ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

19 березня 2021 рокуСправа № 912/1626/20(912/158/21)

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участі секретаря судового засідання Кравченко О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні заяву арбітражного керуючого, розпорядника майна Оберемко Романа Анатолійовича про визнання недійсними правочинів боржника у справі № 912/1626/20

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроконтракт 2011", ідентифікаційний код ЄДР 37530422, 28500, Кіровоградська область, м. Долинська, вул. Чумацький Шлях, будинок 1

Представники учасників справи:

від арбітражного керуючого, розпорядника майна - Оберемко Р.А., в режимі відеоконференції (під час засідання відбулось переривання зв`язку);

від кредитора СТОВ "Хлібороб" - Вакулюк А.О., юрисконсульт, наказ № 10 від 11.03.2020, трудовий договір від 11.03.2020; Назаревич І.Р., довіреність № 1 від 19.01.21, посвідчення адвоката №3279 від 28.01.200, ордер серія ПТ №189477 від 19.01.2021 року,

від кредитора ТОВ "Зоря" - Назаревич І.Р., довіреність № 1 від 19.01.21, посвідчення адвоката №3279 від 28.01.200, ордер серія ПТ №189479 від 19.01.2021 рок;

від кредитора ТОВ "Агротехнологія" - Назаревич І.Р., довіреність № 1 від 19.01.21 посвідчення адвоката №3279 від 28.01.20, ордер серія ПТ №189478 від 19.01.2021;

від кредитора ПП "Грант" - Заболотній П.Л., посвідчення адвоката №636 від 26.11.08, ордер №1005800 від 16.07.20;

від інших кредиторів - участі не брали.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 16.06.2020 відкрито провадження у справі №912/1626/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроконтракт 2011" (далі - ТОВ "Агроконтракт 2011", боржник); визнано грошові вимоги кредитора - Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" в загальному розмірі 4 845 638,84 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 календарних днів та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Оберемко Р.А.; вжито заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби; встановлено дату попереднього засідання суду.

Зобов`язано розпорядника майна - арбітражного керуючого Оберемко Р.А. не пізніше двох місяців з дня відкриття провадження у справі про банкрутство провести інвентаризацію майна боржника та надати інвентаризаційні відомості господарському суду в 10-ти денний строк після закінчення інвентаризації; не пізніше одного місяця та 20 днів після дати проведення підготовчого засідання (а саме не пізніше 06.08.2020) подати до господарського суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів.

Ухвалено, з метою виявлення кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, на офіційному веб-порталі судової влади України ухвалив оприлюднити повідомлення про відкриття провадження у справі боржника (офіційне оприлюднення).

17.06.2020 (номер публікації: 64919, дата публікації на сайті ВГСУ: 17.06.2020 13:36) на веб-сайті Вищого господарського суду України офіційно оприлюднено оголошення про відкриття справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроконтракт 2011". Згідно оголошення, строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника: тридцять днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі.

На адресу суду надійшли наступні заяви з грошовими вимогами до ТОВ "Агроконтракт 2011":

Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 13.07.2020 на суму 66 484,99 грн (том 1 а.с. 173-203);

Приватного підприємства "Грант" (ПП "Грант") від 16.07.2020 на суму 851 000,00 грн (том і а.с. 205-224);

Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" (ТОВ "Зоря") від 15.07.2020 на суму 2 611 686,59 грн та судових витрат 4 204,00 грн (том 1 а.с. 229-237);

Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" СТОВ "Хлібороб") від 16.07.2020 на суму 4 270 072,49 грн та 4 204,00 грн судових витрат (том 1 а.с. 240-248);

Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехнологія" (ТОВ "Агротехнологія") від 16.07.2020 на суму 7 798 070,13 грн та 4 204,00 грн судових витрат (том 1 а.с. 251-264).

Згідно ухвал суду від 21.07.2020 вказані заяви прийнято та призначено до розгляду в попередньому засіданні.

Згідно ухвали від 12.10.2020 припинено повноваження Черкун Олени Арсентіївни в якості керівника ТОВ "Агроконтракт 2011" та покладено обов`язки керівника ТОВ "Агроконтракт 2011" на розпорядника майна арбітражного керуючого Оберемка Р. А.

19.01.2021 на адресу суду надійшла заява арбітражного керуючого, розпорядника майна Оберемко Р.А. від 16.01.2021 з посиланням на ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства про визнання недійсними правочинів боржника, яка містить вимоги наступного змісту:

- визнати недійсним договір позики, укладений між ТОВ "Агротехнологія" та ТОВ "Агроконтракт 2011" № 23/01 від 23.01.2019;

- визнати недійсним договір позики, укладений між СТОВ "Хлібороб" та ТОВ "Агроконтракт 2011" № 08/02 від 08.02.2019;

- визнати недійсним договір позики, укладений між ТОВ "Зоря" та ТОВ "Агроконтракт 2011" №22/01/19 від 22.01.2019;

- визнати недійсним договір поставки, укладений між ТОВ "Агротехнологія" та ТОВ "Агроконтракт 2011" №17/12 від 17.12.2018;

- визнати недійсним договір поставки, укладений між ПП "Грант" та ТОВ "Агроконтракт 2011" №174 від 07.02.2019.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що укладення договорів позики та поставки мало наслідком невиконання боржником грошових зобов`язань перед іншими кредиторами і створення штучних зобов`язань; укладення договорів позики не мали на меті економічного змісту, оскільки не вказують мети надання такої позиви та матеріали справи не містять інформації про використання грошових коштів; в даному випадку боржник мав можливість замість декількох правочинів позики укласти один договорів, зважаючи на те, що засновником і бенефіціарним власником ТОВ "Агротехнологія", ТОВ "Зоря", СТОВ "Хлібороб" є одна фізична особа; кожен з таких правочинів позики у відповідності до ч. 4 ст. 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" вважається значним, що потребувало погодження на укладення договору загальними зборами учасників товариства згідно положень ст. 44 вказаного Закону; договори укладено із заінтересованою особою; згідно відомостей кримінального провадження вбачається підробка документів на поставку товару за договором на користь ТОВ "Агроконтракт 2011"; ТОВ "Агротехнологія" не підтверджено реальну поставку первинними документами; договір поставки укладено з ТОВ "Агротехнологія", яке є пов`язаним бенефіціарним власником з іншими кредиторами, які заявили вимоги, що не визнаються боржником.

Ухвалою господарського суду від 29.01.2021 прийнято до розгляду заяву арбітражного керуючого, розпорядника майна Оберемко Р.А. про визнання недійсними правочинів боржника. Розгляд заяви призначено в засіданні суду на 24.02.2021, встановлено строк для подання кредиторами аргументів, пояснень та/або заперечень щодо поданої заяви.

19.02.2021 від СТОВ "Хлібороб", ТОВ "Зоря", ТОВ "Агротехнологія" надійшли заперечення на заяву про визнання недійсними правочинів боржника з підстав наступного: заявником не доведено, що зобов`язання за договорами позики і договором поставки призвели до неплатоспроможності ТОВ "Агроконтракт 2011" або до неможливості повного чи часткового виконання зобов`язання перед іншими кредиторами; укладення договорів позики з різними юридичними особами, в яких співпадає чи то засновник, чи то кінцевий бенефіціарний власник, не є достатнім та беззаперечним свідченням того, що договір укладено із заінтересованою особою; підстави для застосування ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства до договорів, які укладені до набрання чинності таким кодексом відсутні, що відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 12.11.2020 у справі № 911/956/17; договори позики є укладеними, що підтверджується доказами фактичного надання грошових коштів за такими договорами; товариства, з якими укладено договори позики, є відокремленими одна від одної юридичними особами, а тому відсутнє порушення вимог ст. 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю"; питання недійсності договорів позики та договору поставки № 17/12 від 17.12.2018, у тому числі з підстав ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства та ст. 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", розглядалось під час розгляду позову арбітражного керуючого, розпорядника майна Оберемка Р.А. в інтересах ТОВ "Агроконтракт 2011" в межах провадження у даній справі № 912/1626/20; за результатами розгляду постановлено рішення суду про відмову у задоволенні позову повністю, яке набрало законної сили; арбітражним керуючим при поданні заяви про визнання недійсними правочинів боржника не наведено нових підстав для визнання недійсними договорів та не подано нових доказів, а тому питання відсутності підстав для визнання недійсними договорів є встановленим; подання арбітражним керуючим заяви про визнання недійсним договорів із зазначенням підстав та обґрунтуванням, що вже розглядались судом та щодо яких є рішення суду, є зловживання процесуальними правами та намаганням арбітражного керуючого затягнути розгляд справи (а.с. 83-93).

22.02.2021 від Акціонерного банку "Південний" за запитом суду згідно ухвали від 29.01.2021 надано виписку по рахунку ТОВ "Агроконтракт 2011" за період з 01.01.2019 по 05.10.2020 (а.с. 95-113)

22.02.2021 надійшли заперечення ПП "Грант", відповідно до яких заява про визнання правочинів недійсним заперечена з тих підстав, що умови договору поставки № 174 від 07.02.2019 виконано ПП "Грант" повністю, тоді як декларація фізичної особи не може однозначно доводити правовідносини між сторонами (а.с. 114-126).

23.02.2021 до суду повторно надійшли заперечення від СТОВ "Хлібороб", ТОВ "Зоря", ТОВ "Агротехнологія", які за своїм змістом є ідентичними запереченням, що надійшли до суду 18.02.2021 (а.с. 129-140).

24.02.2021 в засіданні суду розпочато розгляд заяви арбітражного керуючого, розпорядника майна Оберемко Р.А. про визнання недійсними правочинів боржника, в якому оголошено перерву до 03.03.2021 з огляду на клопотання Оберемко Р.А. про надання часу для надання заперечень на заперечення кредиторів та клопотання ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" про ознайомлення з матеріалами справи.

01.03.2021 від арбітражного керуючого, розпорядника майна Оберемко Р.А. надійшли письмові пояснення на заперечення кредиторів, в яких викладено наступні аргументи: набуття зобов`язань за договорами позики супроводжувалось сумнівними обставинами, а саме - відсутністю мети позики, відсутністю забезпечення (застави), пов`язаність (належність) позикодавців з однією фізичною особою - ОСОБА_1 ; доказів реальності та економічного змісту до суду кредиторами не подано; у відповідності до ст. 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" укладення договорів потребувало погодження загальними зборами учасників товариства боржника; оспорювані правочини містять всі ознаки фраудаторності, що надають підстави для визнання їх недійсними; ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства дозволяє застосування закону щодо правовідносин, які виникли до моменту його прийняття; у даній справі про банкрутство є очевидним, що оспорювані договори не мали економічного змісту та укладались про людське око з метою створення штучної заборгованості з метою невиконання зобов`язань перед ініціюючим та іншими кредиторами; відповідно до правових висновків Верховного Суду у справах про банкрутство за січень 2019 року, суди мають керуватись презумпцією сумнівності правочинів та майнових дій боржника; тягар доведеності правочинів лягає на сторону "технічного кредитора", який за даною презумпцією повинен довести правовірність своїх дій у відносинах з боржником; презумпція заінтересованих осіб покладає тягар доказування своєї правомірної поведінки на заінтересовану особу; в межах розгляду справи в межах позовного провадження судом не було надано оцінки ознак фраудаторного правочину та було відмовлено в задоволенні позовів за недоведеністю наявності ознак, передбаченим цивільним законодавством для визнання недійсними договорів; як вбачається з правочинів, що оскаржуються, вони вчинені без певної економічної мети з пов`язаною з кредиторами особою, що вказує на недобросовісну мету їх укладання та, як наслідок, завдає шкоди іншим кредиторам, оскільки створюють штучні зобов`язання на суму, що перевищує борги інших кредиторів.

03.03.2021 продовжено засідання суду з розгляду заяви.

В засіданні суду 03.03.2021 арбітражним керуючим, розпорядником майна Оберемко Р.А. підтримано заяву від 16.01.2021 про визнання договорів недійсними. Представником ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" підтримано заяву арбітражного керуючого, розпорядника майна Оберемко Р.А. від 16.01.2021 про визнання договорів недійсними. Представником СТОВ "Хлібороб", ТОВ "Зоря", ТОВ "Агротехнологія" заперечено проти задоволення заяви арбітражного керуючого, розпорядника майна Оберемко Р.А. від 16.01.2021 про визнання договорів недійсними.

В засіданні суду 03.03.2021 судом оголошено заперечення ПП "Грант" на заяву про визнання договорів недійсними.

В засіданні суду 03.03.2021 присутнім учасникам справи надано можливість поставити один одному питання з приводу заяви, яка розглядається.

В засіданні суду 03.03.2021 судом постановлено ухвалу про відмову у задоволенні усних клопотань арбітражного керуючого Оберемко Р.А. про оголошення перерви в засіданні суду з розгляду заяви з метою надання до суду статуту ТОВ "Агрокотракт 2011" та пояснень по банківській виписці по рахунку; відмовлено у задоволенні усного клопотання арбітражного керуючого Оберемко Р.А. про витребування судом доказів від правоохоронних органів; відмовлено у задоволенні усних клопотань представника Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" про витребування копії статутів кредиторів, банківської виписки після 23.04.2019 та оригіналів оспорюваних договорів і документів, що стосуються їх виконання.

В засіданні суду 03.03.2021 оголошено перерву до 19.03.2021.

11.03.2021 на адресу суду від ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" надійшло клопотання повторне від 11.03.2021 про витребування доказів та відкладення розгляду справи.

18.03.2021 від арбітражного керуючого, розпорядника майна Оберемко Р.А. надійшли письмові пояснення від 16.01.2021 № 01/17, в яких зазначено, що згідно руху коштів по банківському рахунку ТОВ "Агроконтракт 2011" фактично одна й та сама сума коштів зараховувалась за договорами позики, що укладені між боржником та пов`язаними між собою компаніями СТОВ "Хлібороб", ТОВ "Зоря", ТОВ "Агротехнологія" та перераховувались на рахунки ОСОБА_2 або пов`язаних з нею та її чоловіком компаніями. В поясненнях зазначено, що внаслідок зазначених операцій боржник взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони та уклав договори із заінтересованою особою.

19.03.2021 від СТОВ "Хлібороб", ТОВ "Зоря", ТОВ "Агротехнологія" надійшли клопотання про приєднання до матеріалів справи документів.

19.03.2021 продовжено засідання суду з розгляду заяви арбітражного керуючого, розпорядника майна Оберемко Р.А. про визнання недійсними правочинів боржника.

В засіданні суду 19.03.2021 взяли участь арбітражний керуючий, розпорядник майна Оберемко Р.А. та представники СТОВ "Хлібороб", ТОВ "Зоря", ТОВ "Агротехнологія" і ПП "Грант".

В засіданні суду 19.03.2021 постановлено ухвалу, згідно якої відмовлено у задоволенні клопотання ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" від 11.03.2021 про витребування доказів та про відкладення розгляду справи.

В засіданні суду 19.03.2021 арбітражним керуючим, розпорядником майна Оберемко Р.А. підтримано повністю заяву про визнання правочинів боржника недійсними та вказано, що в поясненнях, які подано до суду 18.03.2021, фактично добавлено як підставу для визнання недійсними договорів позики обставини того, що ТОВ "Агроконтракт 2011" взято на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони.

Представниками СТОВ "Хлібороб", ТОВ "Зоря" і ТОВ "Агротехнологія" заперечено проти врахування судом під час розгляду заяви про визнання недійсними правочинів боржника підстав, які наведено в поясненнях, та зазначено про наявність підстав для залишення таких пояснень без розгляду, у зв`язку з недотриманням вимог ст. 161 Господарського процесуального кодексу України та вчиненням таких дії з метою затягування розгляду справи, що є зловживанням процесуальними правами відповідно до ст. 43 вказаного кодексу.

Також усно заперечено по суті поданих пояснень у зв`язку з тим, що вчинення відповідних майнових дій сторонами за договорами позики є доведеним.

Стосовно поданих письмових пояснень арбітражного керуючого суд зазначає, що оскільки Кодекс України з процедур банкрутства не обмежує право на зазначення в межах однієї заяви про визнання недійсними правочинів боржника декількох підстав згідно ст. 42 названого кодексу, суд вбачає можливим здійснювати розгляд заяви з урахуванням всіх вказаних підстав, у тому числі згідно пояснень арбітражного керуючого, поданих до суду 18.03.2021.

В засіданні суду 19.03.2021 присутніми представниками кредиторів (СТОВ "Хлібороб", ТОВ "Зоря", ТОВ "Агротехнологія", ПП "Грант") заперечено проти задоволення заяви арбітражного керуючого.

Представники інших кредиторів (ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу", Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області) в засідання суду 19.03.2021 не з`явились.

Оскільки зазначені кредитори належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення засідання суду з розгляду заяви, тоді як письмово про причини відсутності суд не повідомлено та докази поважності причин відсутності до суду не подано, у відповідності до положень п.п. 1.2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України суд здійснює розгляд заяви в судовому засіданні 19.03.2021 за відсутності представників ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" і Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області.

В судовому засіданні 19.03.2021 судом оглянуто оригінали оспорюваних договорів та документів, що стосуються їх виконання, які додавались кредиторами в копіях до заяв про визнання грошових вимог.

В судовому засіданні 19.03.2021 під час розгляду заяви було втрачено зв`язок з арбітражним керуючим, про що складено відповідний акт. При спробі зв`язатися з арбітражним керуючим в програмі EASYCON ніхто не відповідав, на телефонні дзвінки арбітражний керуючий також не відповідав.

За приписами ч. 4 ст. 197 Господарського процесуального кодексу України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

На підставі викладеного та враховуючи, що переривання зв`язку з арбітражним керуючим сталось після фактичного заслуховування присутніх і дослідження доказів, суд не вбачає підстав для відкладення засідання суду та вважає можливим завершити розгляд заяви в судовому засіданні 19.03.2021.

Розглянувши подану заву та заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши в судовому засіданні докази у справі, судом встановлено наступні обставини.

22.01.2019 між ТОВ "Зоря" (Позикодавець) та ТОВ "Агроконтракт 2011" (Позичальник) укладено договір позики № 22/01/19, за умовами якого Позикодавець передає на умовах позики у власність Позичальника грошові кошти в розмірі 2 000 000,00 грн, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (а.с.23).

Згідно договору, позика надається безвідсотково (пункт 1.3.).

Позика надається в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Позичальника та вважається наданою з моменту списання грошових коштів з розрахункового рахунку Позикодавця (пункти 3.2., 3.3.).

Термін позики визначається з моменту підписання Договору і діє до 22.05.2019, вказана дата вважається остаточною датою повернення позики (пункти 4.1., 4.2.).

При настанні вказаної дати Позичальник зобов`язується протягом одного календарного дня повернути Позикодавцю у безготівкому порядку позику у повному обсязі (пункти 5.1., 5.2.).

Способом забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Договором є неустойка у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (пункти 6.1., 6.2.).

Договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункту 8.2.).

Договір підписано директорами товариств та скріплено печатками.

Згідно виписки Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Південний" по рахунку ТОВ "Агроконтракт 2011" грошові кошти в сумі 2 000 000,00 грн перераховано на рахунок ТОВ "Агроконтракт 2011" з рахунку ТОВ "Зоря" згідно платіжного доручення № 14 від 22.01.2019 (а.с. 95-112).

08.02.2019 між СТОВ "Хлібороб" (Позикодавець) та ТОВ "Агроконтракт 2011" (Позичальник) укладено договір позики № 08/20, за умовами якого Позикодавець передає на умовах позики у власність Позичальника грошові кошти в розмірі 3 050 000,00 грн, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (а.с. 22).

Згідно договору, позика надається безвідсотково (пункт 1.3.).

Позика надається в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Позичальника та вважається наданою з моменту списання грошових коштів з розрахункового рахунку Позикодавця (пункти 3.2., 3.3.).

Термін позики визначається з моменту підписання Договору і діє до 14.02.2019, вказана дата вважається остаточною датою повернення позики (пункти 4.1., 4.2.).

При настанні вказаної дати Позичальник зобов`язується протягом одного календарного дня повернути Позикодавцю у безготівкову порядку позику у повному обсязі (пункти 5.1., 5.2.).

Способом забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Договором є неустойка у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (пункти 6.1., 6.2.).

Договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункту 8.2.).

Договір підписано директорами товариств та скріплено печатками.

Згідно виписки Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Південний" по рахунку ТОВ "Агроконтракт 2011" грошові кошти в сумі 3 050 000,00 грн перераховано на рахунок ТОВ "Агроконтракт 2011" з рахунку СТОВ "Хлібороб" згідно платіжного доручення № 142 від 08.02.2019 (а.с. 95-112).

23.01.2019 між ТОВ "Агротехнологія" (Позикодавець) та ТОВ "Агроконтракт 2011" (Позичальник) укладено договір позики № 23/01, за умовами якого Позикодавець передає на умовах позики у власність Позичальника грошові кошти в розмірі 3 700 000,00 грн, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (а.с. 21).

Згідно договору позики, позика надається безвідсотково (пункт 1.3.).

Позика надається з моменту підписання сторонами Договору по мірі необхідності в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Позичальника та вважається наданою з моменту списання грошових коштів з розрахункового рахунку Позикодавця (пункти 3.1-3.3.).

Термін позики визначається з моменту підписання Договору і діє до 23.05.2019, вказана дата вважається остаточною датою повернення позики (пункти 4.1., 4.2.).

При настанні вказаної дати Позичальник зобов`язується протягом одного календарного дня повернути Позикодавцю у безготівковому порядку позику у повному обсязі (пункти 5.1., 5.2.).

Способом забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Договором є неустойка у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (пункти 6.1., 6.2.).

Договір позики діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункту 8.2.).

Договір позики підписано директорами товариств та скріплено печатками.

Згідно виписки Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Південний" по рахунку ТОВ "Агроконтракт 2011" грошові кошти в сумі 3 000 000,00 грн перераховано на рахунок ТОВ "Агроконтракт 2011" з рахунку ТОВ "Агротехнологія" згідно платіжного доручення № 35 від 23.01.2019 в сумі 3 000 000,00 грн та згідно платіжного доручення №171 від 01.02.2019 в сумі 700 000,00 грн (а.с. 95-112).

17.12.2018 між ТОВ "Агротехнологія" (Продавець) та ТОВ "Агроконтракт 2011" (Покупець) укладено договір поставки № 17/12, відповідно до умов якого Продавець зобов`язався продати, а Покупець прийняти та оплатити кукурудзу фуражну (Товар) на умовах "Франко-склад" (а.с. 24).

Згідно договору поставки, кількість Товару - 640,00 +/- 5% за ціною 4 800,00 грн за одну тонну, загальною вартістю 3 072 000,00 грн (пункти 2.1.-2.3.).

Продавець зобов`язується поставити Товар на умовах: зерносклад ТОВ "Долинський комбікормовий завод" м. Долинська, вул. Чумацький шлях, буд. 1 (пункт 5.1.).

Продавець поставляє Товар, який знаходиться на зерноскладі ТОВ "Долинський комбікормовий завод" за адресою: м. Долинська, вул. Чумацький шлях, буд. 1, Кіровоградська область в строк з 17 по 28 грудня 2018 року (пункти 5.2., 5.3.).

Поставка Товару здійснюється шляхом оформлення від Постачальника на Покупця акту приймання-передачі на зерно, встановленої форми, та видаткових накладних (пункт 4.2.).

Товар вважається переданим Продавцем і прийнятим Покупцем: за кількістю - відповідно до ваги, зазначеної у видаткових накладних, оформлених на ім`я Покупця; за якістю - відповідно до картки аналізу зерна, наданої лабораторією Зерноскладу на Товар, вказаний у актів приймання-передачі; за місцезнаходженням - відповідно до тристороннього акту приймання-передачі, що складається між представниками Покупця, Продавця та Зерноскладу (пункт 5.4.).

Оплата Товару здійснюється Покупцем у безготівковій формі після підписання Договору поставки шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Продавця відповідно до наданого рахунку-фактури, але не пізніше 31.03.2019 (пункт 4.1.).

Договір поставки набирає чинності з моменту підписання його уповноваженими особами та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань (пункт 8.1.).

Договір поставки підписано директорами товариств та скріплено печатками.

Згідно доданих до заяви з грошовими вимогами доказів, 21.12.2018 між ТОВ "Агротехнологія", ТОВ "Агроконтракт 2011" та ТОВ "Долинський комбікормовий завод" складено Акт прийманя-передачі кукурудзи за договором поставки № 17/12 від 17.12.2018 на умовах поставки - франко-склад м. Долинська, вул. Чумацький шлях, буд. № 1 (том 1 справи про банкрутство а.с. 88)

21.12.2018 між ТОВ "Агротехнологія" та ТОВ "Агроконтракт 2011" оформлено накладну № 32 на відпуск та прийняття кукурудзи в кількості 642,380 тонн на загальну суму 3 083 424,00 грн (том 1 справи про банкрутство а.с. 260).

Відповідно до платіжного доручення № 1276 від 23.01.2019 ТОВ "Агроконтракт 2011" перераховано на рахунок ТОВ "Агротехнологія" грошові кошти в сумі 892 000,00 грн, з призначенням платежу: "За кукурудзу згідно договору № 17/12 від 17.12.2018" (том 1 справи про банкрутство а.с. 261).

08.04.2019 між ТОВ "Агротехнологія" та ТОВ "Агроконтракт 2011" підписано акт звірки взаєморозрахунків, за яким фіксується заборгованість ТОВ "Агроконтракт 2011" перед ТОВ "Агротехнологія" в загальному розмірі 5 891 424,00 грн по зазначеним вище документам (том 1 справи про банкрутство а.с. 262).

07.02.2019 між ПП "Грант" (Продавець) та ТОВ "Агроконтракт 2011" (Покупець) укладено договір поставки № 174, відповідно до якого Продавець зобов`язався поставити і передати у власність Покупця, а Покупець - прийняти та оплатити соняшник врожаю 2018 року (Товар) на умовах "Франко-склад" (а.с. 25).

Згідно договору поставки, кількість Товару - 104,180 +/- 5% за ціною 8 500,00 грн за одну тонну, загальною вартістю 885 530,00 +/-15% грн без ПДВ (пункти 2.1., 2.5., 2.6.).

Продавець зобов`язується поставити Товар у строк з 07.02.2019 по 12.02.2019 та передати його покупцю на умовах "EXF (франко-склад)" згідно Інкотермс в редакції 2010 року, зерновий склад ТОВ "Долинський комбікормовий завод" (пункти 3.1., 3.2.).

Товар вважається переданим Продавцем і прийнятим Покупцем після підписання видаткової накладної та акту приймання-передачі сторонами на кожну партію товару (пункт 3.6.).

Оплата за Товар здійснюється Покупцем на поточний рахунок Продавця в розмірі:

80% - протягом п`яти банківських днів за днем після приймання Товару, а також отримання зазначених в пункті 4.1. Договору документів;

20% - протягом п`яти банківських днів за днем після отримання документів, зазначених в пункті 4.2. Договору.

Договір поставки набирає чинності з дати його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором (пункт 6.1.).

Договір поставки № 174 від 07.02.2019 підписано керівниками (директорами) сторін та скріплено печатками.

Згідно наданих до заяви з грошовими вимогами доказів, 07.02.2019 між ПП "Грант", ТОВ "Агроконтракт 2011" та ТОВ "Долинський комбікормовий завод" складено Акт № 342 до Договору поставки № 174 від 07.02.2019 (том 1 справи про банкрутство а.с. 214), за змістом якого сторони підтверджують факт передачі права власності на зерно соняшника в кількості 104,180 тонн, яке знаходиться на зберіганні ТОВ "Долинський комбікормовий завод", від ПП "Грант" у власність ТОВ "Агроконтракт 2011" з показниками якості, вказаними у складській квитанції АЧ № 8655624(23164) від 07.02.2018 (пункти 1, 2 Акта).

07.02.2019 ТОВ "Агроконтракт 2011" вписано довіреність № 237 на отримання товару (том 1 справи про банкрутство а.с. 215).

07.02.2019 між ПП "Грант" та ТОВ "Агроконтракт 2011" оформлено накладну № 1 на відпуск та прийняття соняшника в кількості 104,18 тонн на загальну суму 1 062 636,00 грн з ПДВ (том 1 справи про банкрутство (а.с. 212).

07.02.2019 ПП "Грант" виписано рахунок-фактуру № 1 на оплату ТОВ "Агроконтракт 2011" вартості соняшника в кількості 104,18 тон в сумі 1 062 636,00 грн з ПДВ (том 1 справи про банкрутство а.с. 211).

Відповідно до платіжного доручення № 1364 від 20.02.2019 ТОВ "Агроконтракт 2011" перераховано на рахунок ПП "Грант" грошові кошти в сумі 211 636,00 грн, з призначенням платежу: "За соняшник згідно договору № 174 від 07.02.2019" (том 1 справи про банкрутство а.с. 219).

Між ПП "Грант" і ТОВ "Агроконтракт 2011" підписано Акти звірки взаєморозрахунків, за якими фіксується заборгованість ТОВ "Агроконтракт 2011" перед ПП "грант" в розмірі 5 851 000,00 грн (том 1 справи про банкрутство а.с. 216-218).

Норми права, застосовані судом, та мотивована оцінка доводів учасників справи і поданих доказів.

Господарський кодекс України передбачає, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ст. ст. 173, 174)..

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (частина 7 ст. 179).

Статтею 1046 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За вимогами ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно загальних положень Цивільного кодексу України про купівлю-продаж, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. ст. 662, 663).

За правилами частини 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

За правилами ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у статті 203 Цивільного кодексу України.

За приписами ст.42 Кодексу України з процедур банкрутства правочини, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, якщо вони завдали збитків боржнику або кредиторам, з таких підстав: боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку; боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна; боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник уклав договір із заінтересованою особою; боржник уклав договір дарування.

У разі визнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених частиною першою або другою цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути до складу ліквідаційної маси майно, яке він отримав від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

За результатами розгляду заяви арбітражного керуючого або кредитора про визнання недійсним правочину боржника господарський суд постановляє ухвалу.

Посилаючись на наведену норму, арбітражний керуючий, розпорядник майна Оберемко Р.А. наводить наступні підстави для визнання недійсними оспорюваних договорів згідно ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме:

боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим (абзац третій частини першої);

боржник взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони (абзац другий частини другої);

боржник уклав договір із заінтересованою особою (абзац третій частини другої).

Арбітражним керуючим вказано на наявність ознак фраудаторних правочинів у спірних правовідносинах позики.

Верховний Суд у постанові від 14.07.2020 у справі № 754/2450/18 зазначив, що фраудаторні правочини (правочини, що вчинені боржником на шкоду кредиторам) в законодавстві України регулюються в певних сферах, зокрема: у банкрутстві; при неплатоспроможності банків; у виконавчому провадженні.

При цьому, наведено низку правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах у постановах від 17.07.2019 у справі № 299/396/17, від 24.07.2019 у справі № 405/1820/17, в яких зазначається, що будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину. При цьому та обставина, що правочин із третьою особою, за яким боржник відчужив майно, реально виконаний, не виключає тієї обставини, що він направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника та, відповідно, може бути визнаний недійсним на підставі загальних засад цивільного законодавства.

У постанові від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц Великою Палатою Верховного Суду зроблено висновок, що цивільно-правовий договір (в тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (в тому числі, вироку) про стягнення коштів, що набрало законної сили. Боржник (дарувальник), проти якого ухвалено вирок про стягнення коштів та відкрито виконавче провадження, та його сини (обдаровувані), які укладають договір дарування, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, оскільки укладається договір дарування, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом. Як наслідок, не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України).

Частиною 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України визначено принцип диспозитивності у господарському судочинстві, суть якого полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною п`ятою статті 75 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом

Європейський суд з прав людини, рішення якого відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права в Україні, неодноразово вказував, зокрема і у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13), що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" заява № 52854/99).

Європейським судом з прав людини в рішенні у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України", з посиланням на справу "Брумареску проти Румунії" (параграф 61), зазначено, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Суд зазначає, що в межах справи про банкрутство ТОВ "Агроконтракт 2011" розглядались позовні заяви арбітражного керуючого, розпорядника майна Оберемка Р.А. в інтересах ТОВ "Агроконтракт 2011" з вимогами до СТОВ "Хлібороб", ТОВ "Агротехнологія", ТОВ "Зоря" і ПП "Грант" про визнання недійсними договорів позики та поставки, які оспорюються згідно заяви, поданій в порядку ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

За результатами розгляду вказаних позовних заяв господарським судом, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, постановлено рішення суду про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Вказані рішення суду в апеляційному порядку оскаржені не були та є такими, що набрали законної сили на дату подання арбітражним керуючим заяви згідно ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

Як слідує зі змісту позовних заяв про визнання недійсними договорів позики, а саме: договору № 23/01 від 23.01.2019, укладеного з ТОВ "Агротехнологія"; № 08/02 від 08.02.2019, кладеного з СТОВ "Хлібороб", та №22/01/19 від 22.01.2019, укладеного з ТОВ "Зоря", підставами позову було зазначено як норми Цивільного кодексу України, так і положення ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

В позовних заявах вказано, що укладення зазначених договорів позики мало наслідком невиконання боржником грошових зобов`язань перед іншими кредиторами, викладено посилання на ст. 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" з відповідним аналізом чистих активів боржника станом на 31.12.2018 та загальної суми зобов`язань за оспорюваними договорами позики.

Окрім того, щодо договорів позики № 22/01/19 від 22.01.2019 та № 08/02 від 08.02.2019, позовні вимоги обґрунтовані також посиланням на абзац третій частини другої ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства (боржник уклав договір із заінтересованою особою).

Необхідність поєднання в одній позовній заяві підстав для визнання недійсними договорів, як положень цивільного законодавства, так і спеціальних норм згідно ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства пояснювалось тим, що процедура банкрутства не обмежує та не розділяє зазначених прав арбітражного керуючого, вказано на принци процесуальної економії часу.

Рішеннями суду від 17.12.2020 про визнання недійсним договорів позики № 22/01/19 від 22.01.2019, № 08/02 від 08.02.2019, № 23/01 від 23.01.2019, які набрали законної сили 14.01.2021, судом встановлено, зокрема наступні обставини: оспорювані договори позики є фактично укладеними, грошові кошти за такими договорами фактично надано ТОВ "Агроконтракт 2011"; ознаки фіктивності договорів позики та порушень вимог ст. 44 закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" за поданими у справу доказами не встановлено; підстави, передбачені абзацом 3 частини 1 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, для визнання недійсними договорів позики не доведено; підстави вважати укладеним договори позики № 22/01/19 від 22.01.2019 та № 08/02 від 08.02.2019 із заінтересованими особами не доведено.

Висновок суду щодо не доведення підстав для визнання недійсними договорів позики за абзацом 3 частини 1 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства та абзацом 3 частини 1 ст. 42 вказаного Кодексу, мотивовано зокрема, наступним:

- "Матеріалами справи не доведено, що зобов`язання за оспорюваними договорами позики призвело до неплатоспроможності ТОВ "Агроконтракт 2011" або призвело до неможливості повного чи часткового виконання зобов`язання перед іншими кредиторами. Наявні на час розгляду матеріали справи не доводять неможливість виконання ТОВ "Агроконтракт 2011" зобов`язань перед іншими кредиторами саме внаслідок виникнення зобов`язання за оспорюваним Договором позики. Будь-який аналіз активів та пасивів Боржника відсутній.".

- "З матеріалів справи слідує, що керівниками ТОВ "Агроконтракт 2011", ТОВ "Зоря", СТОВ "Хлібороб" і ТОВ "Агротехнологія", а також особами, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у т.ч. підписувати договори, є різні фізичні особи. У справі відсутні будь-які докази на підтвердження погодження договорів позики з гр. ОСОБА_1 чи інший вплив зазначеної особи на укладення відповідних договорів. Гр. ОСОБА_1 не являється засновником, кінцевим бенефіціарним власником чи будь-якою посадовою особою ТОВ "Агроконтракт 2011".".

Окрім того, застосовано висновок Верховного Суду, викладений в пункті 39 постанови від 12.11.2020 у справі № 911/956/17, згідно якого зазначено наступне: "Як вбачається з Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, ним не передбачено надання зворотної дії в часі положенням статті 42 цього Кодексу, як і будь-яким іншим положенням Кодексу. З огляду на таке, до договорів, які укладені до моменту набрання чинності КУзПБ застосовуються загальні чи спеціальні норми матеріального права, які визначають підстави недійсності цих договорів та існували на момент укладення договору (вчинення правочину).".

Суд зазначає, що під час подання 16.01.2021 заяви про визнання недійсними правочинів боржника згідно ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражним керуючим не подано будь-яких нових доказів на підтвердження наведених ним обставин.

Аналіз документів заяви арбітражного керуючого від 16.01.2021 і матеріалів позовних заяв, про які зазначено вище та за результатами розгляду яких постановлено рішення суду, за висновком суду свідчить про намагання одним і тим же заявником (арбітражним керуючим) у зазначеній вище частині оспорення договорів домогтись постановлення нового судового рішення по питанням, які вже вирішено судом.

Суд констатує, що обставини, які встановлено рішеннями суду від 17.12.2020 про визнання недійсним договорів позики № 22/01/19 від 22.01.2019, № 08/02 від 08.02.2019, № 23/01 від 23.01.2019, є доведеними у відповідній частині під час розгляду заяви арбітражного керуючого, розпорядника майна Оберемко Р.А. про визнання недійсними правочинів боржника.

Щодо ознак фраудаторного правочину, про що вказує арбітражний керуючий в заяві, суд зазначає, що за оспорюваними договорами позики не відбувалось відчуження майна боржника, тоді як у справах, на які посилається арбітражний керуючий, мало місце фактичне відчуження майна за договорами.

Обставини звернення кредиторів із заявами про грошові вимоги, які ґрунтуються на укладених договорах позики, не є достатнім для кваліфікації ознак фраудаторного правочину.

Як слідує з виписки по рахунку ТОВ "Агроконтракт 2011", наданої до справи Публічним акціонерним товариством "Акціонерний банк "Південний", ТОВ "Агроконтракт 2011" проводились розрахунки з іншими юридичними особами, у тому числі, по сплаті обов`язкових платежів, повернення кредитних коштів тощо. Надана виписка по банківському рахунку свідчить, що ТОВ "Агроконтракт 2011" мало й інші грошові зобов`язання, які виконувались боржником шляхом перерахування грошових коштів.

За вказаних обставин матеріалами справи не спростовано ймовірність використання коштів, отриманих в позику за оспорюваними договорами позики, у тому чисді для виконання інших грошових зобов`язань ТОВ "Агроконтракт 2011".

Висновок арбітражного керуючого, який наведено в поясненнях, що подано до суду 18.03.2021, стосовно того, що грошові кошти, які отримано в позику за оспорюваними договорами позики, повертались "технічним кредиторам" СТОВ "Хлібороб", ТОВ "Зоря", ТОВ "Агротехнологія" та знов під виглядом договорів позики зараховувались на рахунки боржника, відхиляється судом як такий, що необґрунтований та недоведений.

Такий висновок зроблено вибірково з усіх контрагентів боржника та без проведення повного аналізу щодо зобов`язань боржника і руху коштів за відповідний період. Як вже зазначено, згідно банківської виписки ТОВ "Агроконтракт 2011" в період після отримання сум позики проводило розрахунки з різними юридичними особами, включаючи бюджетні установи і банки. Окрім того, такий висновок зроблено без дослідження договорів, укладених із зазначеними в поясненнях підприємствами. Слід також враховувати презумпцію правомірності правочину, встановлену ст. 204 Цивільного кодексу України.

З підстав наведеного суд дійшов висновку про не доведення обставин того, що оспорювані договори позики укладались з метою ухилення від виконання зобов`язань перед іншими кредиторами у справі про банкрутство. Ознак фраудаторного правочину за оспорюваними договорами позики суд не встановив.

Також не є доведеними, що за оспорюваними договорами позики боржник взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони (абзац другий частини 2 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства).

Як встановлено матеріалами справи та рішеннями суду від 17.12.2020, СТОВ "Хлібороб", ТОВ "Зоря", ТОВ "Агротехнологія" фактично перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ "Агроконтракт 2011" суми позики за оспорюваними договорами позики. Висновок арбітражного керуючого про повернення коштів "технічним кредиторам" спростовано вище.

Як вже зазначено, стосовно договорів позики № 22/01/19 від 22.01.2019, № 08/02 від 08.02.2019 судом під час розгляду позовних заявах арбітражного керуючого, розпорядника майна Оберемко Р.А. досліджувались обставини на наявність підстав, у тому числі, згідно абзацу третього частини 2 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства (укладення договору із заінтересованою особою).

Щодо договору позики № 23/01 від 23.01.2019, укладеного з ТОВ "Агротехнологія" , суд зазначає, що арбітражним керуючим в заяві не наведено яких саме осіб він вважає заінтересованими в розумінні Кодексу України з процедур банкрутства за вказаним договором.

Поряд з цим, за висновком суду, викладеним в рішеннях від 17.12.2020, наведено наступне:

"Згідно витягів на юридичних осіб ТОВ "Зоря" (), СТОВ "Хлібороб" (), ТОВ "Агротехнологія" (), гр. ОСОБА_1 є: засновником і кінцевим бенефіціарним власником ТОВ "Агротехнологія"; кінцевим бенефіціарним власником ТОВ "Зоря"; одним із засновників СТОВ "Хлібороб".

Однак, яке відношення особа ОСОБА_1 має до Боржника ТОВ "Агроконтракт 2011" чи до посадових осіб або засновників Боржника арбітражним керуючим не доведено. Вказана особа не підпадає під чіткий перелік осіб, які наведено в ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, тоді як інші підстави, які б давали обґрунтовані підстави вважати таку особу заінтересованою стосовно Боржника, зокрема зв`язок гр. ОСОБА_1 з чоловіком колишнього директора Боржника, про що повідомляє арбітражний керуючий, не підтверджено. До матеріалів справи не надано жодних доказів на підтвердження вказаного, а сам факт укладення Боржником декількох договорів позики з різними юридичними особами, в яких співпадає чи то засновник, чи то кінцевий бенефіціарний власник, не є достатнім та беззаперечним свідченням того, що Договір укладено із заінтересованою особою.

За загальним правилом юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів (ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України).

Статтею 28 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено, що органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган.

З матеріалів справи слідує, що керівниками ТОВ "Агроконтракт 2011", ТОВ "Зоря", СТОВ "Хлібороб" і ТОВ "Агротехнологія", а також особами, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у т.ч. підписувати договори, є різні фізичні особи. У справі відсутні будь-які докази на підтвердження погодження договорів позики з гр. ОСОБА_1 чи інший вплив зазначеної особи на укладення відповідних договорів. Гр. ОСОБА_1 не являється засновником, кінцевим бенефіціарним власником чи будь-якою посадовою особою ТОВ "Агроконтракт 2011".".

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що арбітражним керуючим не доведено обставин укладення договору позики № 23/01 від 23.01.2019 із заінтересованою особою.

Окрім того, суд в даному випадку також застосовує висновок Верховного Суду, який викладено в постанові від 12.11.2020 у справі № 911/956/17 щодо застосування положень ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, про який вже зазначено вище.

З підставив викладеного в сукупності, суд дійшов висновку про не доведення арбітражним керуючим, розпорядником майна Оберемко Р.А. підстав для визнання недійсними договорів позики згідно заяви від 16.01.2021 про визнання недійсними правочинів боржника.

Щодо вимог про визнання недійсними договорів поставки, укладених ТОВ "Агроконтратк 2011" з ТОВ "Агроконтракт 2011" №17/12 від 17.12.2018 та з ПП "Грант" №174 від 07.02.2019, суд зазначає наступне.

Згідно рішення господарського суду від 17.12.2020 за позовною заявою арбітражного керуючого, розпорядника майна Оберемко Р.А. в інтересах ТОВ "Агроконтракт 2011" до ТОВ "Агротехнологія" про визнання недійсними договорів встановлено підтвердження обставин поставки товару за договором поставки № 17/12 від 17.12.2018, що виключило підстави для кваліфікації такого договору, як фіктивного, згідно поданого позову.

При розгляді позовної заяви судом в межах заявлених підстав позову постановлено рішення суду, згідно якого визнано недоведеними обставини для визнання договору поставки № 17/12 від 17.12.2018 недійсним відповідно до абзацу 3 частини 1 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства (боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим).

Вказаним рішення суду від 17.12.2020 відмовлено у задоволенні позову повністю.

Згідно рішення господарського суду від 28.12.2020 за позовною заявою арбітражного керуючого, розпорядника майна Оберемко Р.А. в інтересах ТОВ "Агроконтракт 2011" до ПП "Грант" відмовлено у задоволенні позову про визнання недійсним договору поставки № 174 від 07.02.2019 з підстав не доведення ознак фіктивності такого договору та не доведення порушень вимог ст. ст. 45, 46 Закону України "Про товариства з обмеженою і додатковою відповідальністю".

Згідно вказаного рішення суду зазначено, що видаткова накладна № 1 від 07.02.2019 та Акт № 342 від 07.02.2019, відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а відтак, за висновком суду, засвідчують здійснення господарської операції з постачання товару.

Рішення суду від 28.12.2020 набрало законної сили 27.01.2021.

Отже, враховуючи набрання законної сили рішеннями суду, постановленим в межах справи про банкрутство ТОВ "Агроконтракт 2011" від 17.12.2020 та від 28.12.2020, відсутні жодні підстави для не врахування при розгляді заяви арбітражного керуючого висновків та обставин, що встановлені у зазначених судових рішеннях.

При наявності встановлених в рішенні суду обставин поставки товару за оспорюваними договорами поставки, відсутні підстави для висновку, що недійсності договору згідно абзацу 3 частини 1 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства за наведених арбітражним керуючим в заяві обставин, які ґрунтуються на відсутності доказів поставки та щодо укладення договору поставки з компанією, пов`язаною з іншими кредиторами.

Висновок арбітражного керуючого щодо наявності підстав для визнання недійсними договорів поставки відповідно до абзацу 3 частини 1 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства мотивовано на обставинах наявності кримінальних проваджень та результатами проведених слідчих дій.

Поряд з цим, у частині 1 ст. 62 Конституції закріплено принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Отже, за відсутності обвинувального вироку суду відсутні підстави вважати, що відповідні дії були вчинені.

За вказаних обставин, наявність кримінальних проваджень та обставини, які фіксуються під час вчинення слідчих дій не являються належними і допустимими доказами, що можуть підтверджувати наявність підстав недійсності договору згідно ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

У відповідності до вищевикладеного, суд відповідно до поданої арбітражним керуючим, розпорядником майна Оберемок Р.А. заяви від 16.01.2021 про визнання недійсними правочинів боржника не встановив правових підстав для визнання недійсними оспорюваних договорів за наведеним в заяві обґрунтуванням.

З підстав викладеного, суд відмовляє у задоволенні заяви повністю.

Судовий збір, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на заявника.

Керуючись ст. 2, 42 Кодексу України з процедур банкрутства та ст. ст. 73, 74, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви арбітражного керуючого, розпорядника майна Оберемко Романа Анатолійовича від 16.01.2021 про визнання недійсними правочинів боржника, а саме: договору позики, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротехнологія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроконтракт 2011" №23/01 від 23.01.2019; договору позики, укладеного між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроконтракт 2011" № 08/02 від 08.02.2019; договору позики, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Зоря" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроконтракт 2011" №22/01/19 від 22.01.2019; договору поставки, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротехнологія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроконтракт 2011" №17/12 від 17.12.2018; договору поставки, укладеного між Приватним підприємством "Грант" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроконтракт 2011" №174 від 07.02.2019, відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства

Примірник ухвали направити боржнику, розпоряднику майна - арбітражному керуючому Оберемко Р.А. (03056, м. Київ, вул. Політехнічна, 31-б, к. 35 та електронною поштою: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" (04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, буд. 8 та електронною поштою: ), Головному управлінню ДПС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55 та електронною поштою: ), Приватному підприємству "Грант" (28227, Кіровоградська область, Новгородківський район, с. Куцівка, вул. Привокзальна та електронною поштою: ), Товариству з обмеженою відповідальністю "Зоря" (електронною поштою: ); Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" (електронною поштою: ), Товариству з обмеженою відповідальністю "Агротехнологія" (електронною поштою: ).

Повний текст ухвали складено та підписано 24.03.2021.

Суддя В.В.Тимошевська