РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.03.2021Справа № 903/653/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Старт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо"

про стягнення 476 083,91 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Старт" звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо" 476 083,91 грн., з яких: 440 487,80 грн. простроченої заборгованості за реалізовані товари, 5 393,91 грн. 3% річних та 30 202,20 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем зобов`язань згідно з договором поставки №200819-01/1г від 20.08.2019 щодо повної оплати отриманого та реалізованого товару.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 11.09.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Старт" передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Старт" залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.2020 повернуто позовну заяву Товариству з обмеженою відповідальністю "Старт" та додані до неї документи заявнику.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Старт" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.10.2020 у справі №903/653/20 задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.10.2020 у справі № 903/653/20 скасовано.

19.01.2021 до Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи № 903/653/20.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 19.01.2021 № 05-23/128/21 призначено повторний автоматичний розподіл справи №903/653/20 у зв`язку з відпусткою судді Гулевець О.В., за результатами якого справу передано для розгляду судді Грєховій О.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 25.01.2021 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та отримана представником відповідача - 02.02.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 229.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Зважаючи на те, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальним правом, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України та частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Старт» (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гіппо» (далі - покупець, відповідач) укладено Договір поставки № 200819-01/1г (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується передавати товар у власність покупця у відповідності до замовлень покупця, а покупець зобов`язується приймати його та проводити оплату за товар на умовах даного Договору.

Поставка товару здійснюється на підставі накладної (их) згідно замовлення покупця, яка (і) є невід`ємною частиною Договору (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 1.3 Договору загальна вартість даного договору становить суму всіх накладних на відпуск товару, виписаних протягом терміну дії даного Договору.

Згідно з п. 3.1 Договору асортимент та кількість товару погоджуються сторонами в замовленні і зазначаються в накладних у відповідності до погодженого сторонами замовлення. Постачальник зобов`язується дотримуватися відповідності позицій товару у накладній позиціями у замовленні. Кожне замовлення повинно бути оформлено окремою накладною. Не допускається об`єднання декількох замовлень в одну накладну та оформлення декількох накладних по одному замовленню.

У відповідності до п. 4.1 Договору постачальник зобов`язується здійснити доставку на умовах визначених нижче і передати товар покупцю протягом п`яти календарних днів з моменту погодження замовлення та/або у відповідності підписаного сторонами графіку, домовленостей та замовлення, якщо інший строк не вказаний в погодженому замовленні покупця. Сторони погодили, що місце доставки товару - рампа логістичного центру або торгівельного закладу покупця. Поставка за цим Договором можлива на умовах:

- DDP (Інкотермс 2010) логістичний центр покупця, м. Луцьк, вул. Клима Савура, 21А або м. Луцьк, вул. Вахтангова, 10;

- DDP (Інкотермс 2010) торгівельний заклад покупця (адреса конкретного торгівельного закладу визначається в замовленні на постачання).

Пунктом 4.3 Договору узгоджено, що передача товару постачальником і його приймання покупцем по назві, асортименту, кількості і ціні здійснюється на підставі відповідної накладної і тільки у відповідності із замовленням покупця.

За умовами п. 5.4 Договору оплата за поставлений товар ТМ «Старт» (сири), сум у розмірах, понад ліміт встановлений п. 5.5 даного Договору здійснюється покупцем в українській національній валюті - гривні в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника кожні сорок п`ять календарних днів з дати поставки товару.

Пунктом 7.2.2 Договору узгоджено, що покупець зобов`язаний оплатити товар в розмірах і терміни, установлені даним Договором.

Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2019, але в будь-якому випадку до моменту його остаточного виконання. Дія Договору продовжується на один рік, якщо жодна із сторін не заявить письмово про його розірвання не пізніше, ніж на 5 днів до закінчення дії Договору (п. 9.1 Договору).

На виконання умов Договору, ТОВ «Старт» поставлено, а ТОВ «Гіппо» прийнято товар без заперечень та зауважень згідно товарно-транспортних накладних № ВР-0000194 від 06.09.2019 на суму 95 532,39 грн., № ВР-0000209 від 20.09.2019 на суму 64 040,94 грн., № ВР-0000228 від 04.10.2019 на суму 41 710,54 грн., № ВР-0000246 від 18.10.2019 на суму 37 301,78 грн., № ВР-0000259 від 01.11.2019 на суму 40 401,15 грн., № ВР-0000276 від 15.11.2019 на суму 36 698,86 грн., № ВР-0000286 від 29.11.2019 на суму 40 614,35 грн., № ВР-0000301 від 13.12.2019 на суму 41 628,26 грн., № ВР-0000314 від 26.12.2019 на суму 150 976,65 грн., № ВР-0000002 від 09.01.2020 на суму 44 982,62 грн., № ВР-0000014 від 23.01.2020 на суму 60 100,99 грн., № ВР-0000030 від 07.02.2020 на суму 65 807,20 грн., № ВР-000045 від 21.02.2020 на суму 55 115,05 грн., № ВР-0000067 від 19.03.2020 на суму 73 800,70 грн., № ВР-0000056 від 05.03.2020 на суму 58 709,16 грн., № ВР-0000078 від 02.04.2020 на суму 46 308,66 грн., № ВР-000024 від 16.04.2020 на суму 79 373,78 грн., № ВР-000038 від 01.05.2020 на суму 56 811,10 грн., № ВР-000124 від 14.05.2020 на суму 19 970,36 грн., № ВР-000138 від 28.05.2020 на суму 20 109,53 грн., № ВР-000150 від 11.06.2020 на суму 32 141,37 грн., № ВР-000161 від 25.06.2020 на суму 39 280,86 грн., № ВР-000172 від 09.07.2020 на суму 31 701,87 грн., № ВР-000186 від 23.07.2020 на суму 28 900,50 грн., № ВР-000199 від 06.08.2020 на суму 11 450,97 грн.

Позивач зазначає, що відповідач, у порушення взятих на себе зобов`язань за Договором, оплату отриманого товару у повному обсязі не здійснив, у зв`язку з чим у ТОВ «Гіппо» виникла заборгованість перед позивачем в сумі 440 487,80 грн.

Також у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 30 202,20 грн. та 3% річних в розмірі 5 393,91 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Укладений сторонами договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як встановлено судом, на виконання умов Договору, ТОВ «Старт» поставлено, а ТОВ «Гіппо» прийнято товар без заперечень та зауважень згідно товарно-транспортних накладних № ВР-0000194 від 06.09.2019 на суму 95 532,39 грн., № ВР-0000209 від 20.09.2019 на суму 64 040,94 грн., № ВР-0000228 від 04.10.2019 на суму 41 710,54 грн., № ВР-0000246 від 18.10.2019 на суму 37 301,78 грн., № ВР-0000259 від 01.11.2019 на суму 40 401,15 грн., № ВР-0000276 від 15.11.2019 на суму 36 698,86 грн., № ВР-0000286 від 29.11.2019 на суму 40 614,35 грн., № ВР-0000301 від 13.12.2019 на суму 41 628,26 грн., № ВР-0000314 від 26.12.2019 на суму 150 976,65 грн., № ВР-0000002 від 09.01.2020 на суму 44 982,62 грн., № ВР-0000014 від 23.01.2020 на суму 60 100,99 грн., № ВР-0000030 від 07.02.2020 на суму 65 807,20 грн., № ВР-000045 від 21.02.2020 на суму 55 115,05 грн., № ВР-0000067 від 19.03.2020 на суму 73 800,70 грн., № ВР-0000056 від 05.03.2020 на суму 58 709,16 грн., № ВР-0000078 від 02.04.2020 на суму 46 308,66 грн., № ВР-000024 від 16.04.2020 на суму 79 373,78 грн., № ВР-000038 від 01.05.2020 на суму 56 811,10 грн., № ВР-000124 від 14.05.2020 на суму 19 970,36 грн., № ВР-000138 від 28.05.2020 на суму 20 109,53 грн., № ВР-000150 від 11.06.2020 на суму 32 141,37 грн., № ВР-000161 від 25.06.2020 на суму 39 280,86 грн., № ВР-000172 від 09.07.2020 на суму 31 701,87 грн., № ВР-000186 від 23.07.2020 на суму 28 900,50 грн., № ВР-000199 від 06.08.2020 на суму 11 450,97 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

За умовами п. 5.4 Договору оплата за поставлений товар ТМ «Старт» (сири), сум у розмірах, понад ліміт встановлений п. 5.5 даного Договору здійснюється покупцем в українській національній валюті - гривні в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника кожні сорок п`ять календарних днів з дати поставки товару.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів на підтвердження оплати вартості поставленого товару у повному обсязі, в тому числі станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано.

Таким чином, відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за Договором, оплату отриманого товару у повному обсязі не здійснив, у зв`язку з чим, за відповідачем обліковується заборгованість за поставлений товар в розмірі 440 487,80 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати заборгованості за Договором не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 440 487,80 грн.

Також у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 30 202,20 грн. та 3% річних в розмірі 5 393,91 грн.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 216, 218 ГК України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій в порядку, передбаченому законодавством та договором.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Суд зазначає, що за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено пеню.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання (та одночасно вид відповідальності за неналежне виконання/невиконання зобов`язання) як пеня та механізм її нарахування встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України та частиною шостою статті 232 ГК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 8.2.1 Договору за порушення термінів розрахунків, передбачених п. 5.4 даного Договору, покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день протермінування.

Здійснивши перерахунок заявленого до стягнення розміру пені, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 30 202,20 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних за заявлений позивачем період, судом встановлено, що стягненню з відповідача підлягають 3% річних в розмірі 5 393,91 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо» (01042, м. Київ, провул. Новопечерський, 19/3, корп. 2, каб. 33; ідентифікаційний код: 32650231) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Старт» (46006, Тернопільська обл., місто Тернопіль, вул. Гайова, будинок 54; ідентифікаційний код: 30497693) заборгованість у розмірі 440 487 (чотириста сорок тисяч чотириста вісімдесят сім) грн. 80 коп., 3% річних у розмірі 5 393 (п`ять тисяч триста дев`яносто три) грн. 91 коп., пеню у розмірі 30 202 (тридцять тисяч двісті дві) грн. 20 коп., витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 7 141 (сім тисяч сто сорок одна) грн. 26 коп. та витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 256 та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено: 22.03.2021

Суддя О.А. Грєхова