СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2021 р. Справа № 917/1636/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя Шевель О.В.;

за участі секретаря судового засідання Крупи О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Полтава-Банк" (вх.№527П/2) на рішення господарського суду Полтавської області 21.12.2020 у справі №917/1636/20 (рішення ухвалено суддею Семчук О.С. у приміщенні господарського суду Полтавської області)

за позовом Акціонерного товариства "Полтава-Банк", м.Полтава,

до фізичної особи-підприємця Курилко Руслани Юріївни, м.Полтава,

про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

Акціонерне товариство "Полтава-Банк" звернулося з позовною заявою до господарського суду Полтавської області про стягнення з фізичної особи - підприємця Курилко Руслани Юріївни 34799,37 грн заборгованості по договору оренди приміщення від 01.02.2018, у тому числі: 18184,98 грн заборгованості по сплаті орендної плати, 9104,82 грн заборгованості по відшкодуванню комунальних послуг та 7509,57 грн пені.

Рішенням господарського суду Полтавської області 21.12.2020 у справі №917/1636/20 позов задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи - підприємця Курилко Руслани Юріївни на користь Акціонерного товариства «Полтава-Банк» 18184,98 грн заборгованості з орендної плати, 2634,97 грн пені, 1257,60 грн судового збору, в іншій частині позову відмовлено.

Господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, мотивував його тим, що розмір орендної плати та платіжні реквізити для її оплати встановлені сторонами безпосередньо в договорі, отже, сплату орендної плати відповідач повинен був здійснювати, незважаючи на наявність чи відсутність у нього рахунку позивача на сплату орендної плати. Обов`язок відповідача сплатити за користування майном виникає в силу закону (частина 1 ст.759, ст.762 Цивільного кодексу України) та не залежить від факту виставлення позивачем рахунку. Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем заявленої до стягнення орендної плати у розмірі 18184,98 грн, у зв`язку з чим господарський суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині. Щодо вимог позивача про відшкодування витрат на комунальні послуги та оренди землі господарський суд зазначив, що умовами договору не визначено конкретні суми, які підлягають відшкодуванню відповідачем щомісяця за комунальні послуги та оренду землі. Згідно з пунктами 5.3 - 5.5 договору оренди виконання зобов`язань по оплаті комунальних послуг здійснюється компенсаційним шляхом на підставі рахунків, виставлених орендодавцем. Ураховуючи, що розмір відшкодування комунальних послуг та оренди землі відповідач мав змогу дізнатися лише з виставлених позивачем рахунків, а докази надання чи вручення йому таких рахунків у матеріалах справи відсутні, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування оренди землі у розмірі 3015,39 грн та з відшкодування комунальних послуг на суму 6089,43 грн, оскільки такі вимоги є необґрунтованими. Також господарським судом встановлено, що позивачем правомірно нараховано пеню на прострочені зобов`язання зі сплати орендної плати, проте неправильно визначено періоди нарахування пені, після здійсненого перерахунку суми пені суд дійшов висновку про стягнення пені у розмірі 2634,97 грн.

Позивач з рішенням не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм чинного законодавства, просить рішення господарського суду Полтавської області від 21.12.2020 у справі №917/1636/20 скасувати у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення витрат за комунальні послуги та оренду землі у сумі 9104,82 грн, пені у сумі 4874,60 грн, та прийняти у цій частині нове рішення, яким стягнути з фізичної особи-підприємця Курилко Руслани Юріївни на користь Акціонерного товариства "Полтава-Банк" витрати за комунальні послуги та оренду землі у сумі 9104,82 грн та пені у сумі 4874,60 грн. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відшкодування витрат за комунальні послуги та оренду землі передбачено умовами договору оренди, тобто є зобов`язанням, яке беззаперечно має виконуватись орендарем так само, як і сплата орендної плати. На думку апелянта, не подання відповідачем відзиву на позовну заяву до суду та не надання відповідних доказів, що підтверджують такі заперечення, можна вважати як визнання заявлених позивачем позовних вимог. Апелянт вважає, що відшкодування орендарем витрат за комунальні послуги та оренду землі за інші періоди дії договору оренди підтверджується тим, що позивач не просить суд стягнути витрати за цей період. Також вважає, що пеня на невідшкодовану орендарем суму комунальних послуг та оренди землі також законно нарахована АТ «Полтава-Банк».

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 у складі колегії суддів: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І.В. поновлено Акціонерному товариству "Полтава-Банк" строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Полтавської області 21.12.2020 у справі №917/1636/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Полтава-Банк" (вх.№527П/2) на рішення господарського суду Полтаської області 21.12.2020 у справі №917/1636/20. Повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційної скарги на 22.03.2021 о 12:00 годині. Встановлено учасникам справи п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання учасникам справи. Встановлено учасникам справи строк до 11.03.2021 для подання письмових заяв, клопотань тощо. Витребувано у учасників справи оригінали документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи; витяги з Єдиного держреєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду апеляційної скарги.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2021 у зв`язку з хворобою судді Тарасової І.В. для розгляду апеляційної скарги визначено такий склад колегії суддів: Пуль О.А. - головуючий суддя, суддя Білоусова Я.О., суддя Шевель О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.03.2021 у задоволенні клопотання представника Акціонерного товариства "Полтава-Банк" Каспіра О.М. (вх.№3169) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №917/1636/20, яке відбудеться 22.03.2021 о 12:00 годині, відмовлено.

У судове засідання 22.03.2021 позивач та відповідач не з`явились, були повідомлені належним чином про час та місце судового засідання, копію ухвали суду від 22.02.2021 про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду позивач отримав 25.02.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.75), копія вказаної ухвали суду, направлена на адресу відповідача, повернулась до суду з позначкою АТ «Укрпошта» «адресат відсутній».

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України).

Ураховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду апеляційної скарги та вирішення даного спору, зважаючи на відсутність передбачених частиною 11 ст.270 Господарського процесуального кодексу України підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням вимог пункту 1 ст.273 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про закінчення апеляційного розгляду справи у даному судовому засіданні за відсутності учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Право власності АТ «Полтава-Банк» на нерухоме майно, частина якого передано позивачем у оренду відповідачу згідно з договором оренди від 01.02.2018, підтверджується витягом Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" про державну реєстрацію прав №36964654 від 25.12.2012 (а.с.34).

Також обставини щодо права власності АТ «Полтава-Банк» на нерухоме майно встановлені рішенням господарського суду Полтавської області від 25.09.2012 у справі №18/575/11, яке набрало законної сили 11.10.2012 (а.с.25-33).

Відповідно до частини 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

01.02.2018 між Публічним акціонерним товариством "Полтава-Банк", яке перейменовано на Акціонерне товариство "Полтава-Банк", (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Курилко Русланою Юріївною (орендар) укладено договір оренди, згідно з умовами якого орендодавець передає в оренду орендарю нежитлове приміщення, загальною площею 275,53 кв.м, що знаходиться на першому поверсі будівлі, розташованої за адресою: м.Полтава, шосе Харківське, 6а.

Згідно з пунктом 3.1 договору об`єкт оренди повинен бути переданий орендодавцем та прийнятий орендарем протягом 2-х днів з дня підписання цього договору за актом приймання-передачі, в якому сторони взазують площу приміщення, звільнений від усіх розміщених у ньому служб, товарно-матеріальних цінностей орендодавця і третіх осіб.

Відповідно до пункту 4.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.07.2020.

Згідно з пунктом 5.1 договору за орендоване приміщення орендар сплачує орендну плату у розмірі 30,00 (тридцять гривень 00 коп.) за 1 кв.м, у т.ч. ПДВ. Всього, за місяць орендна плата складає 8265,90 (вісім тисяч двісті шістдесят п`ять) грн 90 коп, у т.ч. ПДВ. Орендна плата встановлена по цьому договору та включає плату за користування приміщенням. Орендна плата вноситься один раз на місяць шляхом перерахування на рахунок орендодавця.

Відповідно до пунтку 5.2 договору орендна плата нараховується, починаючи з дати прийняття приміщення орендарем і закінчується нараховуватися по дату фактичного повернення орендованого приміщення від орендаря орендодавцю. Оренда сплачується не пізніше 25-го числа кожного поточного місяця незалежно від результатів господарської діяльності орендаря. При цьому орендар сплачує орендну плату за перший і останній місяці оренди не пізніше 5 (п`яти) днів з моменту укладення цього договору.

Пунктом 5.3 договору сторони погодили, що орендар несе витрати по оплаті комунальних послуг (за користування водою, каналізацією, електроенергією, газопостачанням) та витрати по охороні об`єкта оренди. Виконання зобов`язань по оплаті платежів за комунальні послуги (за користування водою, каналізацією, електроенергією, газопостачанням) та витрати по охороні об`єкта оренди здійснюється орендарем шляхом компенсації (відшкодування) орендодавцю вказаних витрат до 10 (десятого) числа місяця наступного за місяцем, за який здійснюється компенсація шляхом оплати сум на підставі рахунків, виставлених орендодавцем. Компенсація (відшкодування) комунальних послуг, податку на нерухомість, оренду землі та витрат по охороні здійснюється у розмірі, пропорційному площі нежитлового приміщення, орендованого орендарем до загальної площі приміщень, яка становить 17041,8 кв.м.

Згідно з пунктом 5.4 договору компенсація витрат по електроенергії здійснюється орендарем відповідно до показників лічильників і втратою електроенергії в електромережах та силовому трансформаторі, згідно з виставленими орендодавцем рахунками. Орендар своєчасно до 15 числа кожного поточного місяця вносить передоплату за електроенергію згідно з встановленими лімітами.

Пунктом 5.5 договору передбачено, що компенсація витрат по воді здійснюється орендарем відповідно до показників лічильників згідно з виставленими орендодавцем рахунками.

Згідно з пунктом 6.1 договору орендодавець зобов`язаний, зокрема, вчасно надавати орендарю рахунки на оплату орендної плати.

Відповідно до пункту 7.4 договору орендар зобов`язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно з актом прийому-передачі приміщення до договору оренди від 01.02.2018, який підписано сторонами 01.02.2018, передано у користування нежитлове приміщення, загальною площею 275,53 кв.м, що знаходяться на першому поверсі будівлі, розташованої за адресою: м.Полтава, шосе Харківське, 6а (а.с.21).

06.09.2019 приміщення, що знаходиться за адресою: м.Полтава, шосе Харківське, 6а, продане Акціонерним товариством "Полтава-Банк" Товариству з обмеженою відповідальністю "РЕ:БОРН" згідно з договором купівлі-продажу від 06.09.2019, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Набокою Ю.В., зареєстрованого у реєстрі за №2155 (а.с.35-36).

Згідно з актом прийому-передачі від 06.09.2019 нежитлову будівлю, яка знаходиться за адресою: м.Полтава, шосе Харківське, 6а, - передано від АТ "Полтава-Банк" та прийнято ТОВ "РЕ:БОРН" (а.с.37).

Позивач вважає, що правовідносини між АТ "Полтава-Банк" та ФОП Курилко Р.Ю. за договором оренди фактично припинилися з 06.09.2019. Відтак, будь-які нарахування по даному договору оренди також припинилися.

Позивач стверджує, що станом на 06.09.2019 за відповідачем рахується заборгованість по сплаті орендної плати за квітень, серпень, вересень місяці 2019 року у розмірі 18184,98 грн та по відшкодуванню комунальних послуг за 2019 рік (березень, квітень, липень, серпень, вересень) на загальну суму 9104,82 грн Всього, заборгованість по договору складає 27289,80 грн.

Згідно з рахунками, виставленими відповідачу на виконання умов договору:

- №01/04 від 09.04.2019 на суму 8265,90 грн (послуги оренди);

- №03/04 від 12.04.2019 на суму 942,31 грн (відшкодування оренди землі);

-№04/05 від 13.05.2019 на суму 1335,60 грн (відшкодування за водопостачання з підігрівом);

- №01/08 від 09.08.2019 на суму 8265,90 грн (послуги оренди);

-№02/09 від 12.08.2019 на суму 2339,03 грн (відшкодування за електроенергію);

- № 03/08 від 12.08.2019 на суму 942,31 грн (відшкодування оренди землі);

- № 03/09 від 12.09.2019 на суму 942,31 грн (відшкодування оренди землі);

- № 01/09 від 09.09.2019 на суму 1653,18 грн (послуги оренди);

-№02/10 від 10.10.2019 на суму 2414,80 грн (відшкодування за електроенергію);

- №03/10 від 10.10.2019 на суму 188,46 грн (відшкодування оренди землі).

У вказаних рахунках зазначено, що такі рахунки є актами виконаних робіт.

Як зазначає позивач, АТ "Полтава-банк" неодноразово зверталося до ФОП Курилко Р.Ю. з проханням сплатити заборгованість по договору оренди, проте заборгованість орендарем не сплачена.

Згідно з пунктом 9.1 договору у випадку повної або часткової несплати орендної плати та/або компенсації комунальних послуг та/або витрат по охороні об`єкта оренди, орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Позивач нарахував відповідачу пеню за період прострочення з 10.04.2019 по 25.09.2020 на суму 7509,57 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом про стягнення з відповідача 18184,98 грн заборгованості по сплаті орендної плати, 9104,82 грн заборгованості по відшкодуванню комунальних послуг та 7509,57 грн пені.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з частиною 1 ст.193 Господарського кодесу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст.626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.759 Цивільного кодексу України наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з частиною 1 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до частини 5 ст.762 Цивільного кодексу України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Господарським судом встановлено, що 06.09.2019 приміщення, яке знаходиться за адресою: м.Полтава, шосе Харківське, 6а, продано Акціонерним товариством "Полтава-Банк" Товариству з обмеженою відповідальністю "РЕ:БОРН" згідно з договором купівлі-продажу від 06.09.2019, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Набокою Ю.В., зареєстрованого у реєстрі за №2155.

Згідно з актом прийому-передачі від 06.09.2019 нежитлову будівлю, яка знаходиться за адресою: м.Полтава, шосе Харківське, 6а, - передано від АТ "Полтава-Банк" та прийнято ТОВ "РЕ:БОРН".

Згідно з пунктом 4.2 договору у випадку відчуження орендодавцем об`єкта оренди третім особам цей договір втрачає чинність.

Отже, договір оренди, укладений між сторонами, втратив чинність 06.09.2019.

На підтвердження належних до сплати відповідачем сум за договором позивачем надано рахунки на загальну суму 27289,80 грн, у тому числі: 18184,98 грн - на оплату орендної плати; 3015,39 грн - на відшкодування оренди землі та 6089,43 грн - на відшкодування комунальних послуг, у тому числі електронергію (а.с.11-20).

Згідно з пунктом 6.1 договору оренди орендодавець зобов`язаний вчасно надавати орендарю рахунки на оплату орендної плати.

Оскільки рішення господарського суду Полтавської області від 21.12.2020 у справі №917/1636/20 позивачем оскаржується частково, а саме: у частині відмови у стягненні витрат за комунальні послуги та оренду землі у розмірі 9104,82 грн, пені у розмірі 4874,60 грн, а суд апеляційної інстанції відповідно до вимог ст.269 Господарського процесуального кодексу України обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, колегією суддів не переглядається правомірність задоволення судом першої інстанції позовних вимог у частині заявлених до стягнення вимог заборгованості з орендної плати.

Як правильно встановлено господарським судом, умовами договору не визначено конкретні суми, які підлягають відшкодуванню відповідачем щомісяця за комунальні послуги та оренду землі.

Суд вважає недостатньою підставою для стягнення спірних коштів посилання апелянта на те, що відшкодування витрат за комунальні послуги та оренду землі передбачено умовами договору оренди, тобто є зобов`язанням, яке беззаперечно має виконуватись орендарем, так само, як і сплата орендної плати, оскільки згідно з пунктами 5.3 - 5.5 договору оренди виконання зобов`язань по оплаті комунальних послуг здійснюється компенсаційним шляхом на підставі рахунків, виставлених орендодавцем.

Матеріали справи містять рахунки на відшкодування комунальних послуг та оренди землі, однак докази направлення чи вручення таких рахунків відповідачу відсутні.

Окрім того, відсутні в матеріалах справи відомості про показники лічильників по електроенергії та водопостачанні, як того вимагають норми договору, що виключає можливість підтвердити здійснення відповідних розрахунків.

Також неможливо перевірити правильність розрахунків щодо нарахованої компенсації за оренду землі через відсутність будь-яких належних доказів.

Наявність у наданих позивачем рахунках суми за оренду землі без обгрунтування таких розрахунків, не є належним доказом на підтвердження виконання позивачем умов договору щодо пропорціності їх здійснення та виставлення рахунку відповідачу. Разом з цим, відсутність підпису відповідача на вказаних рахунках не дає права вважати їх актами виконаних робіт.

Щодо доводів апелянта про те, що не подання відповідачем відзиву на позовну заяву до суду та не надання відповідних доказів, що підтверджують такі заперечення, можна вважати як визнання заявлених позивачем позовних вимог колегія суддів вважає таке твердження помилковим, з огляду на таке.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною першою статті 46 Господарського процесуального коедксу України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу (частина 2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Отже, з огляду на зазначені норми чинного законодавства, колегія суддів зазначає, що неподання відповідачем відзиву на позовну заяву не може бути кваліфіковано судом як визнання позову в силу приписів частини 2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України. Суд оцінює докази за внутрішнім переконанням та не зобов`язаний приймати те чи інше рішення залежно від процесуальних дій учасників сторін (до того ж які є правом, а не обов`язком сторін). За таких обставин, неподання відзиву на позовну заяву не є безумовною підставою для задоволення позову.

Також апелянт вважає, що відшкодування орендарем витрат за комунальні послуги та оренду землі за інші періоди дії договору оренди підтверджується тим, що позивач не просить суд стягнути витрати за ці періоди.

Колегія суддів зазначає, що такі доводи апелянта грунтуються на припущеннях та не підтверджені належними та допустими доказами доказами.

З огляду на вимоги ст.74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доказування наявності заборгованості за спірний, а не будь-який інший періоди, покладається саме на позивача.

Ураховуючи, що згідно з умовами договору оренди розмір відшкодування комунальних послуг та оренди землі відповідач мав змогу дізнатися та оплатити лише на підставі виставлених позивачем рахунків, а докази надання чи вручення йому таких рахунків у матеріалах справи відсутні, а також за відсутності будь-яких доказів щодо здійснення розрахунків, що містяться в наданих позивачем рахунках, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про відмову у задоволенні вимоги про стягнення заборгованості з відшкодування оренди землі на суму 3015,39 грн та з відшкодування комунальних послуг на суму 6089,43 грн, як необгрунтованої.

Колегія суддів не бере до уваги також доводи апелянта про законність нарахування заявленої до стягнення пені на невідшкодовану орендарем суму комунальних послуг та оренди землі у розмірі 7509,57 грн, оскільки позивачем не доведено факт прострочення відповідачем зобов`язань з оплати сум боргу з відшкодування комунальних послуг, а тому господарський суд дійшов обгрунтвоаного висновку про відстуність підстав для стягнення з відповідача пені за прострочення таких сум боргу та відмовив у задоволенні стягнення суми пені у розмірі 2277,15 грн.

У частині правомірно нарахованої пені на прострочені зобов`язання зі сплати орендної плати, суд першої інстанції, перевіривши періоди нарахування пені, згідно з пунктом 5.2 договору, правильно зазначив, що позивач безпідставно нараховує пеню на орендну плату за квітень за 25.04.2019 та на орендну плату за серпень 2019 року за період з 25.08.2019 по 26.08.2019.

Також судом встановлено, що позивачем не дотримано вимоги частини 6 ст.232 Господарського кодексу України, неправомірно нараховано пеню: - на орендну плату за квітень 2019 року з 26.04.2019 по 25.09.2020; - на орендну плату за серпень 2019 року за період з 28.08.2019 по 25.09.2020; - на орендну плату за вересень 2019 року за період з 25.09.2019 по 25.09.2020. Здійснивши перерахунок суми пені, місцевий господарський суд обгрунтовано стягнув пеню у розмірі 2634,97 грн.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не порушено і норми процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, що у відповідності до вимог ст.277 Господарського процесуального кодексу України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження у ході судового розгляду, тоді як господарським судом першої інстанції у повній мірі з`ясовані та правильно оцінені обставини у справі та прийняте ним рішення є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Керуючись статтями 254, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Полтава-Банк" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області 21.12.2020 у справі №917/1636/20 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 29.03.2021.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.В. Шевель