Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2021 р. Рівне Справа № 918/65/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Державного підприємства "Березнівське лісове господарство"

до відповідача Фізичної особи - підприємця Свирид Дмитра Олеговича

про стягнення заборгованості в сумі 12 489, 40 грн

Секретар судового засідання Сідлецька Ю.Р.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року Державне підприємство "Березнівське лісове господарство" (далі- Позивач) звернулось до Господарського суду Рівненської області із позовом до Фізичної особи - підприємця Свирид Дмитра Олеговича (далі- Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 12 489,40 грн, з яких: 12 489, 40 грн - основного боргу, 240, 96 грн - інфляційних та 199, 56 грн - 3% річних за договором купівлі - продажу необробленої деревини № 1600/1600 від 10.06.2020.

Згідно із позовною заявою, остання обгрунтована тим, що 10.06.2020 між Позивачем (продавець) та Відповідачем (покупець) укладено договір, за яким продавець зобов`язався в порядку та на умовах вказаного договору передати у власність покупця товар, а останній - прийняти та оплати його. На виконання умов вказаного договору позивач поставив відповідачу товар на суму 96 048, 88 грн, про що свідчать товарно - транспортні накладні, однак відповідач частково розрахувався за отриманий товар, сплативши 84 000, 00 грн, отже, за ним рахується заборгованість у розмірі 12 048, 88 грн. Крім того, позивач здійснив нарахування 3% річних у розмірі 199, 56 грн та інфляційних втрат у розмірі 240, 96 грн, які просить стягнути у судовому порядку.

Ухвалою суду від 04.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, засідання призначено на 02.03.2021.

Ухвалою суду від 02.03.2021 розгляд справи відкладено на 18.03.2021.

Представник позивача у судове засідання 18.03.2021 не з`явився, однак 18.03.2021 на електронну адресу суду подав клопотання про розгляд справи без його участі. Окрім того, в клопотанні представник підтримав позовні вимоги в частині стягнення 12 048, 88 грн заборгованості та повідомив про відмову від позовних вимог в частині стягнення 240, 96 грн - інфляційних збитків та 199, 56 грн - 3 % річних.

У судове засідання 18.03.2021 представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с. 31, 39). Своїм правом на подачу письмового відзиву не скористався, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України.

З моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу без участі представника позивача та відповідача за наявними в ній матеріалами, відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

10.06.2020 між Позивачем (Продавець) та Відповідачем (Покупець) укладено договір купівлі - продажу необробленої деревини № 1600/1600 (далі- Договір) (а.с. 7-8).

Згідно п.1.1. Договору, за результатами проведення аукціону із продажу ресурсів необробленої деревини заготівлі липня 2020 року, який відбувся 10.06.2020 р., Продавець передає у власність на умовах франко-склад Продавця (франко-нижній, франко-проміжній) необроблену деревину, (надалі - Товар), за номерами лотів /п.4.1/, а Покупець зобов`язується прийняти Товар і сплатити за нього по ціну відповідно до умов, що визначені в цьому Договорі.

Відповідно до п. 2.1. Договору, по якості необроблена деревина відповідає вимогам чинних стандартів, а саме ДСТУ ЕN 1316-1:2018, ДСТУ ЕN 1316-2:2018, ДСТУ ЕN 1927-1:2018, ДСТУ ЕN 1927-2:2018, ДСТУ ЕN 1315-1:2001, ДСТУ ЕN 1315-2:2001, ТТУ4:2018, ТТУ-5:2018.

Об`єм Товару визначається згідно ДСТУ 4020-2-2001, ДСТУ 8416:2005. Обмір по середньому діаметру. (п. 2.2. Договору).

Згідно п. 4.1 Договору, ціна на товар встановлена в гривнях за 1 куб. м на умовах франко-склад Продавця (франко-нижній, франко-верхній, EXW-нижній) згідно Аукціонного свідоцтва про результатами проведення аукціону із продажу ресурсів липня 2020 необробленої деревини від 10.06.2020 р. та становить 257 810, 00 грн.

Відповідно до п.п. 5.1.-5.4. Договору, поставка товару по даному договору здійснюється згідно щомісячного графіку поставок, який є невід`ємною частиною даного договору, на умовах франко - склад (франко-нижній склад, франко-проміжний) Продавця. Місячна партія становить пропорційну частину загальної кількості товару, що забезпечує рівномірну поставку та погоджується сторонами графіком поставки. Комплект товаросупровідних документів: -товаротранспортна (залізнична) накладна; - рахунок-фактура; - податкова накладна; - специфікація.

Прийом-передача доставленого товару здійснюється на складі Продавця за умовами франко - склад (франко-нижній склад, франко-проміжний) Продавця за якістю - у відповідності з нормами відповідно ДСТУ, ТУ та ін. згідно законодавства України; за кількістю - у відповідності з товаро - транспортними чи залізничними накладними та специфікаціями до них з підписом уповноваженої особи та печаткою Продавця (п. 6.1. Договору).

Відповідно до п. 6.3. Договору, датою передачі товару Продавцем та прийому його Покупцем, тобто датою поставки, вважається дата товарно-транспортної накладної.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє з 01 липня 2020 по 30 вересня 2020. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору. Усі зміни та доповнення до цього договору можуть бути внесені у цей договір тільки за домовленістю сторін, що оформлюється додатковою угодою до цього договору (п. 12.1.- 12.4. договору).

На виконання умов вказаного договору Позивач відвантажив Відповідачу товар на суму 96 048, 88 грн, про що свідчать товарно - транспортні накладні - ліс серія РВД № 210428 від 08.07.2020 на суму 13 034, 70 грн, серія РВД № 210425 від 08.07.2020 на суму 41 080, 91 грн, серія РВА № 8048593 від 10.07.2020 на суму 41 933, 27 грн (а.с. 9-10).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд зазначає, що товарно-транспортна накладна у разі належного її оформлення та відповідності вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є первинним обліковим документом, який фіксує та підтверджує господарську операцію і є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідач частково розрахувався за отриманий товар, сплативши 84 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 63 від 08.07.2020 на суму 42 000,00 грн, № 64 від 10.07.2020 на суму 12 000,00 грн, № 65 від 10.07.2020 на суму 30 000,00 грн, а отже, за ним рахується заборгованість у розмірі 12 048, 88 грн (а.с.11 -13).

У зв`язку з чим, Позивачем було направлено Відповідачу вимоги від 20.07.2020 та 02.11.2020 з проханням оплатити суму заборгованості (а.с. 19, 21).

Вищевказані вимоги Позивачем надіслано на адресу Відповідача та отримано останнім 23.07.2020 та 06.11.2020, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с. 20, 22). Однак, дані вимоги залишені без відповіді та задоволення.

Відповідач відзив на позов не подав, доказів оплати заборгованості до суду не представив, протилежного суду не довів.

З метою захисту свого права на отримання оплати за поставлений товар, позивач звернувся з цим позовом до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 12 048, 88 грн.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частинами першою та другою статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦКУкраїни, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом, 10.06.2020 між Позивачем та Відповідачем укладено договір купівлі - продажу необробленої деревини № 1600/1600.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч. 1 ст. 656 ЦК України).

Позивач поставив товар, що підтверджується товаро - транспортними накладними: ліс серія РВД № 210428 від 08.07.2020 на суму 13 034, 70 грн, серія РВД № 210425 від 08.07.2020 на суму 41 080, 91 грн, серія РВА № 8048593 від 10.07.2020 на суму 41 933, 27 грн (а.с. 9-10).

Відповідач прийняв товар, але оплатив його частково в сумі 84 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 63 від 08.07.2020 на суму 42 000,00 грн, № 64 від 10.07.2020 на суму 12 000,00 грн, № 65 від 10.07.2020 на суму 30 000,00 грн, а отже, за ним рахується заборгованість у розмірі 12 048, 88 грн (а.с.11 -13).

Відповідач належними засобами доказування доказів протилежного не довів.

Відповідно до ч.1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 1.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості за договором поставки у відповідача перед позивачем в сумі 12 048, 88 грн належним чином доведений, документально підтверджений та не спростований відповідачем, тому позовні вимоги визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали справи, врахувавши наведені правові норми, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Державного підприємства "Березнівське лісове господарство" до Фізичної особи - підприємця Свирид Дмитра Олеговича про стягнення заборгованості в сумі 12 048, 88 грн є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в сумі 2 270, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 129, 202, 222, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства "Березнівське лісове господарство" задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Свирид Дмитра Олеговича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Державного підприємства "Березнівське лісове господарство" (34600, Рівненська область, м. Березне, вул. Київська, 1, ) 12 048 дванадцять тисяч сорок вісім) грн 88 коп. - основного боргу та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. - судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 22 березня 2021 року.

Суддя А.М. Горплюк