ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2021 року м. Дніпро Справа № 904/5865/20 (904/5264/20)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.,

секретар судового засідання Манчік О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сільськогосподарського приватного підприємства "Чумаки" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2021р. (повний текст складено 25.01.2021р.) у справі № 904/5865/20(904/5264/20) (суддя - Соловйова А.В., м. Дніпро)

за позовом Сільськогосподарського приватного підприємства "Чумаки", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод № 10", м. Дніпро

про стягнення 1 626 659,60 грн.

в межах справи № 904/5865/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод № 10", м. Дніпро

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського Дніпропетровської області від 21.01.2021 року закрито провадження у справі № 904/5865/20(904/5264/20) на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Закриваючи провадження у справі, місцевий господарський суд виходив з того, що позовні вимоги є конкурсними вимогами до боржника. З 10.11.2020р. (з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство відповідача), відповідач перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин сторін, і спеціальні норми ст. 45 КУзПБ мають пріоритет у застосуванні щодо інших законодавчих актів України. З матеріалів справи вбачається, що пред`явлений позов ґрунтується на грошових зобов`язаннях відповідача, які виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Хлібозавод № 10". Позивачем не надано до позовної заяви будь-яких виконавчих документів щодо стягнення з відповідача спірної заборгованості. Кредитори з конкурсними вимогами зобов`язані звернутися до суду, що здійснює розгляд справи про банкрутство боржника, із заявою про визнання грошових вимог, інакше порушиться принцип контролю за дотриманням інтересів кредиторів стосовно збереження об`єктів конкурсної маси та інтересів боржника. Приймаючи до уваги, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту порушених прав, спірні вимоги підлягають розгляду господарським судом за відповідною заявою кредитора у справі про банкрутство, з якою позивач не позбавлений права звернутися до боржника в порядку, визначеному ст. 45 КУзПБ, місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній справі.

2. Підстави з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2021р., справу направити до Господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду по суті заявлених позовних вимог.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час постановлення оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права. Письмова заява з грошовими вимогами до боржника та позовна заява відрізняються лише найменуванням, внутрішнє їх наповнення та доказова база обґрунтованості заявлених вимог є ідентичними. Спір за позовом Сільськогосподарського підприємства "Чумаки" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод № 10" про стягнення основного боргу в розмірі 1 400 000,00 грн., штрафу в розмірі 40 000,00 грн., 3 % річних в розмірі 20 942,00 грн., пені в розмірі 137 545,21 грн., інфляційних втрат в розмірі 28 172,39 грн., витрат із сплати судового збору в розмірі 24 99,90 грн., витрат на правову допомогу в розмірі 20 000,00 грн. підлягає вирішенню по суті в межах справи № 904/5865/20 про банкрутство ТОВ "Хлібозавод № 10". Закриваючи провадження у справі, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства згідно з п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, що не відповідає вимогам процесуального законодавства. Частина 1 ст. 7 КУзПБ прямо встановлює, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Згідно з ч. 3 зазначеної статті матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи. Не є справедливим, своєчасним та таким, що здійснюється з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів юридичної особи - позивача, дії суду, що виражені у постановленні оскаржуваної ухвали, якою провадження у справі закрито, Судом першої інстанції свідомо погіршено положення позивача, як конкурсного кредитора, поряд з іншими конкурсними кредиторами, що звернулися до суду із заявами в порядку ст. 45 КУзПБ, у зв`язку із не включенням та не розглядом заявлених вимог до вимог, що дають право вирішального голосу на зборах та комітету кредиторів, відповідно до ч. 4 ст. 45 КУзПБ. Враховуючи, що КУзПБ містить вказівку в ч. 3 ст. 7 на необхідність розгляду спору по суті в межах справи про банкрутство, а суд у відповідності до ч. 2 ст. 5 ГПК України може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи. Таким чином, розгляд заявленої позовної заяви повинен здійснюватися судом по суті з урахуванням особливостей, передбачених ст. 45 КУзПБ щодо резолютивної частини прийнятого рішення за результатами розгляду позовних вимог, за якими заявлені позовні вимоги не стягуються, а визнаються чи відхиляються судом повністю або частково. Закриття провадження у даній справі у порядок та спосіб, який прямо не передбачений процесуальним законодавством та ігнорування прямої вказівки спеціального законодавства (ч. 3 ст. 7 КУзПБ) щодо розгляду спору по суті в межах справи про банкрутство свідчить про порушення судом принципу правової визначеності при застосуванні судом зазначеної статті як норми права прямої дії. Додатковим порушенням принципу правової визначеності є процесуальна позиція суду, за якою підставою закриття провадження у справі є "неефективний спосіб захисту порушених прав обраний позивачем". Вказана обставина підтверджується положеннями ч. 1 ст. 231 ГПК України, в якій відсутня зазначена підстава для закриття провадження у справі.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Відповідач наданими йому процесуальними правами не скористався та не направив суду відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду судового рішення.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.02.2021р. відкрито апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 15.03.2021р.

15.03.2021р. на адресу апеляційного господарського суду надійшло клопотання представника відповідача про відкладення розгляду апеляційної скарги на іншу дату у зв`язку із його зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Таким чином, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 15.03.2021р. представник позивача надав пояснення в обґрунтування доводів апеляційної скарги.

15.03.2021р. в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

25.09.2020р. Сільськогосподарське приватне підприємство "Чумаки" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод № 10" про стягнення основного боргу у розмірі 1 400 000,00 грн., 40 000,00 грн. - штрафу, 3 % річних - 20 942,00 грн., пені - 137 545,21 грн., інфляційних втрат - 28 172,39 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2020р. у справі № 904/5264/20 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження на 12.11.2020р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2020р. відкрито провадження у справі № 904/5865/20 про банкрутство ТОВ "Хлібозавод № 10".

11.11.2020р. відповідач подав клопотання про передачу справи № 904/5264/20 Господарському суду Дніпропетровської області, в провадженні якого перебуває справа № 904/5865/20 про банкрутство ТОВ "Хлібозавод № 10".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2020р. матеріали справи № 904/5264/20 передано для розгляду по суті в межах справи про банкрутство ТОВ "Хлібозавод № 10".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2020р. прийнято матеріали справи № 904/5296/20 до розгляду в межах справи № 904/5865/20 про банкрутство ТОВ "Хлібозавод № 10". Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 24.12.2020р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2020р. підготовче засідання відкладено на 19.01.2021р.

В підготовчому засіданні 19.01.2021р. оголошена перерва до 21.01.2021р.

21.01.2021р. позивачем була подана заява від 20.01.2021р. про визнання недійсним договору про заміну боржника у зобов`язанні (переведення боргу) № 17ПБ від 10.09.2020р. Суд долучив вказану заяву до матеріалів справи.

Представником відповідача в підготовчому засіданні 19.01.2021р. заявлено усне клопотання про закриття провадження у даній справі.

Розглядаючи матеріали позовної заяви, місцевий господарський суд 21.01.2021р. постановив оскаржувану ухвалу.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне.

Предметом судового розгляду є наявність або відсутність правових підстав для закриття провадження у даній справі.

Позовні вимоги СПП "Чумаки" до ТОВ "Хлібозавод № 10" обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору № 23/11/17 від 23.11.2017р. про надання поворотної фінансової допомоги в частині виконання зобов`язань з повернення наданих коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Згідно із ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21.10.2019р. набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

Відповідно до ст. 7 КУзПБ господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. (ч. 2). Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи (ч. 3).

Зазначена норма кореспондується із положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України, згідно з яким господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Таким чином, розгляд спорів з майновими вимогами до суб`єкта господарювання, який перебуває в процедурі банкрутства та визначений позивачем в статусі відповідача у такому спорі, законодавцем віднесено до територіальної юрисдикції господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.11.2019р. у справі № 925/1205/15, від 06.02.2020р. у справі № 910/1116/18).

Враховуючи, що позовна заява у справі № 904/5264/20 надійшла до місцевого господарського суду 25.09.2020р., тобто до відкриття провадження у справі № 904/5865/20 про банкрутство відповідача - ТОВ "Хлібозавод № 10", матеріали позовної заяви було передано до Господарського суду Дніпропетровської області для розгляду по суті в межах справи № 904/5865/20 про банкрутство ТОВ "Хлібозавод № 10".

Матеріали справи свідчать, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2020р. прийнято матеріали справи № 904/5296/20 до розгляду в межах справи № 904/5865/20 про банкрутство ТОВ "Хлібозавод № 10".

Суд першої інстанції не розглянувши спір по суті постановив ухвалу про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. При цьому, суд послався на обрання позивачем неефективного способу захисту порушених прав, так як спірні вимоги підлягають розгляду господарським судом за відповідною заявою кредитора у справі про банкрутство.

Колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що позовна заява СПП "Чумаки" подана до господарського суду 25.09.2020р., тобто до відкриття ухвалою суду від 10.11.2020р. провадження у справі № 904/5865/20 про банкрутство ТОВ "Хлібозавод № 10".

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту - про стягнення з відповідача суми боргу та штрафних санкцій відповідає вимогам ст. 16 ЦК України, а відповідний спір згідно з нормами ст. 20 ГПК України підлягає розгляду саме господарським судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 КУзПБ господарський суд має розглянути по суті спір, стороною якого є боржник і матеріали справи за яким надіслані (передані) для розгляду в межах провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи наявність факту приєднання до матеріалів справи № 904/5865/20 про банкрутство ТОВ "Хлібозавод № 10" позовної заяви у справі № 904/5264/20 за позовом СПП "Чумаки" до ТОВ "Хлібозавод № 10" про стягнення основного боргу у розмірі 1 400 000,00 грн., 40 000,00 грн. - штрафу, 3 % річних - 20 942,00 грн., пені - 137 545,21 грн., інфляційних втрат - 28 172,39 грн. та з урахуванням заяви позивача від 20.01.2021р. про визнання недійсним договору про заміну боржника у зобов`язанні (переведення боргу) № 17ПБ від 10.09.2020р., яку суд долучив до матеріалів справи, суд першої інстанції мав розглянути вказані позовні вимоги позивача та за результатом розгляду прийняти відповідне рішення по суті позовних вимог.

Щодо посилання суду першої інстанції на необхідність дотримання позивачем порядку виявлення кредиторів, встановленого ст. 45 КУзПБ слід враховувати наступне.

Відповідно до п. 14 ст. 39 КУзПБ з моменту відкриття провадження у справі пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.

Згідно із ч. 1 ст. 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, і що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

За результатами розгляду заяв конкурсних кредиторів господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвала про передачу матеріалів справи № 904/5264/20 для розгляду спору по суті в межах справи № 904/5865/20 була винесена 12.11.2020р. Разом із тим, зазначені матеріали справи прийняті до розгляду в межах справи про банкрутство ТОВ "Хлібозавод № 10" ухвалою від 07.12.2020р. При цьому, господарський суд вирішив здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання не звернувши увагу позивача на необхідність дотримання ним порядку виявлення кредиторів, встановленого ст. 45 КУзПБ.

В подальшому, господарським судом було відкладено розгляд справи в підготовчому засіданні за правилами позовного провадження.

За наведених обставин, позивач у справі - СПП "Чумаки" мав законні сподівання, що розгляд його позовних вимог буде здійснено судом по суті спору в межах провадження у справі про банкрутство.

Закриваючи провадження у справі, місцевим господарським судом також не було з`ясовано питання щодо можливості розгляду позовних вимог, з урахуванням їх змісту, як кредиторських вимог до боржника, що відповідало б принципу процесуальної економії та узгоджувалось із визначенням поняття "кредитор" в ст. 1 КУзПБ.

Верховний Суд в постанові від 06.02.2020р. у справі № 910/1116/18 звернув увагу, що законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута. Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження у інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому, таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача. Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого відкрито процедуру банкрутства.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.01.2020р. у справі № 607/6254/15-ц зазначила, що законодавець вкотре підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

За наведених обставин, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній справі, що не узгоджується з наведеними вище обставинами справи та є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу позивача до суду та захисту його майнових прав.

Доводи позивача щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

З урахуванням встановлених обставин, апеляційний господарський суд не може погодитись із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для постановлення ухвали про закриття провадження у даній справі.

За змістом п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції (ч. 3 ст. 271 ГПК України).

Зважаючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясуваня обставин, що мають значення для справи, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції. Справа має бути передана до Господарського суду Дніпропетровської області для її подальшого розгляду в порядку, визначеному ГПК України з урахуванням вимог ст. 7 КУзПБ.

3.5. Розподіл судових витрат.

В зв`язку із задоволенням апеляційної скарги та направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, питання розподілу витрат зі сплати судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги апеляційним господарським судом відповідно до ст. 129 ГПК України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 275-282 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського приватного підприємства "Чумаки" - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2021р. у справі № 904/5865/20(904/5264/20) - скасувати.

Справу № 904/5865/20(904/5264/20) передати для розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 22.03.2021р.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков