РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.03.2021Справа № 910/721/21
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімпром"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еклатон"

про стягнення 10102,22 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еклатон" (далі - відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімпром" (далі - позивач) боргу та санкцій, разом у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань повністю та вчасно оплатити поставлений йому товар, який він отримав за видатковими накладними №1115 та №1116 від 30.07.2018.

Позивачем були надані суду письмові пояснення щодо того чи укладався між ним та відповідачем відповідний договір на який є посилання у видаткових накладних. Та позивач вказав, що у нього відсутній підписаний примірник відповідного договору.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені докази виконання позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про відкриття судом провадження у справі, оскільки відповідна ухвала суду про відкриття провадження у справі надсилалися на адресу місцезнаходження відповідача, яка вказана у позові та зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Із залученого до матеріалів справи листа, у якому відповідачу направлялася копія ухвали суду, убачається, що даний лист було повернуто суду поштою за закінченням терміну зберігання.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з ухвалою суду Відповідачем та повернення її до суду є наслідками діяння (бездіяльності) самого Відповідача щодо його належного отримання, тобто, його власною волею, оскільки відомості, зокрема, про адресу місцезнаходження у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань подає сам Відповідач.

Відтак, відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки, а Відповідач, натомість, проявив процесуальну бездіяльність.

За відсутності відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем, як суб`єктом господарювання, було замовлено, а позивачем поставлено товар на загальну суму 8320,94 грн., що підтверджується залученими до справи видатковими накладними №1115 та №1116 від 30.07.2018, які містять номенклатуру (асортимент) товару, його кількість та ціну, підписи представників Відповідача та Позивача, скріплені їх печатками. Доставка товару по кожній з вказаних накладним здійснювалась за товарно-транспортними накладними, копії яких залучені до справи, і які також містять підписи представників відповідача та позивача, скріплені їх печатками.

Разом з тим, відповідач не оплатив вказану суму отриманого ним товару, що стало підставою для звернення позивачем із даним позовом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 629 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Враховуючи наведене, відповідач зобов`язаний після отримання поставленого йому товару оплатити його вартсіть.

Правом на судовий захист відповідач не скористався, та обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

Наявність у відповідача не погашеної заборгованості в сумі 8320,94 грн. за поставлений товар позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, ЦК України та ст. 193 ГК України доведена, документально підтверджена і відповідачем не спростована.

Доказів оплати вищевказаної суми боргу матеріали справи не містять, а отже, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, Відповідач є порушником зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

За приписами ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідачем в установлені законом строки не було сплачено позивачу спірну суму заборгованості.

З розрахунку позивача викладеного у позовній заяві вбачається, що ним на суму прострочення за періоди з 30.07.2018 до 15.01.2021 нараховані відповідачу на підставі статті 625 ЦК України 3% річних в сумі 615,52 грн. та в період з серпня 2018 по листопад 2020 нараховано 1165,76 грн. інфляційних втрат.

Заперечень щодо здійснених позивачем нарахувань та наведених ним сум, а також контррозрахунку нарахованої заборгованості та штрафних і фінансових санкцій, відповідачем суду надано не було.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та визнано його обгрунтованим (зокрема, оскільки розраховані позивачем санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом; відповідачем не доведено протилежного) та таким, що підлягає задоволенню.

Разом з тим, судом було здійснено перерахунок заявлених позивачем 3% річних та встановлено, що позивач при розрахунку відсотків враховує день поставки товару.

У статті 253 ЦК України зазначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Так, відповідно до розрахунку суду 3 % річних:

Період прострочення грошового зобов`язанняКількість днівСума відсотків
з 31/07/2018 до 31/12/2019 8 320,94 x 3 % x 519 : 365 : 100519354,95 грн.
з 01/01/2020 до 31/12/2020 8 320,94 x 3 % x 366 : 366 : 100366249,63 грн.
з 01/01/2021 до 15/01/2021 8 320,94 x 3 % x 15 : 365 : 1001510,26 грн.
Загальна сума 3% річних - 614,84 грн.

Отже, з відповідача підлягає стягненню 3% річних у сумі 614,84 грн., а в решті суми відсотків суд відмовляє.

Судові витрати у які позивачем включено лише витрати на судовий збір, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на обидві сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статтями 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, статтями 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еклатон" (04213, місто Київ, вул. Прирічна, будинок 37; ідентифікаційний код 40036891) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімпром" (09000, Київська обл., м. Сквира, вул. Самгородська, будинок 7; ідентифікаційний код 31414251) 8320 грн. (вісім тисяч триста двадцять) грн. 94 коп. боргу, 1165 (одну тисячу сто шістдесят п`ять) грн. 76 коп. інфляційних втрат, 614 (шістсот чотирнадцять) грн. 84 коп. 3% річних, а також 2269 (дві тисячі двісті шістдесят дев`ять) грн. 85 коп. судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.