ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/49/21

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фуел"

до відповідача: Фермерського господарства "Персей Агро"

про стягнення заборгованості за договором поставки № 0706-19 від 07.06.2019 в сумі 267244,47 грн, з яких: 223010,00 грн. - основний борг, 35574,95 грн. - пеня, 5040,52 грн. - 3% річних, 3619,00 грн. - інфляційні втрати.

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фуел" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Фермерського господарства "Персей Агро" про стягнення заборгованості за договором поставки № 0706-19 від 07.06.2019 в сумі 267244,47 грн, з яких: 223010,00 грн. - основний борг, 35574,95 грн. - пеня, 5040,52 грн. - 3% річних, 3619,00 грн. - інфляційні втрати.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Господарський суд Івано-Франківської області прийняв позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фуел" до розгляду, відкрив провадження у справі та ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та запропонував сторонам у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження подати заяву з відповідним обґрунтуванням своїх заперечень (ухвала про відкриття провадження у справі від 22.01.2021).

Ухвала про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 17.02.2021; даний факт підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем укладеного між сторонами договору поставки № 0706-19 від 07.06.2019 в частині оплати поставленого товару, в зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість в сумі 223010,00 грн.

З огляду на прострочку виконання грошового зобов`язання, позивач нарахував до стягнення з відповідача пені в сумі 35574,95 грн, 3% річних в сумі 5040,52 грн. та 3619,00 грн. інфляційних втрат.

Позиція відповідача.

Згідно з ухвалою про відкриття провадження у справі суд встановив відповідачу строк до 15 днів з дня отримання цієї ухвали для надання суду відзиву на позовну заяву і всіх наявних у нього доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

Фермерське господарство "Персей Агро" отримало ухвалу про відкриття провадження у справі 17.02.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач відзиву на позов або будь-яких заперечень на позов не надіслав.

Як вбачається із ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Обставини справи. Оцінка доказів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх відповідно до приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд встановив наступне.

07 червня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фуел", як продавцем та Фермерським господарством "Персей Агро", як покупцем було укладено договір поставки № 0706-19 (а.с. 10-12).

Зазначений вище Договір укладено у письмовій формі, підписано сторонами, підписи засвідчено печатками, що відповідає приписам статей 207, 208 ЦК України; погоджено всі умови договору та досягнуто згоди щодо виконання умов останнього.

Відповідно до п. 1.1. Договору, Продавець зобов`язується поставити і передати у власність Покупця: барду зернову суху та пивну дробину (надалі - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар на умовах передбачених даним Договором.

Умови поставки та розрахунків визначені у розділі 2 договору.

Згідно п. 2.1. Договору, кількість, ціна та загальна вартість Товару визначаються Сторонами у видаткових накладних, за якими Продавцем здійснюється передача товару покупцю.

У відповідності до умов Договору, Продавець (ТОВ "Фуел") поставив, а покупець (ФГ "Персей Агро") прийняв товар на загальну суму 338010,00 грн.

Даний факт підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних (а.с. 13-18), а саме:

видатковою накладною № 21 від 07 червня 2019 р. на суму 50000,00 грн;

видатковою накладною № 45 від 21 червня 2019 р. на суму 50000,00 грн;

видатковою накладною № 77 від 11 липня 2019 р. на суму 50000,00 грн;

видатковою накладною № 336 від 17 червня 2020 р. на суму 52000,00 грн;

видатковою накладною № 387 від 04 липня 2020 р. на суму 104000,00 грн;

видатковою накладною № 640 від 02 листопада 2020 р. на суму 32010,00 грн.

При дослідженні зазначених вище документів судом встановлено факт поставки відповідачу товару на суму 338010,00 грн.; судом з`ясовано, що поставка товару відбулася на підставі договору поставки № 0706-19 від 07.06.2019. Видаткові накладні підписані покупцем без жодних зауважень та скріплені печаткою ФГ "Персей Агро".

Пунктом 2.4 договору покупець зобов`язався здійснити оплату відповідної партії товару - не пізніше 3-х календарних днів з дати відвантаження.

В порушення умов договору, відповідач прийняті на себе договірні зобов`язання щодо здійснення оплати за отриманий товар належним чином не виконав; за поставлений товар розрахувався частково в сумі 115000,00 грн (10.07.2019 оплачено 45000,00 грн, 17.06.2020 - 50000,00 грн, 02.11.2020 - 20000,00 грн).

З огляду на вищевикладене, відповідачем частково погашена заборгованість в сумі 115000,00 грн. з порушенням строків виконання договірного зобов`язання; залишок непогашеної заборгованості складає 223010,00 грн.

Пунктом 3.1. Договору сторони погодили, що за порушення строків оплати вартості товару покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від несплаченої суми за кожен день прострочення до повного виконання такого зобов`язання.

З огляду на прострочку виконання грошового зобов`язання, постачальник нарахував покупцю пеню в сумі 35574,95 грн, 3% річних в сумі 5040,52 грн. та 3619,00 грн. інфляційних втрат.

Позивач звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області за захистом свого порушеного права.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення. Висновок суду.

Внаслідок укладення договору поставки № 0706-19 від 07.06.2019 між сторонами у відповідності з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

За змістом положень ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Договір поставки № 0706-19 від 07.06.2019 укладено у письмовій формі, підписано сторонами, підписи засвідчено печатками, що відповідає приписам статей 207, 208 ЦК України; погоджено всі умови договору та досягнуто згоди щодо виконання умов останнього, отже дотримання положень такого Договору є обов`язковим.

Як передбачено частиною 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України ).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як передбачено ч.1 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Аналогічні приписи містяться у статті 265 ГК України.

Згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відтак, в силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 223010,00 грн. на час прийняття рішення не сплачена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується документально та не спростований відповідачем, отже вимога про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 223010,00 грн. обгрунтована та підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що сума основного боргу відповідачем своєчасно не сплачена, тобто має місце прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. З огляду на положення ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 3.1. Договору сторони погодили, що за порушення строків оплати вартості товару покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від несплаченої суми за кожен день прострочення до повного виконання такого зобов`язання.

Згідно приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена вищевказаною нормою сплата суми боргу за грошовим зобов`язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних з простроченої суми, здійснюється незалежно від тієї обставини чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності.

Суд перевірив правильність нарахування позивачем пені, 3% річних та інфляційних втрат. З огляду на прострочку виконання відповідачем його грошового зобов`язання перед позивачем, нарахування останніх позивачем є правомірним.

Суд задовольняє позов в частині стягнення пені в сумі 35574,95 грн., 3% річних в сумі 5040,52 грн. та інфляційних втрат в сумі 3619,00 грн. за розрахунком позивача, який наявний в матеріалах справи, є методологічно і арифметично вірним.

За наведених обставин та правових норм, оцінюючи всі наявні докази в їх сукупності, з урахуванням предмету та підстав позовних вимог у даній справі, суд дійшов висновку про задоволення позову ТОВ "Фуел" у повному обсязі.

Судові витрати.

Згідно з приписами пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено Главою 8 Розділу I ГПК України.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно приписів п.2 ч.1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За поданий позов позивач сплатив судовий збір у розмірі 4008,68 грн.

Враховуючи задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

При поданні позовної заяви позивач вказав, що розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 10000,00 грн, і просить суд стягнути останні з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 126 ГПК України).

Відповідач надав суду ордер на надання правничої допомоги серія ВО № 1011871 від 13 січня 2021 р. (а.с. 29) та копію Свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю серія ТР № 000379 видане Рогатин Сергію Володимировичу (а.с. 30).

Проте, позивач не надав суду договір про надання правничої допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що унеможливлює встановлення їх обсягу та вартості.

За наведених обставин та правових норм, суд дійшов висновку про відмову в стягненні з Фермерського господарства "Персей Агро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фуел" 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на відсутність доказів понесення останніх відповідачем.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 86, 123, 129, 165, 232, 236, 237, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

задоволити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фуел" до Фермерського господарства "Персей Агро" про стягнення заборгованості за договором поставки № 0706-19 від 07.06.2019 в сумі 267244,47 грн, з яких: 223010,00 грн. - основний борг, 35574,95 грн. - пеня, 5040,52 грн. - 3% річних, 3619,00 грн. - інфляційні втрати.

Стягнути з Фермерського господарства "Персей Агро", вул. Калуське шосе, буд. 2А, с. Угринів, Тисменицький район, Івано-Франківська область, 77423 (ідентифікаційний код 34217403) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фуел", площа Героїв Євромайдану, буд. 7, офіс 30, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46008 (ідентифікаційний код 41700550) - основний борг в сумі 223010,00 (двісті двадцять три тисячі десять гривень), пеню в сумі 35574,95 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот сімдесят чотири гривні дев`яносто п`ять копійок), 3% річних в сумі 5040,52 (п`ять тисяч сорок гривень п`ятдесят дві копійки), інфляційні втрати в сумі 3619,00 (три тисячі шістсот дев`ятнадцять гривень) та судовий збір в сумі 4008,68 (чотири тисячі вісім гривень шістдесят вісім копійок).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.03.2021.

Суддя Л.М. Неверовська