ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2021 р. Справа№ 910/268/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Чорногуза М.Г.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Король Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пружпол-УА"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2021

у справі № 910/268/21 (суддя Удалова О.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пружпол-УА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ощаденергобуд"

про стягнення 294 95,62 грн

за участю представників:

від позивача: Зражевська Н.В.;

від відповідача: не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2021, з урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва від 27.01.2021, відмовлено ТОВ "Пружпол-УА" у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, з якими приписи ст. 136, 137 ГПК України пов`язують можливість вжиття заходів забезпечення позову.

Не погодившись з ухвалою, ТОВ "Пружпол-УА" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на нез`ясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, встановленим обставинам, просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 у справі № 910/268/21 про відмову ТОВ "Пружпол-УА" у задоволенні заяви про забезпечення позову та постановити нову ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову та накласти арешт на усі банківські рахунки ТОВ "Ощаденергобуд" в межах ціни позову.

За твердженням скаржника, судом не зазначено, в чому саме полягає недостатність припущення позивача щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення по суті.

Скаржник зазначає, що судом не проаналізовано та не взято до уваги, що сума боргу значно перевищує статутний капітал відповідача, який становить всього 1 000,00 грн, не знайдено зареєстрованого на відповідача нерухомого майна, а директор та один із засновників ТОВ "Ощаденергобуд" є кінцевим бенефеціарним власником і керівником ще двох юридичних осіб, засновником громадської організації та фізичною особою-підприємцем.

Скаржник стверджує, що застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на кошти відповідача у межах ціни позову безпосередньо пов`язано з предметом позову, такий захід є адекватним, оскільки забезпечить реальне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Скаржник також вказує на помилки допущені судом при виготовленні ухвали.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 за апеляційною скаргою ТОВ "Пружпол-УА" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 у справі № 910/268/21 відкрито апеляційне провадження, справу призначено до розгляду на 16.03.2021.

В судове засідання представники відповідача не з`явилися, хоч сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Беручи до уваги, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті і від сторін не надходило клопотання про розгляд апеляційної скарги в присутності їх представника, а також те, що згідно із ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутні представників відповідачів за наявними у справі доказами.

В судовому засіданні представник скаржника вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, наполягаючи на наявності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно із ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів оскарження, ТОВ "Пружпол-УА" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Ощаденергобуд" про стягнення боргу у розмірі 283 170,00 грн, 3% річних у розмірі 286,92 грн та інфляційних втрат у розмірі 11 496,70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору поставки, укладеного у спрощеній формі.

Одночасно з поданням позовної заяви позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на всі банківські рахунки ТОВ "Ощаденергобуд".

Вказана заява мотивована тим, що 1) сума боргу у розмірі 294 953,62 грн є значною; 2) статутний капітал ТОВ "Ощаденергобуд" становить 1 000,00 грн; 3) жодного рухомого та нерухомого майна, зареєстрованого за ТОВ "Ощаденергобуд", не знайдено; 4) відомо, що відкрито два банківські рахунки в АТ КБ "ПриватБанк"; 5, 6) директором та одним із засновків ТОВ "Ощаденергобуд" є особа, яка є кінцевим бенефіціарним власником і керівником ще двох юридичних осіб, засновником громадської організації та фізичною особою-підприємцем. За твердженням заявника, вказані ним обставини у своїй сукупності вказують на те, що у разі задоволення позовних вимог ТОВ "Пружпол-УА" до ТОВ "Ощаденергобуд" про стягнення боргу у розмірі 294 953,62 грн виконання рішення суду буде вкрай ускладнене.

Проте, жодних доказів на підтвердження викладених у заяві доводів та припущень позивач суду не надав.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням (ч. 3 ст. 140 ГПК).

Тобто, розгляд заяви про забезпечення позову без участі представника ТОВ "Пружпол-УА" та заслуховування доводів відповідача не є порушенням процесуального законодавства.

Статтею 137 ГПК України визначено заходи забезпечення позову, до яких належить і накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Отже, забезпечення позову - це по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову та аргументація, викладена у ній, не відповідають наведеним вимогам.

Так, заявник мав обґрунтувати, в тому числі з посиланням на відповідні обставини та належні докази, що невжиття таких заходів спроможне істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених (оспорюваних) прав або інтересів заявника, за захистом яких він планував звернутися до суду. Проте, відповідних обставин та доказів судом першої інстанції встановлено не було.

Оцінивши надані позивачем докази та наведені доводи, суд першої інстанції дійшов мотивованого висновку, що заявник не надав суду належних обґрунтувань та доказів в підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, не надав жодних доказів, які свідчать про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення заявника можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів забезпечення позову.

Також, позивачем не доведено та не обґрунтовано, яким чином майно, грошові кошти, які можливо є на рахунках відповідача на момент пред`явлення позову до нього, можуть зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

За таких обставин місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, що заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може будь-яким чином ускладнити чи унеможливити захист його прав чи законних інтересів. Місцевий господарський суд виходив з того, що заявником до заяви про забезпечення позову не надано доказів на підтвердження реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду з боку відповідача у разі задоволення позовних вимог, ухилення відповідача від виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Водночас, слід зазначити, що за приписами статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд, відповідно до ст. 86 ГПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наведена норма зобов`язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Оцінюючи наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів зазначає, що, вступаючи в господарські правовідносини з відповідачем та добросовісно користуючись своїми правами, ТОВ "Пружпол-УА" мав оцінити розмір статутного капіталу, власність та особу керівника контрагента з позиції підприємницького ризику. Зазначені заявником обставини самі по собі та в сукупності жодним чином не обґрунтовують припущення заявника про наявність ризику вчинення дій ТОВ "Ощаденергобуд" задля уникнення примусового стягнення заборгованості.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

Проте, стверджуючи про необхідність застосування заходів забезпечення позову, заявником не було надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідач вчиняє дії, які ускладнюють або призведуть до неможливості виконання судового рішення і порушення прав заявника як позивача, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів. Доводи заявника ґрунтуються виключно на його припущеннях щодо можливої недобросовісної поведінки відповідача.

Подана заява обґрунтована лише припущеннями позивача про можливе порушення його прав у майбутньому та ймовірну неможливість виконання рішення суду у даній справі, що не створює підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Скаржником не наведено достатніх обґрунтувань та не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження необхідності вжиття заходів забезпечення позову та підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви ТОВ "Пружпол-УА" про забезпечення позову.

Колегія суддів також звертає увагу, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 виправлено допущені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 описки в описовій частині.

Отже, викладені в апеляційній скарзі доводи позивача щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, оскільки суд в повній мірі з`ясував всі обставини, необхідні для правильного вирішення заяви про забезпечення позову.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про відсутність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування ухвали місцевого суду не вбачається.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не вирішує спір по суті заявлених позовних вимог, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пружпол-УА" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 у справі № 910/268/21 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 у справі № 910/268/21 залишити без змін.

3. Матеріали оскарження № 910/268/21 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді М.Г. Чорногуз

А.О. Мальченко