ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2021м. ДніпроСправа № 904/5868/18 (904/4698/20)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушина Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рустамової З.Р.

за участю представників сторін :

від позивача: Швець Ольга Володимирівна.

від відповідача: Чичва Олег Сергійович, ліквідатор.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження господарську справу за позовом ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове рішення" (49000, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 12, ) про визнання права власності на квартиру

в межах справи №904/5868/18

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове рішення" (49000, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 12, ) до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове рішення" (49000, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 12, ) про визнання банкрутом

ПРОЦЕДУРА:

27.08.2020 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове рішення", м.Дніпро про визнання права власності на квартиру.

Позовна заява подана в межах справи №904/5868/18 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове рішення" (49094, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 12, ).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 22.09.2020.

21.09.2020 до відділу канцелярії суду надійшов відзив ТОВ "Ключове Рішення" №18/09-2020 від 18.09.2020 (вх. №43846/20 від 21.09.2020).

В судовому засіданні, що відбулось 22.09.2020 судом оголошено перерву до 15.10.2020.

06.10.2020 до відділу канцелярії суду представником позивача надано відповідь на відзив б/н від 02.10.2020 (вх. №46586/20 від 06.10.2020).

15.10.2020 на електронну адресу суду представником відповідача подано клопотання №14/10/2020/2 від 14.10.2020 (вх. №48389/20 від 15.10.2020), яким останній просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

В зв`язку з перебуванням судді Первушина Ю.Ю. з 15.10.2020 на лікарняному, підготовче судове засідання, призначене на 15.10.2020 не відбулось, а тому суд ухвалою від 20.10.20 відклав розгляд справи у підготовчому судовому засіданні на 12.11.2020.

Представники учасників справи у призначене судове засідання не з`явились.

10.11.2020 до відділу канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду заяви на іншу дату, у зв`язку з відрядженням до міста Києва.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2020 відкладено підготовче судове засідання 26.11.2020.

Представники учасників справи у призначене судове засідання не з`явились, явку повноважних представник не забезпечили. Про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2020 відкладено підготовче засідання на 10.12.2020 о 15:30.

09.12.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання позивача (№58528/20), в якому останній зазначає про неможливість бути присутнім у судовому засіданні 10.12.2020 у зв`язку з хворобою, на підставі чого просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

У підготовче засідання 10.12.2020 учасники справи не з`явились, явку повноважних представників не забезпечили.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2020 відкладено підготовче судове засідання на 12.01.2021.

В зв`язку з перебуванням судді Первушина Ю.Ю. з 16.12.2020 на лікарняному, судове засідання, призначене на 12.01.2021 не відбулось, а тому ухвалою суду від 02.02.2021 призначено підготовче засідання на 18.02.2021.

У підготовчому засіданні 18.02.2021 позивачем та відповідачем надано усні пояснення по справі.

У підготовчому засіданні судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.03.2021.

В судовому засіданні, що відбулось 11.03.2021 судом оголошувалась перерва до 11.03.2021 о 14:00 год.

11.03.2021 розглянуто справу по суті: заслухано виступи позивача та відповідача, встановлено обставини справи та досліджено докази, наявні у матеріалах справи. Під час судових дебатів, позивач просив позов задовольнити з підстав, викладених у поданих ним заявах по суті спору, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні 11.03.2021 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частини.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позові

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається те, що 12.06.2015 між останнім як лізингоодержувачем та ТОВ "Ключове Рішення" як лізингодавцем було підписано заяву про приєднання до публічного договору №DNF0GX від 12.06.2015 (том-1, арк.с. 19-20), відповідно до якого позивачем було надано згоду на приєднання до Публічного договору про надання нерухомості на умовах фінансового лізингу на визначених таким договором умовах, що розміщено на офіційному веб-сайті planetestate.com.ua, предметом якого є однокімнатна квартира загальною площею 29,9 кв.м. для проживання, розташована за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпродзержинськ, вул. Комунарна, буд. 10 А, кв. 48, загальною вартістю 127 680,00 грн.

Також, позивачем погоджено та підписано з лізингодавцем графік лізингових платежів строком на 240 місяців, до 13.06.2035 для погашення заборгованості згідно умов договору (том-1, арк.с.22-26).

Позивач зазначає, що в період з 12.06.2015 по липень 2019 ним регулярно здійснювались лізингові платежі на виконання вимог договору фінансового лізингу.

Так, згідно доводів позивача, 31.10.2019 останнім було здійснено повну сплату залишкової вартості квартири, що виступає предметом договору, а саме в розмірі 107 222,43 грн. (том-1, арк.с. 49). Проте, зі змісту позову вбачається, що ліквідатор підприємства відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове Рішення" відмовляється від підписання акту звірки взаєморозрахунків та переходу права власності.

Згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею (кв.м): 29,9, житловою площею (кв.м.): 17,2 належить відповідачу на праві приватної власності з часткою власності 1/1 (том-1, арк.с. 39).

На думку позивача, право власності на квартиру було набуте нею у спосіб та на підставах, що не заборонені законом, оскільки вартість квартири позивачем було сплачено в повному обсязі та у відповідності до умов договору.

Позивач стверджує, що відповідачем в свою чергу не було здійснено жодних дій щодо передачі права власності на спірну квартиру, що виступала предметом договору фінансового лізингу №DNF0GX від 12.06.2015.

Позиція відповідача, викладена у відзиві

Відповідач зазначає, що при укладенні спірного договору фінансового лізингу недодержано вимоги закону про нотаріальне посвідчення правочину. В обґрунтування відзиву відповідач посилається на положення статті 220 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемний. На підставі наведеного, відповідач вважає, що спірний договір фінансового лізингу №DNF0GX від 12.06.2015 є неукладеним, тобто таким, що не створює прав та обов`язків для його сторін, у зв`язку з чим в позові слід відмовити.

В заперечення на твердження позивача щодо набуття права власності на предмет лізингу через виплату останнім всіх зобов`язань за договором фінансового лізингу відповідач вказує, що у зв`язку з тим, що ТОВ "Ключове Рішення" знаходиться у процедурі банкрутства, згідно з умовами чинного законодавства майно, що належить банкруту на праві власності може бути відчужене на користь третіх осіб лише за вимогами, передбаченими Кодексом України з процедур банкрутства. Оскільки власником спірного нерухомого майна, що є предметом договору фінансового лізингу №DNF0GX від 12.06.2015 є підприємство відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ключове Рішення", то позовні вимоги про визнання права власності на нерухоме майно підлягають відхиленню з огляду на недоведеність та необґрунтованість.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

12.06.2015 між позивачем - ОСОБА_1 (надалі - позивач/лізингоодержувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ключове Рішення" (надалі - відповідач/лізингодавець) підписано заяву про приєднання до публічного договору №DNF0GX від 12.06.2015 (том-1, арк.с. 19-20).

Лізингодавець зобов`язався передати у платне володіння та користування предмет лізингу, який наведений в пункті 14.1.1 Заяви про приєднання до договору, додатку №1 "Специфікація", а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу та сплачувати щомісячні платежі в розмірі 2 163,08 грн. та платежі по відшкодуванню витрат лізингодавця, пов`язаних з виконанням договору, на умовах цього договору.

Предметом лізингу та його вартість є нерухомість згідно Специфікації, викладеної в Додатку №1 (пункт 14.1.1. Заяви про приєднання до договору).

У відповідності до пункту 14.1.2. строк лізингу становив 240 місяців.

Згідно п. 14.1.3. Мета використання предмету лізингу: особисте використання предмету лізингу.

Пунктом 14.1.8. Заяви про приєднання до договору встановлено розмір авансового лізингового платежу - 26 000,00 грн. від 127 680,00 грн.

Згідно пункту 14.3. Заяви про приєднання до договору передбачено, що в період сплати лізингоодержувач щомісяця сплачує платіж в розмірі 2163,08 грн. та відшкодовує лізингодавцю всі витрати лізингодавця, що пов`язані з виконанням договору, та які виникли у лізингодавця протягом місяця, який передує поточному місяцю.

Датою підписання заяви про приєднання до публічного договору №DNF0GX від 12.06.2015 є 12.06.2015.

Згідно специфікації та акту приймання-передачі від 12.06.2015 (додаток 1) лізингодавець передав, а лізингоодержувач прийняв у користування однокімнатну квартиру загальною площею 29,9 кв.м. для проживання, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною вартістю 127 680,00 грн. (том-1, арк.с. 21).

Згідно графіку лізингових платежів останньою датою для погашення заборгованості за договором встановлено - 12.06.2015 (том-1, а.с. 22-26).

31.10.2019 Позивачем сплачено залишкову суму за умовами заяви по приєднання до договору. Сума всіх платежів, здійснених позивачем на рахунок відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове Рішення" в загальному розмірі становить 107 222,43 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією та довідкою АТ КБ "Приватбанк" №17S2DNQVEM3H1JEB від 22.10.2019 про закриття кредиту за договором №DNF0GX від 12.06.2015 (том-1, арк.с. 48-49).

Проте, передача нерухомого майна, а саме квартири, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вулиця Комунарна, будинок 10 А, кв. 48, не відбулась.

Згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею (кв.м): 29,9, житловою площею (кв.м.): 17,2 належить відповідачу на праві приватної власності з часткою власності 1/1 (том-1, арк.с. 39).

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Судом встановлено, що договір фінансового лізингу сторонами не укладався та нотаріально не посвідчувався.

Поняття фінансового лізингу надається у статті 1 Закону України "Про фінансовий лізинг", який являє собою вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Проаналізувавши надані позивачем докази на підтвердження факту укладання договору фінансового лізингу, а саме заява про приєднання до публічного договору від 12.06.2015, Додаток 2 до договору (графік лізингових платежів), Специфікація та акт приймання передачі від 12.06.2015, суд дійшов висновку про відсутність будь-яких умов щодо переходу права власності від лізингодавця до лізингоотримувача.

Тобто, нерухоме майно фактично та формально надавалося позивачу лише для особистого користування (п. 14.1.3. заявки по приєднання до договору - том 1, арк.с. 19-20). Набуття Позивачем права власності за фактом сплати лізингових платежів згідно Додатку 2 не було передбачено умовами заяви про приєднання.

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом (пункт 2 статті 806 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 807 Цивільного кодексу України і частина 1 стаття 3 Закону України "Про фінансовий лізинг", предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України.

За змістом статті 811 Цивільного кодексу України договір найму житла укладається у письмовій формі. Договір оренди житла з викупом підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню.

Так, статтею 657 Цивільного кодексу України встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Отже, враховуючи те, що на договір фінансового лізингу розповсюджуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють відносини з приводу купівлі-продажу, тому відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України такий договір укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини 3 статті 640 Цивільного кодексу України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Статтею 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно статті 6 Закону України "Про фінансовий лізинг", договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Строк лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону.

Відповідно до частини 1 стаття 11 Закону України "Про фінансовий лізинг", лізингоодержувач має право: обирати предмет лізингу та продавця або встановити специфікацію предмета лізингу і доручити вибір лізингодавцю; відмовитися від прийняття предмета лізингу, який не відповідає його призначенню та/або умовам договору, специфікаціям; вимагати розірвання договору лізингу або відмовитися від нього у передбачених законом та договором лізингу випадках; вимагати від лізингодавця відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням умов договору лізингу.

Станом на день прийняття рішення тексту самого публічного договору про надання нерухомості на умовах фінансового лізингу до суду не подано, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити додержання сторонами вимог передбачених законом щодо форми договору та істотних умов.

Наявна в матеріалах справи заява про приєднання до публічного договору №DNF0GX від 12.06.2015 не містить всіх істотних умов договору лізингу, а тому не приймається судом як належний доказ.

Отже на підставі наявних в матеріалах справи документів, суд не може встановити факт укладання між позивачем та відповідачем договору в належній формі та досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов договору.

Частина 1 статті 220 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Враховуючи, що сторонами не додержано форми договору найму житла передбачених статтею 811 Цивільного кодексу України, а саме укладання договору у письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням, суд прийшов до висновку, що відповідно до частини 1 статті 220 Цивільного кодексу України такий правочин є нікчемним.

З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов щодо визнання права власності за ОСОБА_1 на однокімнатну квартиру, загальною площею 29,9 кв. м., розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, у зв`язку з недотриманням сторонами вимог чинного законодавства щодо укладання договору фінансового лізингу, а саме додержання письмової форми та нотаріального посвідчення.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Згідно частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України cудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно пункту 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Тому судовий збір слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 185, 191, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове рішення" (адреса: 49094, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, 32; ) про визнання права власності на майно - відмовити.

Судовий збір залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 22.03.2021.

Суддя Ю.Ю. Первушин