СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"24" березня 2021 р. Справа № 913/412/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача): Чернота Л. Ф.
розглянувши апеляційну скаргу (вх.№870 Л/3) Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)
на ухвалу Господарського суду Луганської області
від19.02.2021 року (повний текст ухвали складено 24.02.2021 року)
у справі№913/412/19 (суддя Корнієнко В.В.)
за позовом до про Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України». М. Київ Комунального підприємства «Лисичанськтеплломережа», м. Лисичанськ Луганської області стягнення 34 091 498,89 грн.
ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Луганської області від 24.09.2019 у справі №913/412/19 позовні вимоги АТ «НАК «Нафтогаз України» до КП «Лисичанськтепломережа» задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто борг в сумі 27.896.203,07 грн., три проценти річних в сумі 1.042.373,21 грн., інфляційні втрати в сумі 2.868.835,31 грн., витрати на судовий збір в сумі 477111,17 грн.

В решті позову (про стягнення пені в сумі 2.284.087,30 грн.) відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду від 24.09.2019 у даній справі позивач - АТ «НАК «Нафтогаз України» звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.11.2019 апеляційну скаргу АТ «НАК «Нафтогаз України» залишено без задоволення. Рішення господарського суду Луганської області від 24.09.2019 у справі № 913/412/19 залишено без змін.

На виконання рішення суду позивачеві 09.12.2019 з супровідним листом було надіслано наказ господарського суду Луганської області № 913/412/19 від 06.12.2019.

Постановою Верховного Суду від 03.03.2020 постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.11.2019 та рішення господарського суду Луганської області від 24.09.2019 у справі № 913/412/19 залишено без змін.

10 лютого 2021 року до господарського суду Луганської області звернувся відповідач у справі (боржник) КП «Лисичанськтепломережа», зі скаргою 29.01.2021 №238 на дії державного виконавця, в якій просить зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зняти арешт з грошових коштів у розмірі 4.629.077,41 грн, що містяться на рахунку МФО НОМЕР_1 в АТ "Альфа-Банк" у м. Києві № НОМЕР_2 для виплати заробітної плати працівникам КП «Лисичанськтепломережа».

Ухвалою господарського суду Луганської області від 19.02.2021 скаргу комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» від 29.01.2021 №238 на дії (бездіяльність) державного виконавця задоволено. Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зняти арешт, накладений постановою від 21.12.2019 у виконавчому провадженні №60909145, в рамках примусового виконання наказу господарського суду Луганської області від 06.12.2019 №913/412/19, з грошових коштів в сумі 4.629.077,41 грн., які передбачені для виплати заробітної плати за грудень 2020 р. та містяться на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в АТ «Альфа-Банк» у м. Києві, МФО 300346.

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) звернувся з апеляційною скаргою №1974 від 09.03.2021 року, в якій останні й просить:

-прийняти апеляційну скаргу до розгляду та у разі необхідності поновити строк на апеляційне оскарження;

-скасувати ухвалу господарського суду Луганської області від 19.02.2020 року №913/412/19;

-відсторчити Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення рішення у справі або на розумний строк;

-справу розглянути без участі представника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2021 року визначено колегію у складі: Чернота Л. Ф. головуючий суддя (доповідач), судді: Гребенюк Н.В., Радіонова О. О.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення її без руху з наступних підстав.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), м. Сєвєродонецьк, Луганська область не відповідає вимогам розділу ІV Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Порядок сплати судового збору та ставки судового збору визначаються Законом України Про судовий збір.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України Про судовий збір судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п.п. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду судовий збір складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2 270,00 грн. (ст. 7 Закону України Про державний бюджет України на 2021 рік).

Таким чином, заявник повинен був сплатити судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Луганської області від 19.02.2021 року у справі №913/412/19.

Втім, Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) не надано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у відповідному розмірі.

Разом з тим, заявником в апеляційній скарзі заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення рішення у справі на розумний строк.

В обґрунтування клопотання апелянт зазначає, що Відділ є бюджетною установою фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, розрахункове касове обслуговування якої відповідно до Бюджетного кодексу України здійснюється Державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань.

З приводу даного клопотання слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за наявності перелічених умов:

1)розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2)позивачами є:

а)військовослужбовці;

б)батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в)одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г)члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ)особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3)предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч. 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд також може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, вказаній у частині 1 зазначеної статті.

Розглядаючи клопотання заявника суддя-доповідач не вбачає існування вищевказаних підстав та умов, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір". У зв`язку з чим заява апелянта про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає. Аналогічна позиція висвітлена в ухвалі Верховного Суду у складі судді Касаційного господарського суду від 15.08.2019 року у справі №917/721/18.

Суд звертає увагу скаржника на те, що як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі Пелевін проти України (заява №24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб [рішення від 28 травня 1985 року у справі Ешингдейн проти Сполученого Королівства (пункт 57). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (пункт 60).

Крім того, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Статтею 259 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

У відповідності до п. 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, розрахунковий документ документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку. А підтвердженням переліку відправлених документів, в свою чергу, є опис вкладення встановленої форми.

В свою чергу, пунктом 19 Правил визначено, що внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися (п. 61 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Виходячи з викладеного, належним доказом відправлення копії апеляційної скарги та доданих до неї документів є саме опис вкладення та документ, що підтверджує надання поштових послуг (фіскальний чек, розрахункова квитанція тощо).

Перевіривши докази направлення копії апеляційної скарги позивачу та відповідачу, апеляційним судом встановлено, що Відділом надано тільки фіскальні чеки від 09.03.2021 року без опису вкладення.

Тобто документ, який підтверджує перелік відправлених скаржником документів, а саме: копію апеляційної скарги №1974 від 09.03.2021 року з доданими до неї документами в матеріалах апеляційної скарги відсутній, що суперечить вимогам ст. ст. 258, 259 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) не надано належних доказів направлення копії апеляційної скарги учасникам справи.

Не повідомлена сторона у справі належним чином, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти об`єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 статті 174 Господарського процесуального кодексу суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За змістом частини 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо заявник не усунув недоліки у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається заявнику (ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України).

Щодо клопотання Відділу про поновлення строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції зазначає, що вимога щодо подачі апеляційної скарги в межах встановленого на це строку, а також можливість його поновлення судом в разі доведеності поважності причин такого пропуску, передбачена у ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись чч. 1, 2 ст. 174, ст. 234, пп. 2), 3) ч. 3 ст. 258, 259, ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2.Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на ухвалу Господарського суду Луганської області від 19.02.2021 року у справі №913/412/19 залишити без руху.

3. Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) встановити строк для усунення вказаних у даній ухвалі недоліків - десять днів з дня вручення заявникові копії даної ухвали. У вказаний строк заявником має бути надано суду:

-докази сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн.

- належні докази направлення копії апеляційної скарги №1974 від 09.03.2021 з доданими до неї документами на адресу АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, вул. Б. Хмельницького, 6) та Комунального підприємства «Лисичнськтепломережа» (93113. Лкуганська область, м. Лисичанск, вул. Тепла, 17) у відповідності до вимог ст. 259 Господарського процесуального кодексу України.

4.Роз`яснити заявникові, що у разі не усунення ним недоліків у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач Л.Ф. Чернота