ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1111/20

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом: Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк"

до відповідача: Маланюка Володимира Ігоровича

про стягнення заборгованості в сумі 10011,85 грн,

встановив: Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Маланюка Володимира Ігоровича про стягнення заборгованості в сумі 10011,85 грн, з яких: 2620,24 грн. - заборгованість за кредитом, 3059,61 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими за користування кредитом, 4069,10 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 262,90 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Позовну заяву (вх. № 19630/20) прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі; відповідно до приписів ст. 252 ГПК України, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановив відповідачу строк до 15 днів з дня отримання цієї ухвали для надання суду відзиву на позовну заяву і всіх наявних у нього доказів, що підтверджують заперечення проти позову, запропонував сторонам у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження подати суду заяву з відповідним обґрунтуванням своїх заперечень (ухвала про відкриття провадження у справі від 21.12.2020).

Копію ухвали про відкриття провадження у справі суд надіслав відповідачу, згідно вимог ст. 120 ГПК України, рекомендованою кореспонденцією, на зазначену у позовній заяві адресу: АДРЕСА_1 , і яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як адреса місцезнаходження відповідача (трек-номер 906).

04.02.2021, при відстеженні на офіційному сайті Укрпошта (https://ukrposhta.ua/) судом встановлено, що "відправлення у точці видачі/доставки", в зв`язку з чим, 04.02.2021, судом повторно направлено на адресу відповідача копію ухвали про відкриття провадження у справі.

11.02.2021 при відстеженні на офіційному сайті Укрпошта (https://ukrposhta.ua/(трек-номер 906) судом встановлено, що 09.02.2021 "відправлення вручено".

Поштове відправлення, яким, повторно надіслано відповідачу копію ухвали про відкриття провадження повернулось до суду з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідач відзиву на позов та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не подав.

Як вбачається із ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 178 ГПК України передбачене право відповідача подати суду відзив на позовну заяву. Разом з тим, як визначено в ч. 3 цієї статті, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Щодо підсудності даної справи.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із частиною першою статті 128 Господарського кодексу України (далі - ГК України), громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (пункт 1 частини першої статті 20 ГПК України).

З аналізу вказаних норм права убачається, що фізичні особи, які на час пред`явлення до них позову не є підприємцями, можуть бути відповідачами в господарському суді. Припинення підприємницької діяльності однієї із сторін до звернення з позовом до суду не є перешкодою для розгляду справи в порядку господарського судочинства, але лише в тому випадку, якщо спірні правовідносини виникли за наслідком її господарської діяльності.

Предметом позову в даній справі є стягнення заборгованості за договором б/н від 30.03.2016.

Станом на 30.03.2016 Маланюк Володимир Ігорович зареєстрований як фізична особа-підприємець; даний факт зазначений у Заяві про приєднання до умов та надання банківських послуг.

Господарська діяльність Маланюком Володимиром Ігоровичем була припинена 27.09.2017, про що внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (номер запису 3010244).

За наведених обставин та правових норм, позивач обгрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу, як ФОП не припинилися.

Зазначена правова позиція також викладена у постановах Великої палати Верховного Суду: від 04 березня 2020 року року у справі № 299/451/19, від 13 лютого 2019 року у справі № 910/8729/18.

Позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Маланюком Володимиром Ігоровичем умов Договору банківського обслуговування.

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 10011,85 грн, з яких: 2620,24 грн. - заборгованість за кредитом, 3059,61 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими за користування кредитом, 4069,10 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 262,90 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Позиція відповідача.

Згідно з ухвалою про відкриття провадження у справі від 21.12.2020, суд встановив відповідачу строк до 15 днів з дня отримання цієї ухвали для надання суду відзиву на позовну заяву і всіх наявних у нього доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідач відзиву на позов або будь-яких заперечень на позов не надіслав.

Як вбачається із ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Обставини справи, дослідження доказів.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази у відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд встановив таке.

30.03.2016 фізичною особою-підприємцем Маланюком Володимиром Ігоровичем підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг.

Згідно вказаної Заяви ФОП Маланюк В.І. було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок НОМЕР_1 у валюті - гривня.

Із Заяви вбачається, що ФОП Маланюк В.І. - цією Заявою, у повному обсязі приєднався до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ "Приватбанк" (далі - Умови та Правила), які знаходяться на сайті банку, тарифів банку, що разом з даною Заявою складають договір банківського обслуговування; засвідчив згоду на ведення з ПАТ КБ "Приватбанк" документообігу, в тому числі підписання угод, договорів, додаткових угод до них, заяв, актів, платіжних та інших документів, як шляхом власноручного підписання, так і шляхом накладення електронного цифрового підпису, отриманого в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг; своїм підписом позивач приєднався і зобов`язався виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, тарифах банку, договорі банківського обслуговування в цілому.

Згідно п.3.2.1.1.1 витягу з "Умов та Правил надання банківських послуг", наданих позивачем в матеріали справи, (далі Умов та Правил), кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку та клієнта.

Кредит надається в обмін на зобов`язання клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди (п. 3.2.1.1.3 Умов та Правил).

Відповідно до п.3.2.1.1.6 Умов та Правил ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і Правилами, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на вій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта.

Пунктом 3.2.1.1.8 Умов та Правил визначено, що проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов і Правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

Відповідно до п. 3.2.1.1.16 Умов та Правил, при укладанні договорів та угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмові формі.

Розділом 3.2.1.4 Умов та Правил визначено порядок розрахунків, зокрема, процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасність виконання зобов`язань.

Згідно п. 3.2.1.4.5 Умов та Правил клієнт сплачує банку винагороду за користування кредитом.

Як вбачається з довідки АТ КБ "ПриватБанк" від 19.11.2020 вих. №60330IFIJS093, 30.03.2016 позивач змінив Маланюку В.І. кредитний ліміт в розмірі 3000,00 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за договором банківського обслуговування б/н від 30.03.2016 та виписок по рахунку, залишок основної заборгованості за наданим кредитом становить 2620,24 грн.

За несвоєчасне виконання відповідачем умов договору, позивач на підставі Умов та Правил нарахував проценти за користування кредитом в сумі 3059,61 грн, пеню в сумі 4069,10 грн та комісію за користування кредитом в сумі 262,90 грн.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення.

Згідно зі ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

За приписами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Отже, зважаючи на специфіку укладення договору приєднання, Заява від 30.03.2016, в якій надано згоду ФОП Маланюк В.І. на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, свідчить про укладення між сторонами в письмовій формі кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зі змісту виписок по рахунках та розрахунку заборгованості, які наявні в матеріалах справи вбачається, що відповідач дійсно користувався кредитними коштами, однак, порушив свої зобов`язання в частині оплати по погашенню кредиту.

Враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку на користь АТ КБ "ПриватБанк" не повернуто, а також беручи до уваги приписи вищенаведених статей, що свідчить про порушення прав позивача, останній вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником свого обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відтак, суд встановив, що на день ухвалення рішення у ФОП Маланюка В.І. наявна заборгованість за кредитом у розмірі 2620,24 грн.

Крім заборгованості за кредитом, позивач просить суд стягнути з відповідача 3059,61 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 4069,10 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 262,90 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом.

За змістом частини 2 статті 10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Оскільки умови договору приєднання розробляються банком, останній має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме вказані умови, а не інші.

Суд зазначає, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених Господарським процесуальним кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

- Заява ФОП Маланюк В.І. про приєднання до Умов та Правил не містить даних про процентну ставку, пеню та комісію.

- Матеріали справи не містять підтверджень (належних та допустимих доказів), що приписи саме цього витягу з Умов та Правил надання банківських послуг (який наданий позивачем суду) відповідач ФОП Маланюк В.І. зрозумів, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ "ПриватБанк".

- Крім того, матеріали справи не містять підтверджень того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, на які посилається позивач, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки та комісії за користування кредитом.

- Витяг з Умов та Правил не містить підпису відповідача та не може бути розцінений як частина кредитного договору.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладена в постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Наданий позивачем витяг з Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ "Приватбанк", з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Таким чином, в даному випадку відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення процентів за користування кредитом, пені та комісії.

Враховуючи вищевикладене, позов Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до Маланюка Володимира Ігоровича належить до часткового задоволення.

Судові витрати.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову на відповідача покладається судовий збір в сумі 550,09 грн (пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

Керуючись статтями 13, 73, 74, 80, 81, 86, 123, 129, 165, 232, 236, 237, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити частково.

Стягнути з Маланюка Володимира Ігоровича , АДРЕСА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001 (ідентифікаційний код 14360570) - заборгованість в сумі 2620,24 (дві тисячі шістсот двадцять гривень двадцять чотири копійки) та судовий збір в сумі 550,09 (п`ятсот п`ятдесят гривень дев`ять копійок).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.03.2021.

Суддя Л.М. Неверовська