ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" березня 2021 р.Справа № 922/1775/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

при секретарі судового засідання Ляшенко О.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх. № 25010 від 27.10.2020) у справі

за заявою фізичної особи-підприємця Корнач Олени Іларіонівни, м. Харків
про визнання банкрутом фізичної особи-підприємця Корнач Олени Іларіонівни, м. Харків

за участю:

представника ОСОБА_1 - Гордеюка О.В., договір про надання правової допомоги № В-15-03/21 від 15.03.2021, ордер ХВ № 000053, свідоцтво № 1074 від 24.05.2007

представника АТ "Універсал Банк" - Ус М.В., довіреність №724-юд1 від 14.12.2020, свідоцтво серія ПТ № 1684 від 04.04.2017

представника боржника - Боровик О.М., довіреність від 18.08.2018

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.06.2019, зокрема, прийнято заяву фізичної особи-підприємця Корнач Олени Іларіонівни про відкриття провадження у справі про банкрутство до розгляду; підготовче засідання по справі призначено на 25.06.2019; накладено арешт на все майно, що належить Корнач О.І., за винятком майна, на яке згідно із законодавством України не може бути звернено стягнення.

Ухвалою суду від 09.07.2019 відкрито провадження у справі про банкрутство ФОП Корнач О.І., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.10.2020, зокрема, введено процедуру реструктуризації боргів боржника - ФОП Корнач О.І.; призначено керуючим реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Шубу В.І.; призначено попереднє засідання суду у справі на 26.11.2020.

02.10.2020 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника.

27.10.2020 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява з грошовими вимогами до боржника (вх. № 25010), яка ухвалою суду від 02.11.2020 була прийнята та призначена до розгляду в попередньому засіданні на 26.11.2020.

23.11.2020 до суду від Корнач О.І. надійшов відзив на заяву ОСОБА_1 , зі змісту якого вбачається, що ФОП Корнач О.І. визнає загальну суму заборгованості перед ОСОБА_1 у розмірі 34373656,41 грн, проте, прохальна частина відзиву містить інформацію про визнання вимог іншого кредитора - ОСОБА_3

23.11.2020 до суду від керуючого реструктуризацією надійшло повідомлення про результати розгляду заяви ОСОБА_1 , в якому арбітражний керуючий Шуба В.І., зазначив, що вимоги ОСОБА_1 визнаються боржником у повному обсязі.

Ухвалою суду від 26.11.2020 відкладено розгляд заяви ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх. № 25010 від 27.10.2020) на 07.12.2020. Зобов`язано боржника до дати проведення судового засідання надати суду письмові пояснення щодо прохальної частини результатів розгляду заяви ОСОБА_1 з доказами їхнього надсилання на адресу ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 07.12.2020, враховуючи неявку в судове засідання учасників справи та відсутність у суду витребуваних у боржника пояснень, розгляд заяви ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх. № 25010 від 27.10.2020) було відкладено на 11.02.2021. Повторно зобов`язано боржника до 05.02.2021 виконати вимоги ухвали від 26.11.2020, а саме надати суду письмові пояснення щодо прохальної частини результатів розгляду заяви ОСОБА_1 з доказами їхнього надсилання на адресу ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 11.02.2021 відкладено розгляд заяви ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх. № 25010 від 27.10.2020) на 16.03.2021. Явку ОСОБА_1 в судове засідання визнано обов`язковою. Повторно зобов`язано боржника до 05.02.2021 виконати вимоги ухвали від 26.11.2020, а саме надати суду письмові пояснення щодо прохальної частини результатів розгляду заяви ОСОБА_1 з доказами їхнього надсилання на адресу ОСОБА_1

16.03.2021 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява (вх. № 6012), в якій заявник підтвердив повністю станом на день подання даної заяви раніше заявлені грошові вимоги до ФОП Корнач О.І. у розмірі 34373656,41 грн, підтвердив дійсність всіх документів, якими обґрунтовані вказані вимоги, а також, посилаючись на наявні зовнішні окремі ознаки коронавірусу та перебування на самоізоляції, просив суд розгляд його заяви з грошовими вимогами до боржника здійснити за його відсутністю.

В судовому засіданні 16.03.2021 представник заявника надав пояснення у справі, заяву з грошовими вимогами до боржника підтримав у повному обсязі.

В судовому засіданні 16.03.2021 оголошено перерву з розгляду заяви ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх. № 25010 від 27.10.2020) на 18.03.2021.

18.03.2021 до суду від АТ "Універсал Банк" надійшов відзив (вх. № 6197) на заяву ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника, в якому кредитор просив суд відмовити у визнанні грошових вимог ОСОБА_1 до ФОП Корнач О.І. В обґрунтування своєї правової позиції кредитор посилався, зокрема, на те, що інвестиційний договір (змішаний, з елементами майнової позики) від 01.03.2007, наданий заявником в якості одного з доказів наявності грошових вимог до боржника, на думку банку, використовується його сторонами для зменшення ліквідаційної маси. Щодо форми та змісту інвестиційного договору (змішаного, з елементами майнової позики) від 01.03.2007 банк звернув увагу на те, що договір містить лише прізвище та ініціали заявника; договір, на думку АТ "Універсал Банк", укладений з порушенням вимог ч. 3 ст. 238 ЦК України, та не містить доказів солідарності осіб, зазначених інвесторами, не містить строків повернення інвестиції та не відповідає стандартам розумності й обачливості. Банк зазначив, що під час передачі боржником в іпотеку акціонерному товариству "Універсал Банк" майнового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме - 15.06.2007 (тобто після укладання інвестиційного договору від 01.03.2007) на території майнового комплексу були відсутні жодні ангари чи паркани, при цьому, нових будівель після цього не зводилося. Також, АТ "Універсал Банк" вказав, що заявлена заборгованість за договором позики від 05.10.2007 не пов`язана з підприємницькою діяльністю ФОП Корнач О.І . Також, банк зазначив, що про рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.05.2020 у справі №644/1597/19 не був обізнаний, незважаючи на те, що зі змісту вказаного рішення банк залучався як третя особа. Крім того, кредитор висловив сумніви щодо достовірності укладання між сторонами договорів, на підставі яких були заявлені вимоги ОСОБА_1 до боржника, у зв`язку з чим надав до відзиву клопотання про витребування оригіналів доказів та призначення експертизи, в якому просив суд: 1) витребувати у ОСОБА_1 оригінал інвестиційного договору (змішаного, з елементами майнової позики) від 01.03.2007 та акту приймання-передачі об`єктів за інвестиційним договором (змішаним, з елементами майнової позики) від 05.04.2007; 2) призначити у справі №922/1775/19 почеркознавчу експертизу підпису Корнач О.І. , ОСОБА_1 на оригіналі інвестиційного договору (змішаного, з елементами майнової позики) від 01.03.2007, на оригіналі акту приймання-передачі об`єктів за інвестиційним договором (змішаним, з елементами майнової позики) від 05.04.2007, на оригіналі заяви кредитора з вимогами до боржника (вх. № 25010 від 27.10.2020), проведення якої доручити експертам Харківського НДІ судових експертиз ім. проф. Н.С. Бокаріуса; на розгляд та вирішення експертам поставити наступні запитання: чи виконаний підпис від імені Корнач О.І. на оригіналі інвестиційного договору (змішаного, з елементами майнової позики) від 01.03.2007, на оригіналі акту приймання-передачі об`єктів за інвестиційним договором (змішаним, з елементами майнової позики) від 05.04.2007 самою Корнач Оленою Іларіонівною чи іншою особою? чи виконаний підпис від імені "кредитора ОСОБА_1 ", " ОСОБА_1 ", генерального директора ТОВ "Тера" на оригіналі інвестиційного договору (змішаного, з елементами майнової позики) від 01.03.2007, на оригіналі акту приймання-передачі об`єктів за інвестиційним договором (змішаним, з елементами майнової позики) від 05.04.2007, на оригіналі заяви кредитора з вимогами до боржника (вх. № 25010 від 27.10.2020) самим ОСОБА_1 (номер платника податків НОМЕР_1 ) чи іншою особою? чи виконаний підпис на оригіналі інвестиційного договору (змішаного, з елементами майнової позики) від 01.03.2007, на оригіналі акту приймання-передачі об`єктів за інвестиційним договором (змішаним, з елементами майнової позики) від 05.04.2007, на оригіналі заяви кредитора з вимогами до боржника (вх. № 25010 від 27.10.2020) від імені "кредитора ОСОБА_1 ", " ОСОБА_1 ", генерального директора ТОВ "Тера" однією чи різними особами? Призначити у справі № 922/1775/19 технічну (фізико-хімічну) експертизу таких документів: інвестиційного договору (змішаного, з елементами майнової позики) від 01.03.2007 та акту приймання-передачі об`єктів за інвестиційним договором (змішаним, з елементами майнової позики) від 05.04.2007, проведення якої доручити експертам Харківського НДІ судових експертиз ім. проф. Н.С. Бокаріуса. На розгляд та вирішення експертам поставити наступні запитання: яка відносна давність виготовлення документів - інвестиційного договору (змішаного, з елементами майнової позики) від 01.03.2007 та акту приймання-передачі об`єктів за інвестиційним договором (змішаним, з елементами майнової позики) від 05.04.2007 (встановлення відповідності дати, зазначеної на документі, періоду часу нанесення на нього фарби копіювальної та друкарської техніки, дат нанесення підписів та печатки ТОВ "Тера")? чи виготовлені рукописні підписи Корнач О.І. та ОСОБА_1 , а також печатка ТОВ "Тера" на сторінці 2 інвестиційного договору (змішаного, з елементами майнової позики) від 01.03.2007, у той час, яким датований документ, - 01.03.2007? чи виготовлені рукописні підписи Корнач О.І. та ОСОБА_1 , а також печатка ТОВ "Тера" на акті приймання-передачі об`єктів за інвестиційним договором (змішаним, з елементами майнової позики) від 05.04.2007, у той час, яким датований документ, - 05.04.2007? Провадження у справі зупинити до надання суду письмового висновку про результати проведених експертиз.

В обґрунтування клопотання про призначення експертизи АТ "Універсал Банк" посилався на наявність сумнівів щодо достовірності підписів сторін на інвестиційному договорі від 01.03.2007 та акті приймання-передачі об`єктів від 05.04.2007, а також на висновок експерта № 14-10/20 від 21.10.2020 ТОВ "Бюро судових експертиз "Надія" за результатом проведення почеркознавчої експертизи.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заяву з грошовими вимогами до боржника.

Присутній в судовому засіданні представник боржника зазначив про визнання грошових вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Представник кредитора - АТ "Універсал Банк" у судовому засіданні проти заяви ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника заперечував у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві; просив суд призначити у справі експертизу.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні проти клопотання АТ "Універсал Банк" про призначення експертизи заперечував, посилаючись на те, що у АТ "Універсал Банк" відсутні оригінали документів, копії яких надані ОСОБА_1 до його заяви з грошовими вимогами до боржника, з огляду на що наданий банком висновок було проведено всупереч Науково-методичним рекомендаціям з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, які передбачають проведення досліджень на підставі оригіналів документів; надав для огляду суду оригінали інвестиційного договору (змішаного, з елементами майнової позики) від 01.03.2007 та акту приймання-передачі об`єктів за інвестиційним договором (змішаним, з елементами майнової позики) від 05.04.2007.

Судом було оглянуто оригінали документів, наданих у судовому засіданні представником ОСОБА_1 .

Щодо клопотання АТ "Універсал Банк" про призначення експертизи суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 99 ГПК України Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Проаналізувавши наведену норму, суд зазначає, що для призначення експертизи судом необхідно встановити наявність зазначених умов в їхній сукупності.

Згідно з абз. абз. 2, 3 п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 "Про деякі питанні практики призначення судової експертизи" судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Відповідно до п. 3.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказ Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об`єкта (крім об`єктів почеркознавчих досліджень).

Згідно з п. 1.1 глави 1 розділу I Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5), основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Такою експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукописного тексту під впливом будь-яких факторів, що заважають (природних: хворобливий стан, хронічні захворювання, вікові зміни; тимчасових зовнішніх: незвичне тримання засобу для писання, незвична поза, обмеження зорового контролю тощо; тимчасових внутрішніх: алкогольне сп`яніння, фармакологічні, наркотичні засоби тощо; штучних: викривлення письма зміненими рухами); визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо). Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань. Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

З огляду на те, що наданий АТ "Універсал Банк" до матеріалів справи висновок експерта № 14-10/20 від 21.10.2020 ТОВ "Бюро судових експертиз "Надія" за результатом проведення почеркознавчої експертизи було проведено на підставі технічних копій документів, що не відповідає вимогам абз. 3 п. 1.1 глави 1 розділу I Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, суд зазначає, що банком не надано належних доказів на підтвердження сумнівів щодо достовірності підписів сторін інвестиційного договору (змішаного, з елементами майнової позики) від 01.03.2007 та акту приймання-передачі об`єктів за інвестиційним договором (змішаним, з елементами майнової позики) від 05.04.2007, не надано належних доказів, які б давали підстави припускати, що зазначені документи є підробленими, а також не надано належних доказів на підтвердження сумнівів щодо достовірності підпису заявника на заяві з грошовими вимогами до боржника.

Також, суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 1 ст. 7-1 Закону України "Про судову експертизу" підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Відповідно до п. 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказ Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню. В інших випадках проводиться експертне дослідження, підставою для якого є договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовою заявою (листом) замовника (юридичної або фізичної особи), з обов`язковим зазначенням його реквізитів, з переліком питань, які підлягають розв`язанню, а також об`єктів, що надаються.

Всупереч вищезазначеним нормам зі змісту висновку експерта №14-10/20 від 21.10.2020 ТОВ "Бюро судових експертиз "Надія" за результатом проведення почеркознавчої експертизи вбачається, що він проведений за заявою представника АТ "Універсал Банк" адвоката Казаєвої О.О. Доказів укладання між АТ "Універсал Банк" та ТОВ "Бюро судових експертиз "Надія" договору для проведення почеркознавчої експертизи банком не надано.

Крім того, судом враховано, що згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Красношапка проти України").

Враховуючи вищевикладене, суд визнав необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам ст. 99 ГПК України клопотання АТ "Універсал Банк" про призначення експертизи та витребуванні документів, необхідних для її проведення, а наявних у матеріалах справи документів достатніми для розгляду заяви ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх. № 25010 від 27.10.2020), а також з метою недопущення безпідставного затягування судового процесу, суд відмовив у задоволенні клопотання АТ "Універсал Банк" із занесенням зазначеної процесуальної дії до протоколу судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заяву ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх. № 25010 від 27.10.2020), заслухавши учасників у справі про банкрутство, суд встановив наступне.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.06.2019, зокрема, прийнято заяву фізичної особи-підприємця Корнач Олени Іларіонівни про відкриття провадження у справі про банкрутство до розгляду; підготовче засідання по справі призначено на 25.06.2019; накладено арешт на все майно, що належить Корнач О.І. , за винятком майна, на яке згідно із законодавством України не може бути звернено стягнення.

Ухвалою суду від 09.07.2019 відкрито провадження у справі про банкрутство ФОП Корнач О.І., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.10.2020, зокрема, введено процедуру реструктуризації боргів боржника - ФОП Корнач О.І.; призначено керуючим реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Шубу В.І.; призначено попереднє засідання суду у справі на 26.11.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

02.10.2020 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника.

27.10.2020 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява з грошовими вимогами до боржника (вх. № 25010), в якій заявник просив суд визнати грошові вимоги до боржника в розмірі 34373656,41 грн.

В обґрунтування заявлених вимог до боржника ОСОБА_1 посилався на договір позики від 05.10.2007, укладений між заявником та боржником, розписку до договору та рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.05.2020 у справі №644/1597/19, а також інвестиційний договір (змішаний, з елементами майнової позики) від 01.03.2007.

Як вбачається з поданих заявником документів, заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.05.2020 у справі №644/1597/19, яке набрало законної сили 01.07.2020, за позовом ОСОБА_1 до Корнач Олени Іларіонівни , треті особи, що не заявляють самостійних вимог - акціонерне товариство "Універсал Банк", ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Корнач Олени Іларіонівни на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 05.10.2007 року в розмірі 350000 доларів США та судовий збір в сумі 9605,00 грн.

Суд зазначає, що судові витрати за вищезазначеним заочним рішенням у розмірі 9605,00 грн ОСОБА_1 в заяві з грошовими вимогами до боржника заявлені не були.

Зі змісту заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.05.2020 у справі №644/1597/19 вбачається, що 05.10.2007 ОСОБА_1 та Корнач Олена Іларіонівна уклали договір позики, що підтверджується оригіналом договору.

Згідно з п. 1 договору позики Корнач О.І. взяла в борг у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 350000 доларів США і повинна повернути її в строк до 28.01.2015 в м.Харкові в сумі 350000 доларів США або в національній валюті по курсу на момент повернення.

Відповідно до п. 5 договору сторони встановили строк позовної давності в 10 років.

На підтвердження отримання грошових коштів від ОСОБА_1 в сумі 350000 доларів США Корнач О.І. видала письмову розписку, оригінал якої, за змістом вказаного судового рішення, також долучено до матеріалів даної цивільної справи.

Учасниками у справі про банкрутство не було надано доказів скасування вищезазначеного судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суд зазначає, що одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень ("що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності").

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини щодо реалізації права на справедливий суд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті домогтися нового слухання справи та нового її вирішення. Принцип юридичної визначеності вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі суду "Брумареску проти Румунії").

Судом встановлено, що частина грошових вимог ОСОБА_1 (щодо договору позики від 05.10.2007, укладеного між заявником та боржником) ґрунтується на заочному рішенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.05.2020 у справі №644/1597/19, яким стягнуто з Корнач Олени Іларіонівни на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 350000 доларів США. Зазначене рішення не скасовано у встановленому законом порядку, набрало законної сили та згідно з вищенаведеними норами є обов`язковим до виконання.

Суд відхиляє як безпідставні посилання АТ "Універсал Банк" на те, що господарський суд в межах справи про банкрутство незалежно від інших судових рішень має самостійно оцінити підстави виникнення вимог ОСОБА_1 за договором позики від 05.10.2007 та встановити їх правову природу.

Суд зауважує на тому, що такі посилання кредитора суперечать наведеному вище судовому рішенню, яке набрало законної сили. В силу положень процесуального закону господарський суд Харківської області не наділений повноваженнями здійснювати переоцінку обставинам, встановленим у заочному рішенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.05.2020 у справі №644/1597/19. При цьому, суд зазначає, що у разі незгоди з таким рішенням, АТ "Універсал Банк", залучене до участь у справі №644/1597/19 як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, мало право на оскарження такого рішення у встановленому Законом порядку. Натомість, як встановлено та зазначено вище, доказів скасування чи зміни такого рішення кредитором не надано. Отже, обґрунтованість вимог ОСОБА_1 , визнаних заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.05.2020 у справі №644/1597/19, акціонерним товариством "Універсал Банк" не спростовано.

Щодо наданого АТ "Універсал Банк" до матеріалів справи висновку експерта №14-10/20 від 21.10.2020 ТОВ "Бюро судових експертиз "Надія" за результатом проведення почеркознавчої експертизи, суд зазначає, що як встановлено та зазначено вище, наданий висновок було проведено на підставі технічних копій документів, що не відповідає вимогам абз. 3 п. 1.1 глави 1 розділу I Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, згідно з яким для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів. Також, банком не надано до матеріалів справи доказів укладання між АТ "Універсал Банк" та ТОВ "Бюро судових експертиз "Надія" договору для проведення почеркознавчої експертизи, що передбачено ч. 1 ст. 7-1 Закону України "Про судову експертизу" та п. 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказ Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5).

Крім того, суд зазначає, що 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства, стаття 1 якого визначає боржником фізичну особу, у тому числі фізичну особу-підприємця, яка неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

З аналізу вищезазначеної норми вбачається, що на відміну від положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", стаття 1 якого визначала фізичну особу боржником за зобов`язаннями, які виникли у фізичної особи у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, Кодекс України з процедур банкрутства не передбачає при розгляді справи про банкрутство ФОП обов`язковості визнання вимог до такої особи саме у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності. Тобто, у справі про банкрутство (неплатоспроможність) ФОП до такої особи можуть пред`являтися вимоги, які ґрунтуються на зобов`язаннях фізичної особи. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями усім своїм майном. Вводиться мораторій на задоволення вимог, тобто кредитори, вимоги яких ґрунтуються на зобов`язаннях фізичної особи, не мають іншої можливості задовольнити свої вимоги ніж заявити їх у справі про банкрутство (неплатоспроможність) ФОП. Розмежування таких вимог не ґрунтується на положеннях Кодексу та може призвести до порушення прав таких кредиторів. Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 134 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд при постановленні ухвали про завершення процедури погашення боргів боржника та закриття провадження у справі про неплатоспроможність ухвалює рішення про звільнення боржника - фізичної особи від боргів. Отже з аналізу наведеного можна дійти висновку, що книга 4 Кодексу України з процедур банкрутства, яка регулює особливості провадження боржника фізичної особи, фізичної особи-підприємця, не містить розмежування щодо вимог кредиторів таких осіб.

Відповідно до абз. 4 ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Суд зазначає, що датою подання ОСОБА_1 заяви з грошовими вимогами до боржника є 27.10.2020, отже, для визначення суми боргу за договором позики від 05.10.2007 в національній валюті слід враховувати курс, встановлений Національним банком України на 27.10.2020, а не на 21.10.2020, як зазначено в заяві ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника.

Судом за наслідками проведення розрахунку заборгованості, визнаної заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.05.2020 у справі №644/1597/19, за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання ОСОБА_1 заяви з грошовими вимогами до боржника (1 долар США = 28,3352 грн), встановлено, що сума боргу в розмірі 350000 доларів США станом на 27.10.2020 склала 9917320,00 грн.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що заявлена ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 05.10.2007, укладеним між заявником та боржником, визана заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 25.05.2020 у справі №644/1597/19, суд вважає вимоги ОСОБА_1 до боржника в розмірі 9917320,00 грн такими, що підлягають визнанню, решта вимог за вказаним договором, що являє собою різницю за курсом, підлягає відхиленню як необґрунтована.

Розглянувши вимоги ОСОБА_1 , заявлені на підставі інвестиційного договору (змішаного, з елементами майнової позики) від 01.03.2007, суд зазначає наступне.

З наданого до заяви з грошовими вимогами до боржника інвестиційного договору (змішаного, з елементами майнової позики) від 01.03.2007, вбачається, що ТОВ "Тера" в особі генерального директора "Василенко А.И." та громадянина " Василенко А.И. ", які діють солідарно (інвестори або позикодавці), та приватний підприємець (СПДФО) Корнач О.І. (замовник або позичальник) уклали даний змішаний інвестиційний договір з елементами майнової позики, згідно з яким інвестор зобов`язується інвестувати на умовах повної справедливої окупності наступне майно для створення замовником об`єктів виробничої нерухомості на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого використання в спільній господарській діяльності інвестора та замовника як приватного підприємця: ангар в зборі 90м х 18м, загальною площею 1620 кв.м (кількість 1620 кв.м), складається з: стійки металеві 5,5м - 34 шт, стакани бетонні 34 шт, ферми 18 м 15 шт, алюмінієві вікна 130 шт = 220 кв.м, сандвіч панелі 195 шт, цинк профіль, скловата розмір 3м х 6м; збірка, установка ангара; паркан ПКІС-Б у зборі, плити жб розмір 3м х 6 м, 233 шт; стовби жб 4 м х 40 х 40; збірка, установка паркана. Загальна оціночна вартість ангара та паркана з урахуванням установки (збірки) 861590,00 доларів США (п. 1.1 договору). Строк передання, установки та монтажу ангара та паркана - протягом 2007 року, тобто до 01.01.2008 (п.1.2 договору). Виконання інвестором своїх обов`язків за даним договором підтверджується актом, підписаним сторонами (п. 1.3 договору). З підписанням акту передається технічна документація на ангар, паркан та матеріали (п. 1.4 договору). Сума інвестицій за договором складає суму, еквівалентну 861590 доларів США, що за поточним курсом договору становить 4307950 грн (п. 2.1 договору).

Згідно з п. п. 3.4, 3.7, 3.8, 3.9 інвестиційного договору (змішаного, з елементами майнової позики) від 01.03.2007 договір вважається виконаним інвестором після підписання акту, передбаченого п. 1.3 даного договору. Замовник зобов`язується перераховувати інвестору (ТОВ "Тера" або " Василенко А.И. ") частину прибутку замовника (в якості підприємця) в розмірі 40% валового доходу безстроково. Факт переказу грошей повинен підтверджуватися належними розрахунково-платіжними документами. Переказ коштів здійснюється щорічно за підсумками господарського року.

Відповідно до п. п. 4.2 договору акт прийманні-передачі обладнання є невід`ємною частиною даного договору.

Пунктами 6.3, 6.4 інвестиційного договору (змішаного, з елементами майнової позики) від 01.03.2007 передбачено, що у разі скасування статусу підприємця, виникнення ознак повної неплатоспроможності, що загрожує відкриттям судом процедури банкрутства, відсутності підприємницької діяльності або доходу, інвестор набуває статус позикодавця, а замовник - статус позичальника. Позикодавець має право витребувати у позичальника ангар та паркан або їхню повну вартість, перераховану в доларовому еквіваленті, який розраховується як 861590 доларів помножений на курс долара до гривні на момент розрахунку, а позичальник зобов`язаний повернути інвестицію або її вартість.

Згідно з п. п. 7.1, 7.2 договір діє безстроково, до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань, припинення або розірвання договору. Строк виконання зобов`язань замовника в статусі позичальника перед інвестором в статусі позикодавця - протягом 7 днів з моменту отримання вимоги про повернення інвестиції та матеріалів або відшкодування завданої неповерненням шкоди.

ОСОБА_1 до заяви з грошовими вимогами до боржника було надано акт приймання-передачі об`єктів за інвестиційним договором (змішаним, з елементами майнової позики) від 05.04.2007, зі змісту якого вбачається, що даним актом інвестор ТОВ "Тера" в особі генерального директора "Василенко А.И." та громадянин " Василенко А.И. ", які діють солідарно, передали, а замовник - приватний підприємець (СПДФО) Корнач О.І. прийняла об`єкти інвестиції за інвестиційним договором від 01.03.2007 наступне майно за адресою: АДРЕСА_1 : ангар в зборі 90м х 18м, загальною площею 1620 кв.м (кількість 1620 кв.м), складається з: стійки металеві 5,5м - 34 шт, стакани бетонні 34 шт, ферми 18 м 15 шт, алюмінієві вікна 130 шт = 220 кв.м, сандвіч панелі 195 шт, цинк профіль, скловата розмір 3м х 6м; збірка, установка ангара; паркан ПКІС-Б у зборі, плити жб розмір 3м х 6 м, 233 шт; стовби жб 4 м х 40 х 40; збірка, установка паркана. Загальна оціночна вартість ангара та паркана з урахуванням установки (збірки) 861590,00 доларів США. Всього передано два об`єкта загальною площею 1620 кв.м, паркан бетонний 233 секції, передана технічна документація на ангар та паркан. Претензій у момент передачі не заявлено.

Надаючи оцінку вищезазначеному правочину, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про інвестиційну діяльність" (у редакції, чинній станом на 01.03.2007), що визначає загальні правові, економічні та соціальні умови інвестиційної діяльності на території України, інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об`єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Такими цінностями можуть бути, зокрема, рухоме та нерухоме майно (будинки, споруди, устаткування та інші матеріальні цінності).

За змістом статті 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" (у відповідній редакції) всі суб`єкти інвестиційної діяльності незалежно від форм власності та господарювання мають рівні права щодо здійснення інвестиційної діяльності, якщо інше не передбачено законодавчими актами України. За рішенням інвестора права володіння, користування і розпорядження інвестиціями, а також результатами їх здійснення можуть бути передані іншим громадянам та юридичним особам у порядку, встановленому законом. Взаємовідносини при такій передачі прав регулюються ними самостійно на основі договорів. Інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України.

Відповідно до ст. 9 зазначеного закону основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб`єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Укладення договорів, вибір партнерів, визначення зобов`язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб`єктів інвестиційної діяльності.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Інвестиційний договір, як окремий вид цивільно-правових договорів може містити положення різних видів цивільно-правових договорів залежно від предмету та цілей інвестування (договору про спільну діяльність, капітального будівництва, кредитування, купівлі-продажу, довірчого управління майном). Відтак, зазначений договір передбачає як грошові, так майнові права (обов`язки) сторін договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦК України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Суд звертає увагу на те, що інвестиційний договір від 01.03.2007 та акт приймання-передачі об`єктів від 05.04.2007, які укладені російською мовою, містять лише прізвище та ініціали інвестора - громадянина " Василенко А.И. ", при цьому, ані ім`я та по батькові, ані місця проживання чи перебування, ані реєстраційного номера облікової картки платника податків, ані номера та серії паспорта заявника, на підставі яких можна було б ідентифікувати інвестора зазначеного договору як ОСОБА_1 - договір та акт не містять.

Також, вищезазначений договір в частині юридичних адрес та банківських реквізитів сторін не містить жодних ідентифікуючих ознак заявника - ОСОБА_1 ; замовником за договором (в частині юридичних адрес та банківських реквізитів) зазначена Корнач Олена Іларіонівна (код НОМЕР_1 ), а інвестором - ТОВ "Тера" (), від імені якого договір підписано генеральним директором (без вказівки прізвища, ім`я та по батькові) та "Громадянин" (без будь-яких даних, ідентифікуючих особу); договір не містить банківських реквізитів сторін.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В частині п`ятій статті 203 ЦК України вказано, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

З огляду на принцип змагальності сторін, розподіл обов`язку доказування та подання доказів, на заявника, у даному випадку, покладається обов`язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме - виконання умов договору від 01.03.2007, вчинення на користь боржника певної дії (передання інвестицій).

Суд зазначає, що вказаний договір не містить відомостей про те, які документи підтверджують право власності інвестора на предмет інвестиції. Документи, які б підтверджували право власності заявника - ОСОБА_1 станом на 01.03.2007 на майно, зазначене в п. 1.1 інвестиційного договору від 01.03.2007 до матеріалів справи заявником не надавалися. Також, заявником не були надані належні докази оціночної вартості майна, визначеної в договорі в розмірі 861590 доларів США.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд зазначає, що факт наявності первинних документів не є достатнім доказом для підтвердження спрямованості правочину на реальне настання правових наслідків. Надання інвестицій повинно бути підтверджене належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, які б свідчили про реальну зміну майнового стану замовника - суб`єкта господарювання або його використання отриманих інвестицій у господарській діяльності.

Жодних доказів, які б свідчили про реальну зміну майнового стану боржника після отримання передбаченого договором майна матеріали справи не містить. Також, у матеріалах справи відсутні докази створення замовником - ФОП Корнач О.І. після укладання інвестиційного договору від 01.03.2007 об`єктів виробничої нерухомості та його подальше використання в спільній господарській діяльності інвестора та замовника, як це передбачено п. 1.1. договору. Крім того, заявником не надано доказів, які б підтверджували виконання ФОП Корнач О.І. умов п. п. 3.7, 3.8, 3.9 інвестиційного договору від 01.03.2007 (розрахунково-платіжні документи про перераховування інвестору частину прибутку в розмірі 40% валового доходу), та які б свідчили про реальне настання правових наслідків, що обумовлені зазначеним договором.

Окремо суд звертає увагу на те, заявником не надано доказів виконання умов п. 6.4 інвестиційного договору від 01.03.2007, а саме - доказів звернення до боржника з вимогою про повернення майна - ангара та паркана або їхньої повної вартості та відповіді ФОП Корнач О.І. на таке звернення.

Беручи до уваги вищевикладене, суд ставить під сумнів мету укладання інвестиційного договору (змішаного, з елементами майнової позики) від 01.03.2007 та реальність інвестування майна, обумовленого умовами договору.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню у бухгалтерському обліку.

Оцінка господарських операцій повинна проводитися на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов вчинення конкретного правочину, з обов`язковим урахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 910/4994/18.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги ОСОБА_1 , заявлені на підставі інвестиційного договору (змішаного, з елементами майнової позики) від 01.03.2007, такими, що не підтверджені жодними належними, допустимими та достовірними доказами, а тому вимоги заявника в даній частині підлягають відхиленню.

Враховуючи вищезазначене в сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити частково заяву ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх.№ 25010 від 27.10.2020), визнати грошові вимоги ОСОБА_1 до боржника в розмірі основного боргу на суму 9917320,00 грн та в розмірі 4204,00 грн витрат зі сплати судового збору, решту грошових вимог ОСОБА_1 за заявою з грошовими вимогами до боржника (вх. № 25010 від 27.10.2020) відхилити як таку, що не підтверджена належними доказами.

Керуючись ст. ст. 45, 47, 113, 122, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 73, 74, 232-235 ГПК України ГПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх. № 25010 від 27.10.2020) задовольнити частково.

Визнати грошові вимоги ОСОБА_1 до боржника в розмірі основного боргу на суму 9917320,00 грн та в розмірі 4204,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Решту грошових вимог ОСОБА_1 за заявою з грошовими вимогами до боржника (вх. № 25010 від 27.10.2020) відхилити.

Зобов`язати керуючого реструктуризацією включити визнані вимоги ОСОБА_1 до реєстру вимог кредиторів відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

Зобов`язати керуючого реструктуризацією включити витрати кредитора зі сплати судового збору за подання заяви з грошовими вимогами до боржника відповідно до ч. 2 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалу направити керуючому реструктуризацією, боржнику, ОСОБА_1 , кредитору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в строки, передбачені ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 23 березня 2021 року.

Суддя Усатий В.О.