ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" березня 2021 р. Cправа № 902/134/21

за позовом:Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (бул. Т. Шевченка,18, м. Київ, 01601; вул. Соборна,10, м. Вінниця, 21050)

до: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 5 685,22 грн по орендній платі

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Гнатик Є.Б.

за участю представників сторін:

позивача: Ковальова Н.С.

відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В :

16.02.2021 р. Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 5 685,22 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 902/134/21 розподілено судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 22.02.2021 р. відкрито провадження у справі № 902/134/21. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено на 22.03.2021 р.

На визначену судом дату з`явився представник позивача.Представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений, про що свідчить телефонограма, яка наявна в матеріалах справи.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Крім того, частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі.

Розгляд справи здійснювався з фіксуванням судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив.

25.06.2019 р. між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Вінницької філії ПАТ "Укртелеком" і Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 був укладений договір оренди комерційної нерухомості №05Е000-337/19 (далі договір).

Відповідно до умов договору (п.1.1.) Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно, розташоване в АДРЕСА_2, загальною площею 11,0 м.кв., в тому числі згідно з поверховим планом надбудову над входом до захисної споруди загальною площею 4,4 м.кв., земельна ділянка площею 6,6 м.кв., для розміщення закладу громадського харчування.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що передача Орендованого майна в користування здійснюється за актом приймання - передачі. У разі якщо договором передбачено обов`язок Орендаря щодо внесення грошової застави, Орендодавець здійснює передачу Орендованого майна лише після внесення Орендарем Орендодавцю усієї суми грошової застави.

Відповідно до розділу 3 договору орендна плата складається з: плати за користування нерухомими майном в розмірі 83,33 грн. за 1 м.кв. за місяць (без урахування ПДВ та коефіцієнта загальних площ), що з урахуванням коефіцієнта загальних площ становить 1100,00 грн. за 11,0 м.кв. за місяць; плати за надання Орендодавцем послуг з утримання орендованого майна, порядок розрахунку та розмір якої зазначено у додатку № 2 до договору. При визначенні такої плати підлягає застосуванню коефіцієнт використання загальних площ (якщо такий визначений договором).

Згідно п. 3.8.1. договору - орендна плата (за виключенням плати за надання послуг з утримання Орендованого майна) сплачується не пізніше 20-го числа розрахункового (поточного ) місяця.

Плата за надання послуг з утримання Орендованого майна сплачується до 20 числа місяць наступного за розрахунковим. (п. 3.8.2. договору).

Цей договір діє з дати підписання по 31.05.2020 р. включно до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 11.1 договору).

Відповідно до п.п. 5.3.11. договору Орендар зобов`язався своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату та інші платежі, передбачені цим Договором. Однак, свої зобов`язання в частині здійснення орендних та інших платежів Орендар не виконав.

Позивач стверджує, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, як орендар прийняла у строкове платне користування обумовлену договором нерухомість, проте в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання з повної та своєчасної сплати орендних та інших платежів, передбачених умовами договору за період з червня 2019 р. по січень 2020 р., у зв`язку із чим в останньої виникла заборгованість перед ПАТ "Укртелеком" у розмірі 5 067,76 грн.

На підставі п. 11.4.4. договору, позивач листом від 27.11.2019 № 1718-BHX-VC-05E000- 2019 розірвав договір з відповідачем в односторонньому порядку.

Відповідно до пункту 6.2. договору, у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, Орендар на вимогу Орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за весь час прострочення.

На підставі п. 6.2. договору Орендарю нараховано пеню за порушення договірних зобов`язань у розмірі 312,76 грн.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України Відповідачу нараховані 3% річних від суми боргу в розмірі 149,42 грн, а також витрати, що зазнав позивач внаслідок інфляційних процесів через несвоєчасне отримання плати за послугу в розмірі 155,28 грн.

Зокрема, згідно запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 здійснено 23.10.2020 р.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договір оренди приміщення, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором оренди.

Так, згідно зі ст.759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст.286 Господарського кодексу України визначено що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами до договору оренди є нерухоме майно розташоване в АДРЕСА_2, загальною площею 11,0 м.кв., в тому числі згідно з поверховим планом надбудову над входом до захисної споруди загальною площею 4,4 м.кв., земельна ділянка площею 6,6 м.кв., для розміщення закладу громадського харчування.

В силу ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Згідно ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Разом з тим, судом встановлено і відповідачем не спростовано, що вказаний договір оренди є розірваним орендодавцем в односторонньому порядку на підставі п.п. 11.4.4. договору у зв`язку з порушенням орендарем строків сплати орендної плати та інших платежів за договором.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 27.11.2019 р. позивачем було направлено відповідачу лист за вих. № 1718, в якому позивач вказав відповідачу про наявність у останнього заборгованості в розмірі 2 120,79 грн та пені в розмірі 97,47 грн. Та попереджено про розірвання договору.

З поданого позивачем, до позовної заяви, розрахунку боргу вбачається, що відповідач за період оренди з червня 2019 р. по січень 2020 р. мав сплатити позивачу орендну плату та інші платежі в загальному розмірі 9 961,09 грн, разом з тим відповідачем проведено частковий розрахунок в сумі 4 893,33 грн, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість в розмірі 5 067,76 грн.

Так, умовами договору передбачено, що орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату та інші платежі, передбачені цим договором.

Згідно п. 3.8.1. договору - орендна плата (за виключенням плати за надання послуг з утримання Орендованого майна) сплачується не пізніше 20-го числа розрахункового (поточного ) місяця.

Плата за надання послуг з утримання Орендованого майна сплачується до 20 числа місяць наступного за розрахунковим. (п. 3.8.2. договору).

Ч. 3 ст. 285 ГК України визначено, що орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Крім того, суд зауважує, що за змістом статей 51, 52, 598, 609 ЦК України, статті 202 ГК України, статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати.

Заборгованість по орендній платі за період дії договору підтверджується наявними в справі доказами, а саме, рахунками, актами, виписками банку. (а.с. 24-46)

Враховуючи встановлені вище обставини, зокрема, факт фактичної передачі орендарем приміщення орендодавцю, суд, керуючись зазначеними положеннями закону, дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення боргу в розмірі 5 067,76 грн є правомірною та підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 312,76 грн - пені; 149,42 грн - 3% річних та 155,28 грн - інфляційних втрат.

Судом встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті грошових коштів у визначений строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст.610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст.612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6.2. договору - у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, орендар на вимогу Орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за весь час прострочення.

Керуючись ч.3 ст.653, ч.2 ст.795 ЦК України, а також враховуючи зміст п.8.2. договору оренди, суд дійшов висновку, що вимога щодо стягнення пені заявлена правомірно.

Здійснивши перерахунок пені з урахуванням визначених позивачем в розрахунку періодів та сум заборгованості, на яку нараховується відповідна пеня, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення пені у розмірі 312,76 грн за прострочення виконання відповідачем зобов`язання за спірним договором є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення позивачем 3% річних та інфляційних витрат з урахуванням визначених позивачем періодів та сум заборгованості, прийшов до висновку про правомірність стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 149,42 грн та 155,28 грн - інфляційних втрат.

За встановлених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (юридична адреса: 01601, м. Київ, бул. Т. Шевченка,18; поштова адреса: вул. Соборна, 8, м. Вінниця, 21050; ) 5 067,76 грн боргу; 312,76 грн - пені; 149,42 грн - 3% річних; 155,28 грн - інфляційних втрат та 2 270,00 грн витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на електронну адресу позивача: .

Повне рішення складено 26 березня 2021 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (бул. Т. Шевченка,18, м. Київ, 01601; вул. Соборна,10, м. Вінниця, 21050)

3 - відповідачу (АДРЕСА_1)