача з орендної плати складає 453120,14 грн. (1193120,14 грн. 740000,00 грн. = 453120,14 грн.).

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки, заборгованість відповідача зі сплати орендних платежів за вказаний період у розмірі 453120,14 грн. належним чином доведена, доказів сплати відповідачем вказаної суми у визначені строки та станом на час розгляду справи по суті, матеріали справи не містять, а факт відсутності розрахунків між сторонами у спірний період відповідач не заперечує, суд дійшов висновку про обґрунтованість та наявність підстав задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача основної заборгованості за несплату орендної плати частково, на суму 453120,14 грн.

Крім стягнення основного боргу, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 158313,90 грн. пені та 37412,41 грн. 3% річних.

Згідно ч. 1 ст. 230 ГК України, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Згідно ч. ч.1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Судом встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті грошових коштів у визначений строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 ЦК України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно п. 3.7 Договору, орендна плата, перерахована невчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки, судом визнано обґрунтованим зменшення орендної плати, то нарахування штрафних санкцій здійснюється на суми боргу з урахуванням цього зменшення, крім того, судом враховується зарахування суми завдатку у розмірі 740000,00 грн. в рахунок погашення заборгованості, яку зараховано шляхом послідовного віднімання від суми основного боргу (1193120,14 грн.) починаючи з березня 2020 року згідно наведеного нижче розрахунку.

При цьому, суд зазначає, що зволікання відповідача зі сплатою орендних платежів до надання відповідних роз`яснень орендодавцем і балансоутримувачем та задоволення його вимог про звільнення від сплати та/або зменшення орендної плати розцінюється судом як порушення виконання господарського зобов`язання, оскільки відповідач не був позбавлений обов`язку здійснювати оплату орендної плати у визнаному ним розмірі та розраховувати на подальше узгодження сторонами взаєморозрахунків та конкретного розміру орендної плати у спірний період.

місяць за який виникла заборгованість№, дата і загальна сума рахунку-фактури з ПДВ (грн.)сума основного боргу перед позивачем (з врах.25%)сума боргу перед позивачем за мінусом 740000,00грн. період нарахування пеня (грн.)3% річних (грн.)
березень 2020 №76/593 від 31.03.2020 на суму 2063275,14443715,040,0016.04.2020- 19.10.20200,000,00
квітень 2020 №76/797 від 30.04.2020 на суму 2079781,31216643,890,0016.05.2020- 19.10.20200,000,00
травень 2020№76/1002 від 31.05.2020 на суму 2086020,68 217293,82137652,7516.06.2020- 19.10.20205686,641421,66
Червень 2020№76/1185 від 30.06.2020 на суму 2090192,72217728,41217728,4116.07.2020- 19.10.20206853,091713,27
Липень 2020№76/1295 від 31.07.2020 на суму 938294,2697738,9897738,9816.08.2020- 19.10.20202082,96520,74

Враховуючи викладене, а також те, що факт порушення відповідачем договірних зобов`язань судом встановлено і по суті останнім не спростований, суд дійшов висновку, про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Таким чином, згідно розрахунку, зробленого судом, розмір пені, нарахованої на заборгованість відповідача, складає 14622,69 грн., а розмір 3% річних, нарахованих на заборгованість відповідача складає 3655,67 грн. є обґрунтованим та підлягає задоволенню у зазначених сумах.

Усі інші твердження та заперечення відповідача не спростовують вищевикладених висновків суду.

Крім того, суд звертає увагу сторін, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, №4241/03, від 28.10.2010).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль-7, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кофе Бар Плюс» (08307, Київська область, Бориспільський район, м. Бориспіль-7, Міжнародний державний аеропорт «Бориспіль», ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (03039, м. Київ, проспект Голосіївський, 50, ) про стягнення 3313044,69 грн. задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кофе Бар Плюс» (08307, Київська область, Бориспільський район, м. Бориспіль-7, Міжнародний державний аеропорт «Бориспіль», ) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль-7, ) 453120 (чотириста п`ятдесят три тисячі сто двадцять) грн. 14 коп. основного боргу, 14622 (чотирнадцять тисяч шістсот двадцять дві) грн. 69 коп. пені, 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн. 67 коп. 3% річних та 7070 (сім тисяч сімдесят) грн. 98 коп. витрат по сплаті судового збору.

3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 25.03.2021 року.

Суддя Д.Г. Заєць