СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"23" березня 2021 р. Справа № 905/1775/20

Суддя Медуниця О.Є.

розглянувши матеріали апеляційної скарги позивача (вх.849) на рішення Господарського суду Донецької області від 17.02.2021 (повний текст складено 19.02.2021, суддя Лейба М.О.) у справі № 905/1775/20

за позовом Державного підприємства Шахта ім. М.С. Сургая, м.Вугледар, Донецька область

до Державного підприємства Держвуглепостач м.Київ в особі Відокремленого підрозділу Управління з контролю якості та збагачення вугілля, м.Вуглерад, Донецька область

про скасування актів та стягнення 2 335 442,98грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство Шахта ім. М.С. Сургая, м.Вугледар, Донецька область, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) до відповідача Державного підприємства Держвуглепостач м.Київ в особі Відокремленого підрозділу Управління з контролю якості та збагачення вугілля, м.Вуглерад, Донецька область про скасування актів відбору проб з представником постачальника №442 від 20.02.2020, №444 від 20.02.2020, №449 від 23.02.2020 та стягнення матеріальної шкоди в розмірі 2 335 442,98грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 17.02.2021 у справі №905/1775/20 в позові відмовлено.

Позивач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить це рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити в частині скасування акту відбору проб з представником постачальника №444 від 20.02.2020, акту відбору проб з представником постачальника №449 від 23.02.2020 та стягнення з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 1 620 736,04 грн.

Крім того, позивач просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, посилаючись на те, що його повний текст він отримав 25.02.2021.

Перевіривши апеляційну скаргу на предмет відповідності її форми та змісту вимогам Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає наступне.

Пунктом 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України визначено, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду сплаті підлягає судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно підпунктів 1.2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», розмір одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2020 року складає 2102 грн.

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

В частині 4 статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні двох позовних вимог немайнового характеру (скасування актів відбору проб №444 від 20.02.2020 та №449 від 23.02.2021) та відмови в задоволенні позовної вимоги майнового характеру (стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1 620 736,04 грн.).

Таким чином, за дві вимоги немайнового характеру сплаті підлягає судовий збір в розмірі 6306 грн., а за позовну вимогу майнового характеру 36466,56 грн.

Отже, за подання апеляційної скарги на рішення суду позивач повинен сплатити судовий збір в загальному розмірі 42772,56 грн.

Позивачем, в порушенням вимог п.2 ч.3 ст.258 ГПК України, не надано суду доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

В апеляційній скарзі позивач просить відстрочити сплату судового збору, посилаючись на скрутне фінансове становище підприємства, його збитковість, наявність кредиторської заборгованості в розмірі 1 473 406 тис. грн. Крім того, апелянт посилається на те, що на все нерухоме майно підприємства накладено арешт органами державної виконавчої служби, а рухоме майно перебуває у податковій заставі.

Судова колегія, розглянувши вказане клопотання, зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною другою цієї статті, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18, відповідно до якої, положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Предметом позову у цій справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, у зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

Враховуючи наведене, апелянтом не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки апелянтом не виконано вимоги пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, наявні підстави для залишення апеляційної скарги без руху в порядку статті 174 та у відповідності з приписами частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

На виконання вимог частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає, що позивачу слід надати суду докази сплати судового збору в розмірі 42772,56 грн. за подання апеляційної скарги на рішення суду у цій справі.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу залишити без руху.

3. Апелянту - усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

4. Роз`яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач О.Є. Медуниця