ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"25" березня 2021 р.м. Одеса № 916/778/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,
розглянувши матеріали позовної заяви (вх. №801/21 від 23.03.2021р.)
про стягнення заборгованості у розмірі 7 927 412,97 грн.
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансстроймонтаж ЛТД» про стягнення суми заборгованості в розмірі 7 352 928,32 грн., з яких: 6 645 956,91 грн. становить основна заборгованість з орендної плати за договором оренди № 400/19Т від 15.04.2019р., 535 009,07 грн. нарахована на суму заборгованості пеня, 171 962,34 грн. нараховані 3% річних та 574 484,65 грн. відшкодування плати за користування земельною ділянкою.
Одночасно з позовною заявою Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» надало клопотання (вх. №8074/21 від 23.03.2021р.) про відстрочення сплати судового збору, в якому просить суд відстрочити сплату судового збору до ухвалення судом рішення у справі, враховуючи фінансовий стан КП «Теплопостачання міста Одеси» на даний час, тому позивач не має можливості сплатити судовий збір в розмірі 118 911,20 грн.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Порядок сплати судового збору та його розмір передбачені Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI.
Згідно частини другої статті 4 вказаного Закону (у редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017р.) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2270 грн.) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Виходячи з розміру заявлених у позовній заяві вимог, при подачі позову Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» мало сплатити судовий збір у розмірі 118 911,19 грн. Проте, як вбачається із позовної заяви, Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» просить суд відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.
Згідно з частиною другою статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Таким законом є Закон України «Про судовий збір». З його преамбули вбачається, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.
Відповідно до статті 1 цього Закону судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.
Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Таким чином, положення ст.8 Закону України «Про судовий збір» дозволяють надати відстрочку або розстрочку сплати судового збору лише певним категоріям фізичних осіб, а також у випадку подання позову в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд зауважує, що Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.
З аналізу ж статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.
Що ж до самих умов, визначених статтею 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.
Щодо пункту 3 частини першої статті 8, то, на думку суду, законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.
Окремо суд зазначає, що встановлений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, також є вичерпним.
Між тим, даний позов подано Комунальним підприємством «Теплопостачання міста Одеси» юридичною особою, позов спрямований на захист своїх прав та законних інтересів, а отже, даний випадок під дію статті 8 Закону України «Про судовий збір» не підпадає.
Враховуючи, що позивач, згідно з положеннями статті 8 Закону України "Про судовий збір" не підпадає під категорію осіб, яким суд, враховуючи майновий стан, може своєю ухвалою за їх клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору, а позов не спрямований на захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, підстави задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору - відсутні.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.
Таким чином, якщо нормами процесуального законодавства передбачено вчинення стороною до подання позовної заяви певних дій, в тому числі щодо сплати судового збору, такі дії мають бути вчинені. Суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов`язувати позивача усувати виявлені недоліки.
У ст. 129 Конституції України та ст. 42 Господарського процесуального кодексу України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Отже, як органи державної влади, що утримуються за рахунок держбюджету, так і суб`єктів господарювання та громадян поставлено законом у рівні умови в частині обов`язку сплачувати судовий збір, у зв`язку з чим, вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення чи відстрочення сплати судового збору, окрім випадків, встановлених ст.8 Закону України "Про судовий збір", призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.
За таких обставин суд, враховуючи вищенаведене, дійшов висновку щодо відсутності обставин, які б свідчили про наявність умов, предметних та суб`єктних критеріїв, за яких суд може розглянути питання про звільнення від сплати судового збору з огляду на майновий стан сторони, а тому відмовляє Комунальному підприємству «Теплопостачання міста Одеси» у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, щодо позовної заяви не подано належних доказів сплати судового збору, що є недоліком позовної заяви.
Крім того, пунктом 1 частиною 1 ст.164 ГПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і додатних до неї документів.
Частиною 1 ст.172 ГПК України передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.
З зазначених вимог випливає обов`язок позивача надіслати відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів незалежно від того, чи є у наявності у відповідача дані документи.
В якості доказів направлення ТОВ «Трансстроймонтаж ЛТД» позовної заяви та доданих до неї документів позивачем був наданий, зокрема, опис вкладення від 22.03.2021р., однак вказаний опис вкладення не містить номеру поштового відправлення, що унеможливлює ідентифікацію наданої послуги з відправлення позову з доданим документами з описом вкладення відповідачу.
Пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270, зазначено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.
Зазначений опис вкладення у цінний лист не відповідає вимогам пункту 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 № 270, а тому не може бути взятий до уваги як належний та допустимий доказ направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.
Враховуючи викладене, опис вкладення від 22.03.2021р. без номеру поштового відправлення не є належними доказами направлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Трансстроймонтаж ЛТД» позовної заяви та доданих до неї документів.
Відповідно до ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява, серед іншого, повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).
Так, дослідивши зміст позовної заяви судом встановлено розбіжності у викладених в позові обставинах та змістом прохальної частини позову.
На титульному аркуші позовної заяви від 22.03.2021р., поданої КП «Теплопостачання міста Одеси», ціна позову визначена в сумі 7 352 928,32 грн.
Водночас, в прохальній частині позову, позивачем зазначено про стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 7 927 412,97 грн., яка складається з суми основного боргу у розмірі 6 645 956,91 грн., пені у розмірі 535 009,07 грн., 3 відсотків річних у розмірі 171 962,34 грн. та суми відшкодування плати за користування земельною ділянкою у розмірі 574 484,65 грн.
Тобто розбіжність між зазначеною ціною позову в описовій частині та загальною сумою заявленою до стягнення становить 574 484,65 грн.
У зв`язку з викладеним, суд не має можливості визначитись з сумою предмету позову.
Згідно ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити, серед іншого, відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.
Проте, в порушення наведених вимог позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору та відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.
Положення п.8 ч.3 ст.162 ГПК України передбачають, що позовна заява, серед іншого, повинна містити: зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Так, позивач у позові не зазначив щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Водночас, відповідно до ст.91 ГПК України, яка містить вимоги щодо письмових доказів, письмовими доказами є документи /крім електронних документів/, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.
Учасник справи, який подає письмові докази в копіях /електронних копіях/, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.
Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Згідно з п. 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації „Вимоги оформлення документів (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003р. №55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту.
Між тим, письмові докази, які наявні в матеріалах справи, засвідчені не учасником справи /зокрема, керівником КП «Теплопостачання міста Одеси»/, який подав відзначені докази, а представником КП «ТМО», повноваження якого не підтвердженні матеріалами позовної заяви.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що позивачем не виконано вимоги ст.ст. 162, 164, 172 ГПК України, що відповідно до вимог ч.1 ст. 174 ГПК України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.
Керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:
1. В задволенні клопотання Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (вх. № 8074/21 від 23.03.2021р.) про відстрочення сплати судового збору відмовити.
2. Позовну заяву Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (вх. № 801/21 від 23.03.2021р.) залишити без руху.
3. Запропонувати позивачу шляхом подання заяви про усунення недоліків, усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки в десятиденний термін з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
4.Зобов`язати позивача, у разі подання заяви про усунення недоліків позову, надати суду докази надсилання відповідачу заяви про усунення недоліків позовної заяви від 23.03.2021р. за вх.№ 801/21.
5. Роз`яснити позивачу, що за змістом ч.4 ст.174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Ухвала набрала законної сили 25.03.2021 року та окремо від рішення суду не підлягає оскарженню.

Суддя О.В. Цісельський