ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

17 березня 2021 року Справа № 923/1062/14

Господарський суд Херсонської області у складі судді Сулімовської М. Б., за участю секретаря судового засідання Мальцевої О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СТРОНГ" про заміну кредитора у зв`язку з правонаступництвом у справі

за заявою: Приватного акціонерного товариства "Балаклавське рудоуправління ім.Горького"

до боржника: Публічного акціонерного товариства "Херсонський суднобудівний завод"

про банкрутство

за участю представників сторін:

від кредиторів: ГУ ПФУ у Херсонській області - Лісовець-Назаренко Л.Ю., головний спеціаліст-юрисконсульт (посвідчення водія від 09.12.2009р.), довіреність від 05.01.2021р.,

ПАТ "Балаклавське рудоуправління ім. Горького" - Риженко Д.О., адвокат, ордер ХС №160031 від 28.10.2020р., свідоцтво №449, від 25.06.2009р.

ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" - Казанцева С.А., адвокат (посвідчення № 537 від 25.04.2012р.), договір № 10/08/09/2020/1 від 08.09.2020р., ордер ХС № 018946 від 09.09.2020р.,

ліквідатор: арбітражний керуючий Менчак В.В., посвідчення №590 від 20.03.2013р.

заявник: ТОВ "ФК" "Стронг" - не з`явився

в с т а н о в и в:

В провадженні Господарського суду Херсонської області перебуває справа про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Херсонський суднобудівний завод".

11.11.2020р. до суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СТРОНГ" із заявою про заміну сторони її процесуальним правонаступником, відповідно до якої просить замінити первісного кредитора ТОВ "ОЛК Альфа" на його правонаступника ТОВ "Фінансова компанія "СТРОНГ".

Ухвалою суду від 25.11.2020р. означену заяву залишено без руху, встановлено заявнику строк для усунення недоліків.

04.12.2020р. та 07.12.2020р. ТОВ "ФК "СТРОНГ" усунуто недоліки заяви, про що подано відповідні докази.

Ухвалою від 07.12.2020р. заяву ТОВ "ФК "СТРОНГ" про заміну кредитора прийнято до розгляду в судовому засіданні 16.12.2020р.

15.12.2020р. на електронну адресу господарського суду від ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" надійшли клопотання про витребування доказів та заперечення щодо заяви ТОВ "Фінансова компанія "СТРОНГ" про заміну кредитора.

В судовому засіданні 16.12.2020р. заслухано представника кредитора ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" із клопотанням про витребування доказів.

Представник ТОВ "ФК "СТРОНГ" підтримав заяву про заміну кредитора та просить її задовольнити.

Представник ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" заперечила проти задоволення заяви про заміну кредитора.

Ухвалою суду від 16.12.2020р. за клопотанням представника ТОВ "ФК "СТРОНГ" відкладено розгляд заяви на 20.01.2021р. та запропоновано ТОВ "ФК "СТРОНГ" надати до суду письмово викладену позицію щодо заперечень ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" на заяву про заміну кредитора.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого у справі судді в період з 12.01.2021р. по 03.02.2021р. судове засідання, призначене на 20.01.2021р., не відбулося.

Ухвалою від 08.02.2021р. для розгляду заяви ТОВ "ФК "СТРОНГ" про заміну кредитора призначено судове засідання на 24.02.2021р.

22.02.2021р. від ТОВ "ФК "СТРОНГ" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника.

В судовому засіданні 24.02.2021р., враховуючи клопотання ТОВ "ФК "СТРОНГ", з метою надання можливості учасникам провадження скористатись повним обсягом процесуальних прав, розгляд справи відкладено на 17.03.2021р.

До початку судового засідання 17.03.2021р. від ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" надійшли додаткові пояснення щодо заперечення на заяву ТОВ "ФК "СТРОНГ" про заміну кредитора.

В судове засідання з`явились представники кредиторів, ліквідатор банкрута.

Заявник ТОВ "ФК "СТРОНГ" явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, письмово викладену позицію щодо заперечень ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" на заяву про заміну кредитора не надав.

Зважаючи на те, що господарським судом було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи всіх учасників провадження, в тому числі ТОВ "ФК "СТРОНГ", своїм правом взяти участь в судовому засіданні останній скористався на власний розсуд, суд дійшов висновку про розгляд заяви про заміну кредитора його правонаступником в даному судовому засіданні за наявними у справі доказами.

Представник ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" звернулась до суду з усним клопотанням про залишення без розгляду клопотань від 15.12.2020р. про витребування доказів, поданих в межах провадження з розгляду заяви ТОВ "ФК "СТРОНГ" про заміну кредитора.

Заслухавши представника кредитора, суд ухвалив про залишення без розгляду клопотань ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" від 15.12.2020р. про витребування доказів (вх.№9609/20 від 15.12.2020р., №9614/20 від 15.12.2020р.), про що постановлено ухвалу, не виходячи до нарадчої кімнати та без оформлення її окремим документом.

Відповідно до положень ч.5 ст.233 ГПК України, вказана ухвала занесена до протоколу судового засідання.

Відносно додатково поданих доповнень до заперечення на заяву про заміну кредитора представник ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" зазначила, що означені доповнення не містять додаткових заперечень, а містять посилання на судову практику у подібних правовідносинах щодо заміни кредитора його правонаступником.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників учасників провадження, суд дійшов наступних висновків.

Так провадження у справі про банкрутство ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" порушено ухвалою Господарського суду Херсонської області від 04.08.2014р.

Ухвалою суду від 22.12.2014р., визнано вимоги конкурсних кредиторів до боржника, в тому числі вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛК Альфа" в розмірі 886803267,28 грн. з віднесенням їх в реєстрі до четвертої черги задоволення вимог кредиторів.

Вимоги означеного кредитора ґрунтуються на договорах купівлі-продажу цінних паперів №№22-1-14БВ та 21-1-14БВ від 28.05.2014р. та під час процедури банкрутства погашені не були.

20.03.2019р. між ТОВ "ОЛК Альфа" (Клієнт) та ТОВ "Фінансова компанія "СТРОНГ" (Фактор) укладено Договір факторингу №20/03/19-ф (т.86 а.с.37-41), за умовами якого в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту суму Фінансування, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові Права Вимоги за укладеними Основним Договором №1 (Договір купівлі-продажу цінних паперів №21-1-14/БВ від 28.05.2014р.) та Основним Договором №2 (Договір купівлі-продажу цінних паперів №22-1-14/БВ від 28.05.2014р.) в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення Прав вимоги. Права грошової вимоги вважаються відступленими Фактору в день підписання цього Договору. Додаткового оформлення відступлення прав вимоги не вимагається. Після переходу прав вимоги до Фактора, останній стає Кредитором по відношенню до Боржника (ПАТ "Херсонський суднобудівний завод") та набуває відповідні права вимоги (п.2.1).

Фінансування Клієнта здійснюється шляхом купівлі Фактором у Клієнта Прав Вимоги та набуття Фактором Прав Вимоги на Борг (п.2.3).

Відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних Клієнту за укладеними Основним Договором №1 та Основним Договором №2, та їх перехід від Клієнта до Фактора відбувається у Дату відступлення Прав вимоги. До Фактора переходять усі права кредитора у зобов`язаннях, які виникли на підставі Основного Договору №1 та Основного Договору №2, і у тих, що стосуються забезпечення виконання зобов`язань Боржника, в обсязі і на умовах, що існують на момент відступлення (п.2.4).

В п.3.1 Договору сторони дійшли згоди про те, що в термін до 20.03.2021р. Фактор сплачує Клієнту Суму Фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі 8868032,67 грн. без ПДВ на банківський рахунок Клієнта.

В п.3.3 Договору визначено, що сторони домовились, що сума Прав Вимоги, які відступаються Клієнтом Фактору за цим Договором, визначається на дату відступлення Прав Вимоги на підставі Розрахунку заборгованості та фіксується у ньому.

Відповідно до п.4.1 Договору, Клієнт має право вимагати від Фактора належного виконання взятих на себе зобов`язань за цим Договором.

Клієнт зобов`язаний протягом двох робочих днів з дати оплати Клієнту Суми Фінансування, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі, зазначеній у п.3.1 цього Договору, передати Фактору Документи, що підтверджують Права Вимоги, шляхом підписання з Фактором Акту прийому-передачі (п.4.2).

В свою чергу, відповідно до п.4.4 Договору, Фактор зобов`язаний сплатити Клієнту Суму Фінансування в строки та у порядку, передбаченими цим Договором. Прийняти Документи за Актом прийому-передачі та підписати Акт прийому-передачі в дату відступлення Прав вимоги за умови фактичної передачі Документів Клієнтом.

За умовами п.10.1 Договір вступає в силу у дату його підписання уповноваженими представниками і скріплення печатками та залишається чинним до дати повного виконання Сторонами усіх зобов`язань за цим Договором.

Договір підписано уповноваженими представниками обох сторін без жодних зауважень.

20.03.2019р. між сторонами підписано Акт прийому-передачі документів, як Додаток №3 до Договору факторингу від 20.03.2019р. (т.86 а.с.44), за яким Клієнт передав Фактору пакет документів для підтвердження наявності Прав вимоги.

Також, 20.03.2019р. сторонами підписано Додаток №4 до Договору - Розрахунок заборгованості боржника ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" (т.86 а.с.45), що загалом склала 886803267,28 грн.

20.03.2019р. за вих.№1-20/03/19 первісним та новим кредиторами було направлено на адресу боржника ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" сумісне повідомлення про укладення Договору факторингу №20/03/19-ф (т.86 а.с.198).

За таких обставин, з посиланням на приписи ст.43 Кодексу України з процедур банкрутства, заявник просить замінити в реєстрі кредиторів ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" у справі про банкрутство №923/1062/14 ТОВ "ОЛК Альфа" на ТОВ "Фінансова компанія "СТРОНГ" з розміром вимог четвертої черги - 886803267,28 грн.

Заперечуючи проти задоволення заяви ТОВ "ФК "СТРОНГ" про заміну кредитора його правонаступником, ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" зазначає, що ТОВ "ФК "СТРОНГ" не подано доказів виконання умов Договору та перерахування на банківський рахунок ТОВ "ОЛК Альфа" Суми Фінансування в розмірі 8868032,67 грн., що свідчить про те, що укладений між ТОВ "ОЛК Альфа" та ТОВ "ФК "СТРОНГ" Договір факторингу є фіктивним; наданий заявником опис вкладення у цінний лист від 27.11.2020р. свідчить про направлення боржнику та арбітражному керуючому Менчаку В.В. повідомлення про відступлення права вимоги від 20.03.2019р. лише після постановлення судом ухвали від 25.11.2020р. про залишення заяви ТОВ "ФК "СТРОНГ" про заміну кредитора правонаступником без руху, що свідчить про недотримання сторонами Договору факторингу його умов; від імені ТОВ "ОЛК Альфа" та ТОВ "ФК "СТРОНГ" діє один і той самий адвокат, що свідчить про пов`язаність цих осіб, та є ще одним фактом, який підтверджує фіктивність Договору факторингу.

Згідно ст.43 Кодексу України з процедур банкрутства, у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі.

Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Відповідно до положень статті 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020р. у справі №264/5957/17 зазначила, що правонаступництво - це перехід суб`єктивного права (а у широкому розумінні - також і юридичного обов`язку) від однієї особи до іншої (правонаступника). При цьому зауважила, що поняття "правонаступництво юридичної особи", "правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи" і "процесуальне правонаступництво юридичної особи-сторони у справі" мають різний зміст.

Правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи не завжди є наслідком правонаступництва юридичної особи. А тому перше може бути не тільки універсальним (частина перша статті 104 ЦК України), але й сингулярним, тобто таким, за якого до правонаступника переходить певне право кредитора чи обов`язок боржника.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша статті 11 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини, інші юридичні факти (пункти 1 і 4 частини другої вказаної статті). Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (частина третя цієї статті). У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (частина шоста статті 11 ЦК України), наприклад, смерті фізичної особи.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частина друга статті 509 ЦК України).

Внаслідок певної дії чи події сторону у зобов`язанні можна замінити на іншу особу, яка є її правонаступником або стосовно лише цивільних прав (обов`язків), або одночасно щодо цивільних прав і обов`язків. Іншими словами, заміна сторони у зобов`язанні може бути наслідком або сингулярного правонаступництва (зокрема, на підставах договорів купівлі-продажу (частина третя статті 656 ЦК України), дарування (частина друга статті 718 ЦК України), факторингу (глава 73 ЦК України)), або універсального правонаступництва (у випадку реорганізації юридичної особи (частина перша статті 104 ЦК України) чи спадкування (стаття 1216 ЦК України)). Якщо означена заміна є неможливою внаслідок того, що правовідношення не допускає правонаступництва, таке правовідношення припиняється (статті 608, 609, 1219 ЦК України). Зобов`язання припиняється і тоді, коли правовідношення допускає правонаступництво, боржник був замінений правонаступником, але до останнього кредитор не заявив вимогу у визначений законом строк (див., наприклад, висновок Великої Палати Верховного Суду щодо застосування частини першої статті 598 і частини четвертої статті 1281 ЦК України, сформульований у постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (пункти 59-62), від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15-ц (пункт 69.5), від 1 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 39).

Боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом (стаття 520 ЦК України). Крім випадків, коли заміна кредитора не допускається (стаття 515 ЦК України), кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним його прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України) чи правонаступництва (пункт 2 вказаної частини), яке за змістом тієї ж частини є універсальним). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Тобто, правонаступництво прав чи обов`язків юридичної особи (кредитора або боржника) можливе і без правонаступництва юридичної особи у випадках заміни сторони у зобов`язанні.

Для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 52 Господарського процесуального кодексу України, це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.08.2020р. у справі №917/1339/16.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 04.12.2018р. у справі № 31/160(29/170(6/77-5/100) зазначив, що для правильного вирішення питання заміни кредитора у справі про банкрутство його правонаступником слід встановити чи були визнані кредиторські вимоги правопопередника та в якому розмірі, а також обсяг переданих правонаступнику прав вимоги до банкрута. При цьому, оцінюючи обсяг переданих прав, потрібно враховувати загальновизнаний принцип приватного права "nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet", який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.

Цивільний кодекс України статтях 512-514 передбачає заміну кредитора у зобов`язанні, зокрема, в разі передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), який вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Водночас, правочин щодо відступлення прав вимоги, окрім відповідної форми, має відповідати іншим загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину відповідно до ст. 203 ЦК України, адже їх недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) є підставою для недійсності правочину відповідно до ст. 215 ЦК України. Зокрема, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин); у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно із статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Тобто, сторони нікчемного правочину не зобов`язані виконувати його умови, причому навіть і тоді, коли суд не визнає його недійсним.

Відносно заперечень ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" суд зазначає наступне.

Що стосується тверджень про те, що наданий заявником опис вкладення у цінний лист від 27.11.2020р. свідчить про направлення боржнику та арбітражному керуючому Менчаку В.В. повідомлення про відступлення права вимоги від 20.03.2019р. лише після постановлення судом ухвали від 25.11.2020р. про залишення заяви ТОВ "ФК "СТРОНГ" про заміну кредитора правонаступником без руху, що свідчить про недотримання сторонами Договору факторингу його умов.

Згідно правових норм чинного законодавства (ст. 516 ЦК України) не направлення повідомлення про відступлення права вимоги несе за собою негативні наслідки лише у разі, якщо про таке відступлення не був повідомлений боржник. В такому разі новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків, а саме виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові, оскільки воно буде вважатися належним виконанням зобов`язання.

Жодних інших негативних наслідків, які здатні впливати на визнання договору відступлення права вимоги неукладеним або недійсним у разі не направлення повідомлення про відступлення права вимоги боржнику, не передбачено ані вітчизняним законодавством, ані умовами Договору факторингу №20/03/19-ф від 20.03.2019р.

Щодо посилання на те, що від імені ТОВ "ОЛК Альфа" та ТОВ "ФК "СТРОНГ" діє один і той самий адвокат, що, на думку кредитора, свідчить про пов`язаність цих осіб, та є ще одним фактом, який підтверджує фіктивність Договору факторингу.

За приписами ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

За умовами ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства, сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).

Відповідно до ч.1 ст.56 ГПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно ч.1 ст.58 ГПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

В даному випадку ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" стверджує про представництво одним адвокатом двох осіб, які, фактично, за умовами укладеного між ними Договору факторингу є кредиторами боржника - ТОВ "ОЛК Альфа" (Первісний кредитор) та ТОВ "ФК "СТРОНГ" (Новий кредитор).

Разом з тим, з урахуванням положень ч.4 ст.58 ГПК України, одна й та сама особа може бути одночасно представником декількох позивачів або декількох відповідачів або декількох третіх осіб на одній стороні, за умови відсутності конфлікту інтересів між ними.

При цьому, відповідно до частини третьої статті 8 Правил адвокатської етики (надалі - Правила), адвокат повинен поважати свободу вибору клієнтом захисника, представника чи особи, яка надає йому правову допомогу, і ні до прийняття доручення, ні в процесі його виконання не вчиняти перешкод у реалізації цієї свободи.

Згідно з приписами статті 9 Правил, одним із основних принципів адвокатської діяльності є неприпустимість конфлікту інтересів.

Відповідно до приписів частини другої статті 9 Правил, адвокат без письмового погодження з клієнтами, щодо яких виник конфлікт інтересів, не може представляти або захищати одночасно двох або більше клієнтів, інтереси яких є взаємно суперечливими, або вірогідно можуть стати суперечливими, а також за таких обставин надавати їм правову допомогу.

Згідно з частиною п`ятою статті 9 Правил, в разі виникнення конфлікту інтересів в процесі реалізації адвокатом договору, такий договір має бути розірваним з дотриманням умов, визначених цими Правилами.

Окрім того, відповідно до частин першої та другої статті 20 Правил, адвокат не має права прийняти доручення, якщо інтереси клієнта об`єктивно суперечать інтересам іншого клієнта, з яким адвокат зв`язаний договором про надання правової допомоги, або якщо є розумні підстави вважати, що передбачуваний розвиток інтересів нового і попереднього клієнта призведе до виникнення конфлікту інтересів. Адвокат не має права прийняти доручення також якщо конфлікт інтересів пов`язаний з тим, що адвокат отримав від іншого клієнта конфіденційну інформацію, що охоплюється предметом адвокатської таємниці або захищається законодавством в інший спосіб, яка має перспективу бути використаною при наданні правової допомоги новому клієнту.

Таким чином, при дотриманні усіх вищевказаних умов, передбачених нормами законодавства України та Правилами адвокатської етики, одночасне представництво інтересів двох або більше позивачів чи двох або більше відповідачів одним адвокатом в одному цивільному процесі є можливим.

Означена позиція викладена у рішенні Ради адвокатів України від 26.02.2016р. № 4 "Про затвердження роз`яснення щодо можливості одночасного представництва інтересів двох або більше позивачів чи відповідачів адвокатом в одному цивільному процесі".

Крім того, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише "про людське око", знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків, які встановлені законом для цього виду правочину (такі висновки викладені, зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц та постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 910/7547/17).

Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Факт представництва двох юридичних осіб одним і тим же адвокатом не є ознакою фіктивності правочину, вчиненого між цими особами, отже твердження ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" в цій частині є необґрунтованими.

Більш того, в матеріалах справи №923/1062/14 відсутні докази визнання недійсним укладеного між ТОВ "Олк Альфа" та ТОВ "ФК "СТРОНГ" Договору факторингу від 20.03.2019р. №20/03/19-ф.

При цьому, встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду даної заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу (кредитора) правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.

Разом з тим, суд враховує наступне.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 Цивільного кодексу України).

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Згідно із ст.1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

При цьому, метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника.

Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю.

Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому, сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу.

Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченою в договорі, право вимоги за яким передається.

Як зазначено вище, умовами п.п.3.1, 3.4 Договору факторингу від 20.03.2019р. №20/03/19-ф сторони узгодили, що в термін до 20.03.2021р. Фактор сплачує Клієнту Суму Фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі 8868032,67 грн. без ПДВ на банківський рахунок Клієнта; розмір оплати послуг Фактора за надання фінансування Клієнта за цим Договором (передачу Фактором у розпорядження Клієнта грошових коштів згідно п.3.1 цього Договору) становить 10000,00 грн., що сплачуються Клієнтом в термін до 20 березня 2021 року на банківський рахунок Фактора за умови виконання Фактором п.3.1.

При цьому, в п.2.1 Договору сторони визначили, що права грошової вимоги вважаються відступленими Фактору в день підписання цього Договору, тобто 20.03.2019р.

Станом на час звернення ТОВ "ФК "СТРОНГ" до суду з заявою про заміну кредитора та на час постановлення даної ухвали, строк виконання сторонами зобов`язань, визначених п.п.3.1, 3.4, фактично, не настав, а тому означена заборгованість у вигляді сплати Суми Фінансування в розмірі 8868032,67 грн. має обліковуватись у ТОВ "ОЛК Альфа" як дебіторська заборгованість ТОВ "ФК "Стронг".

Однак, як слідує з матеріалів справи, а саме судових рішень, прийнятих Господарським судом Дніпропетровської області у справі №904/4344/19 про банкрутство Первісного кредитора, Клієнта за Договором факторингу ТОВ "ОЛК Альфа", ухвалою від 01.10.2019р. за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛК Альфа" відкрито провадження у справі про банкрутство.

Як встановлено Господарським судом Дніпропетровської області в ухвалі від 01.10.2019р. у справі №904/4344/19 про банкрутство ТОВ "ОЛК Альфа", 11.04.2019р. власником Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛК Альфа" (49131, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 9, оф.19; ) прийнято рішення про припинення діяльності підприємства шляхом ліквідації та призначено ліквідатора.

Після прийняття рішення про ліквідацію головою ліквідаційної комісії була встановлена неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі, що зобов`язує ліквідатора звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство.

Проміжний ліквідаційний баланс складено станом на 12.09.19р., протоколом №12/09/2019 від 12.09.19р. проміжний ліквідаційний баланс затверджено власником Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛК Альфа" (49131, м.Дніпро, вул. Старокозацька, 9, оф.19; ). Згідно цього балансу кредиторська заборгованість становить 30132995,73 грн., грошові кошти - 20520,00 грн., поточні фінансові інвестиції - 34743,00 грн., дебіторська заборгованість, основні засоби, товарно - матеріальні цінності, нематеріальні активи - відсутні, що свідчить про наявність ознак неоплатності боржника, та є підставою для порушення провадження у справі про банкрутство за ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

За приписами ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, наведеним вище судовим рішенням встановлено, що станом на 12.09.2019р. у ТОВ "ОЛК Альфа" була відсутні дебіторська заборгованість, що дає підстави вважати, що така заборгованість була погашена ТОВ "ФК "СТРОНГ" до 12.09.2019р., тобто до закінчення строку, встановленого умовами п.3.1 Договору факторингу (20.03.2021р.).

Більш того, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2020р. у справі №904/4344/19 було затверджено ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Олк Альфа", юридичну особу банкрута ліквідовано. 10.06.2020р. на підставі означеного судового рішення в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення юридичної особи ТОВ "ОЛК Альфа".

Відповідно до приписів ст.13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ст.14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Разом з тим, оскільки станом на час розгляду заяви про заміну кредитора доказів перерахування Клієнту ТОВ "ОЛК Альфа" Фактором ТОВ "ФК "СТРОНГ" Суми Фінансування в розмірі 8868032,67 грн., так само як і виконання сторонами умов п.3.4 Договору факторингу, матеріали справи №923/1062/14 не містять, враховуючи, що метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника, суд не може вважати доведеним факт відступлення прав грошової вимоги за Договором факторингу від 20.03.2019р. №20/03/19-ф Первісним кредитором, та їх набуття Новим кредитором, у зв`язку з чим заява ТОВ "ФК "СТРОНГ" про заміну кредитора у зв`язку з правонаступництвом задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.60 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СТРОНГ" (, 01133, м.Київ, бул.Лесі Українки, 26) про заміну кредитора у зв`язку з правонаступництвом відмовити.

Ухвала суду набрала законної сили 17.03.2021р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки, встановлені ст.256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено і підписано 23.03.2021р.

Суддя М.Б. Сулімовська