номер провадження справи 32/164/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2021 Справа № 908/2928/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддів Господарського суду Запорізької області Колодій Н.А. при секретарі судового засідання Зеленцовій К.Ю.

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ, (69035, м.Запоріжжя, вул. Заводська, 7)

до відповідача: Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи ЗАПОРІЖГАЗ, (69035, м. Запоріжжя, вул.. Заводська, 7)

про зобов`язання вчинити певні дії.

За участю представників:

Від позивача: Жейнова А.І., довіреність № Др-37-1220 від 17.12.2020

Від відповідача: Бурдак О.В., довіреність № Др-87-1220 від 01.12.2020

ВСТАНОВИВ:

16.11.2020 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ до Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи ЗАПОРІЖГАЗ про :

- визнання неправомірними дії Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи ЗАПОРІЖГАЗ щодо надання ТОВ ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ недостовірних обсягів природного газу, спожитого побутовими споживачами за період з 01.09.2018 р. по 01.10.2020;

- зобов`язання АТ Оператор газорозподільної системи ЗАПОРІЖГАЗ надати ТОВ ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ достовірну інформацію про фактично спожиті побутовими споживачами обсяги природного газу за період з 01.09.2018 р. по 01.10.2020.

Ухвалою суду від 20.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду. Підготовче засідання призначено на 10.12.2020. Підготовче засідання відкладалось до 13.01.2021. Ухвалою суду від 13.01.2021 судом, за клопотанням позивача продовжено строк підготовчого провадження, судове засідання відкладалось до 01.02.2021. Ухвалою суду від 01.01.2021 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 18.02.2021.

18.02.2021 від позивача надійшла заява про забезпечення доказів.

Заява про забезпечення доказів судом повернута позивачу про що винесено відповідну ухвалу.

17.02.2021 від відповідача до канцелярії Господарського суду Запорізької області про призначення судово-економічної експерти. Просить суд призначити судово - економічну експертизу по справі 908/2928/20, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

На вирішення економічної судової експертизи просить суд поставити наступні питання:

- Чи підтверджується документально, за даними Оператора ҐРМ, розбіжність між даними про фактичні обсяги споживання природного газу побутовими споживачами та даними про фактичні обсяги споживання природного газу побутовими споживачами зазначеними на інформаційній платформі оператора ГТС за період січень - липень 2020 року ?

- Чи підтверджується документально здійснення Оператором ГРМ коригування обсягів фактичного споживання газу побутовими споживачами, у зв`язку із: зміною норм споживання, планових місячних об`ємів споживання у побутових споживачів, наданих показів лічильника газу побутовими споживачами за період з 01.09.2018 по 01.10.2020 року? Якщо так, то чи відображені такі корегування в даних, що надавались Оператором ГРМ до інформаційної платформи оператора ГТС та в актах наданих послуг з розподілу природного газу за період з 01.09.2018 по 01.10.2020 року?

18.02.2021 від позивача також надійшло клопотання про призначення судово-економічної експерти. Просить суд призначити судово - економічну експертизу по справі 908/2928/20, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6). На вирішення судово - економічної експертизи поставити наступні питання:

- Чи підтверджується документально об`єм розподіленого відповідачем природного газу побутовим споживачам позивача, в яких встановлено індивідуальні лічильники, за період з 01 вересня 2018 р. по 01 жовтня 2020 р. та в яких обсягах помісячно?

- Чи підтверджується документально застосування відповідачем норм споживання природного газу для побутових споживачів, у яких відсутній облік природного газу із застосуванням засобів вимірювальної техніки, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.1996 № 619 «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014р. № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування»; постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2019 № 63; постановою Кабінету Міністрів України № 143 від 27.02.2019. Якщо так, то в яких обсягах за період з 01 вересня 2018 р. по 01 жовтня 2020 р. помісячно?

Розглянувши подані клопотання про призначення судової економічної експертизи, суд дійшов висновку відмовити в їх задоволенні, так як клопотання сторін не обґрунтовані та не доведено необхідність призначення даної експертизи у справі. Сторонами не доведено яким чином експертна установа повинна досліджувати розбіжність між даними про фактичні обсяги споживання природного газу побутовими споживачами і чому саме ці питання повинні вирішуватись експертною установою, а не фахівцями позивача та відповідача за участі споживачів.

Відповідач не визнав заявлені позовні вимоги, вважає їх необґрунтованими та недоведеними належними доказами.

Розгляд справи завершено 18.02.2021 оголошенням вступної та резолютивної частин рішення у присутності представників сторін.

Судові засідання проводились із застосуванням засобів технічної фіксації.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до ст.11 Закону України «Про ринок природного газу» з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)» від 01.10.2015 року №758 на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» (далі - ТОВ ««ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ», Позивач) покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) до зміни постачальника природного газу на території м. Запоріжжя та Запорізької області (крім м. Мелітополь, Мелітопольського, Веселівського, Приазовського районів та села Темирівка, Гуляйпільського району)

ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ», як газопостачальне підприємство, надає споживачам послуги з постачання природного газу, тобто, забезпечує споживачів ресурсом природного газу. При цьому, інші послуги на ліцензованій території, зокрема, облік газу здійснюють відповідні Оператори ГРМ, а саме Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» (далі - ПАТ «Запоріжгаз», Відповідач).

Згідно з п. 1,2 глави 1 розділу VI «Комерційні умови доступу до газорозподільної системи для отримання/передачі природного газу» Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ) суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від ЗО вересня 2015 року № 2498 (далі -типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

Порядок комерційного обліку природного газу, у тому числі приладового, по об`єкту споживача визначений в розділах ІХ-ХІ цього Кодексу (абз.6 п.2 гл. З розділу VI Кодексу ГРМ).

Комерційний облік природного газу в газорозподільній системі організовується та здійснюється з метою визначення повної та достовірної інформації про об`єми (обсяги) природного газу, які надійшли до ГРМ від суміжних суб`єктів ринку природного газу (ГДП, ВБГ, Оператора ГТС), та об`єми (обсяги) природного газу, які розподілені (передані) з ГРМ підключеним до неї споживачам і суміжним Операторам ГРМ, та подальшого використання інформації у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взає мороз рахунків між ними (п. 1 гл. 1 розділу IX Кодексу ГРМ).

Відповідно до абз. З, 4 п. 5 гл. 4 розділу IX Кодексу ГРМ оператор ГРМ в установленому законодавством порядкупередає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою її використання суб`єктами ринку природного газу, у тому числі постачальником споживача. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілута споживання природного газу (алокація) є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.

Щодо порядку доведення відповідних об`ємів природного газу постачальнику з боку Оператора ГРМ, то, такий порядок визначено у пунктах 4, 5 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем.

Так, у пункті 4 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем зазначено, що побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.

У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу (алокація) по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Пунктом 5 глави 4 розділу IX Кодексу встановлено, що після визначення за підсумками розрахункового періоду (місяця) об`єму розподіленого та спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку здійснює переведення величини об`єму природного газу в обсяг розподіленої (спожитої) енергії за трьома одиницями виміру в кВттод, Гкал, МДж.

Дані про об`єм (м куб.) та обсяг (кВтгод, Гкал, МДж) розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (місяць) зазначаються Оператором ГРМ в особистому кабінеті споживача на сайті Оператора ГРМ (за наявності) та/або в рахунку про сплату послуги за договором розподілу природного газу.

Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою її використання суб`єктами ринку природного газу, у тому числі, постачальником споживача.

Тобто, на підставі наданої Оператором ГРМ (Відповідачем) інформації щодо обсягу спожитого газу, Позивач здійснює відповідні нарахування оплати за спожитий природний газ.

Відповідно до пункту 13 розділу III Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 (далі - Правила постачання природного газу), розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди.

Згідно з пунктом 1 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494 (далі-Кодекс ГРМ) визначення фактичного об`єму споживання (розподілу/постачання) природного газу (алокації) по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу/постачання) природного газу (алокації) приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому, Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань.

Таким чином, Оператор ГРМ щомісяця передає дані про об`єм спожитого газу, визначеного з урахуванням вимог Кодексу ГРМ, постачальнику природного газу із спеціальними обов`язками для проведення розрахунків зі споживачем. В свою чергу, визначені Оператором ГРМ об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.

З викладеного вище вбачається, що на підставі наданої Оператором ГРМ інформації щодо об`єму спожитого газу, ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» здійснює відповідні нарахування за спожитий природний газ.

Тобто, АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» як Оператор газорозподільних систем у Запорізькій області здійснює облік спожитого природного газу, зокрема, визначення спожитих побутовими споживачами обсягів природного газу, а ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» як постачальник із спеціальними обов`язками здійснює нарахування оплати за спожитий природний газ за даними Оператора ГРМ і збір коштів за використаний природний газ по населенню.

Згідно зі ст.12 Закону України «По ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

На підставі наданої Оператором ГРМ інформації щодо об`єму спожитого газу, ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» здійснює нарахування оплати за спожитий природний газ і збір коштів за використаний природний газ по населенню.

Керуючись пунктом 23 розділу ІІІ Правил постачання природного газу ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ», скориставшись своїм правом безперешкодного доступу до лічильників газу, встановлених у побутових споживачів, для перевірки показань фактично використаних побутовими споживачами обсягів природного газу, було встановлено розбіжність між даними, наданими АТ «ЗАПОРІЖГАЗ», та даними, отриманими ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» безпосередньо під час перевірки показань лічильників газу у споживачів зазначених в позовній заяві.

Позивач вважає, що обсяги нараховані відповідачем по споживачам не співпадають з фактично спожитим ними обсягом газу.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, дослідивши надані суду документальні докази, суд дійшов наступних висновків:

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що на його думку відповідачем Акціонерним товариством Оператор газорозподільної системи ЗАПОРІЖГАЗ надається неправдива інформація щодо обсягів спожитого газу, внаслідок чого позивач звернувся до суду з вимогами про :

- визнання неправомірними дії Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи ЗАПОРІЖГАЗ щодо надання ТОВ ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ недостовірних обсягів природного газу, спожитого побутовими споживачами за період з 01.09.2018 р. по 01.10.2020;

- зобов`язання АТ Оператор газорозподільної системи ЗАПОРІЖГАЗ надати ТОВ ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ достовірну інформацію про фактично спожиті побутовими споживачами обсяги природного газу за період з 01.09.2018 р. по 01.10.2020.

Спростовуючи позовні вимоги відповідач зазначив, що від 25.06.2015 між позивачем (замовник) та відповідачем (газорозподільне підприємство) укладений договір на розподіл природного газу № ТР-2015-Н, відповідно до умов п. 2.1 якого газорозподільне підприємство зобов`язується надати замовнику з 01.07.2015 послугу з транспортування природного газу газорозподільними мережами до меж споживачів замовника (пункт призначення) відповідно до актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін.

Газ замовника, транспортування якого за цим договором здійснюється газорозподільне підприємство, призначений для задоволення потреб населення та релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності), газоспоживне обладнання яких підключено до газорозподільних мереж (п. 2.2 договору).

Відповідно до п. 4.6 договору встановлено, що послуги з транспортування природного газу ГРМ підтверджуються підписаним між газорозподільним підприємством та замовником актом наданих послуг, що оформлюється з урахуванням обсягу протранспортованого газу за розрахунковий період, визначеного відповідно до розділу III договору.

Акт наданих послуг підписується сторонами на підставі щомісячного підписаного та скріпленого печаткою газорозподільного підприємства реєстру обсягів розподіленого природного газу споживачам замовника за формою, наведеною у додатку № 2 до договору (п. 4.6.1 договору).

Відповідно до п. 4.9 договору акти наданих послуг є підставою для остаточних розрахунків замовника з газорозподільним підприємством.

Згідно з п. 5.1 договору розрахунки за послуги з транспортування природного газу ГРМ здійснюється за тарифом на транспортування природного газу розподільними трубопроводами за 1000 куб.м. (далі-тариф), встановленим для газорозподільного підприємства Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг,

Пунктом 5.2 договору встановлено, що тариф, встановлений згідно з пунктом 5.1 цього договору є обов`язковим для сторін з дати набрання ним чинності. Визначена на його основі вартість послуги з транспортування природного газу розподільними трубопроводами буде застосовуватись сторонами при складенні актів наданих послуг та розрахунків за ці послуги згідно з умовами договору.

Розрахунковий період за договором становить один місяць з 9.00 години першого дня місяця до 9.00 години першого дня наступного місяця включно. Місячна вартість послуг з транспортування природного газу ГРМ визначається як добуток тарифу на загальний обсяг протранспортованого природного газу, розрахованого на умовах, визначених у розділі IV договору та податку на додану вартість (п. 5.3 договору).

Відповідно до п. 5.4 договору, загальна сума договору складається з місячних сум вартості планових обсягів транспортування природного газу ҐРМ газорозподільним підприємством замовнику.

Договір набирає чинності з дня його підписання та скріплення підписів уповноважених представників сторін печатками та діє в частині надання послуг до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків за надані газорозподільним підприємством послуги до їх повного здійснення. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому сторони повинні переоформити додаток до договору, у якому визначити планові обсяги газу на продовжений строк (п. 11.1 договору).

Додатком 1 до договору, між сторонами визначені договірні (планові) обсяги транспортування природного газу замовника ГРМ на 2015, за яким газорозподільне підприємство здійснює протягом 2015 року транспортування природного газу газорозподільними мережами в обсязі 121 711 тис.куб.м., у тому числі, за місяцями та кварталами.

Відповідно до абз. 2 п. 11.1 Договору, Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Таким чином Договір продовжив свою дію і у 2018-2020 рр.

Так, на підставі даного договору за період з 01.09.2018 по 01.10.2020. газорозподільним підприємством здійснено транспортування природного газу розподільними мережами до споживачів, що підтверджується відповідними актами наданих послуг.

Поруч з цим, як стверджує позивач протягом 2020 р. позивачем отримані звернення від побутових споживачів природного газу, з яких вбачаються розбіжності між даними, наданими позивачу відповідачем щодо обсягів фактично спожитого природного газу та даними, переданими побутовими споживачам. Отже, позивач вважає, що відповідачем допущено завищення обсягів природного газу споживачам категорії населення шляхом донарахування та обліку газу за плановими величинами середньомісячного споживання газу.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до п.п. 1, 2 глави 1 розділу VI «Комерційні умови доступу до газорозподільної системи для отримання/передачі природного газу» Кодексу газорозподільних систем (надалі - Кодекс ГРМ), суб`єктам ринку природного газу (у т.ч. споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Доступ споживачів, у т.ч. побутових споживачів, до ГРМ для споживання (постачання) природного газу, надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2498 від ЗО вересня 2015 року (далі - типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

Комерційний облік природного газу в газорозподільній системі організовується та здійснюється з метою визначення повної та достовірної інформації про об`єми (обсяги) природного газу, які надійшли до ГРМ від суміжних суб`єктів ринку природного газу (ГДП, ВБГ, Оператора ГТС), та об`єми (обсяги) природного газу, які розподілені (передані) з ГРМ підключеним до неї споживачам і суміжним Операторам ГРМ, та подальшого використання інформації у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у т.ч. для взаєморозрахунків між ними (п. 1 гл. 1 розділу ІХ Кодексу ГРМ).

Відповідно до абзаців 3, 4 п. 5 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ, оператор ГРМ в установленому законодавством порядку передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до оператора ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.

Відповідно до п. 13 розділу III Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП № 2496 від ЗО вересня 2015 року, розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди.

Згідно з п. 1 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ, затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30 вересня 2015 року, визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому, оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань.

Виходячи з наведеного, відповідач у даній справі, як оператор газорозподільних систем, здійснює облік спожитого природного газу, зокрема, визначення спожитих побутовими споживачами обсягів природного газу, а позивач у даній справі, як постачальник із спеціальними обов`язками, здійснює нарахування оплати за спожитий природний газ за даними оператора ГРМ і збір коштів за використаний природний газ по населенню.

Згідно ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачені договором.

З наведеного вбачається, що відповідно до умов договору, відповідач зобов`язався надати позивачу з 01.07.2015 послугу з транспортування природного газу газорозподільними мережами до меж балансової належності споживачів замовника (пункт призначення) відповідно до актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін.

Газ замовника, транспортування якого за договором здійснює газорозподільне підприємство, призначений для задоволення потреб населення та релігійних організацій (крім обсягів, що використовується для виробничо-комерційної діяльності), газоспоживне обладнання яких підключено до газорозподільних мереж (п. 2.2. договору).

В свою чергу, згідно з умовами п. 2.3 договору, позивач зобов`язався сплатити відповідачу вартість послуг з транспортування природного газу газорозподільними мережами у розмірі, строки та порядку, що передбачені умовами договору.

Відповідно до п. 3.1 вказаного договору за розрахункову одиницю протранспортованого природного газу приймається один кубічний метр (куб.м.) газу, приведений до стандартних умов: температура газу (І) = 20 градусів за Цельсієм, тиск газу (Р) - 760 мм ртутного стовпчика (101,325 кПа).

Пунктом 3.2 договору передбачено, що облік обсягів природного газу, що транспортується на умовах договору, здійснюється згідно з Правилами користування та Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України № 618 від 27 грудня 2005 року, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України за № 67/11941 від 26 січня 2006 року, та для споживачів-населення за Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року N 2246.

Відповідно до п. 3.3 договору обсяг протранспортованого природного газу за розрахунковий період для споживачів постачальника за регульованим тарифом визначається відповідно до договорів на постачання газу, укладених між замовником, відповідним споживачем та газорозподільним підприємством.

Згідно умов абз. 2 п. 3.4 договору за наявності розбіжностей у частині визначення обсягу протранспортованого газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов договору або у судовому порядку. До вирішення цього питання обсяг протранспортованого газу встановлюється відповідно доданих Газорозподільного підприємства.

Відповідно до пункту 31 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу», природний газ, нафтовий (попутний) газ, газ (метан) вугільних родовищ та газ сланцевих товщ, газ колекторів щільних порід, газ центрально-басейнового типу (далі - природний газ) - суміш вуглеводнів та невуглеводних компонентів, що перебуває у газоподібному стані за стандартних умов (тиск - 760 міліметрів ртутного стовпа і температура - 20 градусів за Цельсієм) і є товарною продукцією.

Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Результати вимірювань вузла обліку природного газу можуть бути використані за умови забезпечення єдності вимірювань.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про ринок природного газу» права та обов`язки Оператора ГРМ визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, а також договором розподілу природного газу.

Пунктом 3 глави 1 розділу IX Кодексу ГРМ (в редакції чинній в період спірних правовідносин) встановлено, що фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (у тому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання, та інших регламентованих процедур у передбачених цим Кодексом випадках.

Об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з порядком (методикою), затвердженим (затвердженою) центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в нафтогазовій галузі.

Тобто, з моменту затвердження Кодексу ГРМ та впродовж спірних правовідносин, законодавчо вже було встановлено, що об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та приведений в одиниці енергії (обсяг), а в подальшому визначений та врегульований порядок перерахунку об`єму природного газу в його обсяг, визначений в одиницях енергії.

У зв`язку з тим, що на момент дії цієї редакції розділу IX Кодексу ГРМ приведення до стандартних умов можливо було лише згідно Методики № 116, а отже саме за нею відповідач і приводив об`єми спожитого природного газу до стандартних умов.

При цьому, правові підставами для застосування Методики № 116 полягають, зокрема, в тому, що Методика № 116 - є єдиним документом, яким врегульований порядок приведення до стандартних умов; терміни та визначення, згадані в Методиці №116, містять в собі поняття «побутовий лічильник газу», який встановлюється у фізичних осіб, за рахунок чого обґрунтованим є застосування даної Методики в правовідносинах, де учасником виступає фізична особа; коефіцієнти коригування показів лічильника, визначені в Методиці № 116, повністю співпадають з коефіцієнтами, визначеними в «Методиці визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі не приведення об`єму газу до стандартних умов», затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 21 жовтня 2003 року № 595 (далі - Методика № 595); законодавчо встановлено, що об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та переведений в одиниці енергії (обсяг), а в подальшому врегульовано, що для проведення розрахунків по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, коефіцієнт приведення до стандартних умов (к) необхідно визначати лише за відповідними додатками до Методики №116.

В подальшому, в січні 2017 року, внесені доповнення до розділу IX Кодексу ГРМ, які починали діяти з 15.03.2017, згідно яких, об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та приведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом XV цього Кодексу. Оператор ГРМ відповідає за переведення об`єму природного газу в обсяг переданої (спожитої) енергії.

В цей же період, Кодекс ГРМ було доповнено Розділом XV, де в п. З глави 1 було зазначено, що для проведення розрахунків по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, коефіцієнт приведення до стандартних умов (к) необхідно визначати за відповідними додатками до Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 26 лютого 2004 року № 116, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 березня 2004 року за № 346/8945.

Суд погоджується з позицією відповідача, оскільки вищезазначені обставини підтверджують правомірність дій відповідача по приведенню об`ємів природного газу до стандартних умов згідно Методики № 116.

В розділі 1 Методики № 116 зазначено, що Методика приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу призначена для приведення об`єму природного газу, який вимірюється побутовими лічильниками газу в робочих умовах, до стандартних умов за результатами вимірювання об"єму газу низького тиску лічильниками, що не мають спеціальних пристроїв для автоматичного приведення до стандартних умов їх показів у разі зміни температури та тиску газу

Оскільки у фізичних осіб розташовані виключно побутові лічильники природного газу, а отже це стало підставою для відповідача щодо застосування Методики № 116, яка є єдиним документом, який регулює спірне питання, а тому і підлягає застосуванню у даному випадку.

Як зазначено вище, пунктом 2 глави 1 розділу IX Кодексу ГРМ визначено, що порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та Оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу.

Типовий договір розподілу природного газу, затверджено постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498 ( далі Типовий Договір)

Пунктом 5.3. Типового Договору передбачено, що за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (м куб.) природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі ГРМ.

Пунктом 5.6 Типового Договору визначено, що після визначення загального об"єму розподіленого Споживачу (спожитого ним) природного газу, приведеного до стандартних умов, Оператор ГРМ в установленому порядку здійснює переведення величини об`єму природного газу в обсяг розподіленої (спожитої) енергії, що має визначатись за трьома одиницями виміру: в - кВтгод, в Гкал, в - МДж. Дані про об`єм (м куб.) та обсяг (кВт год, Гкал, МДж) розподіленого Споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (місяць) зазначаються Оператором ГРМ в особистому кабінеті Споживача (після його запровадження) та/або в рахунку про сплату послуги за цим Договором.

Тобто, відповідач визначав не лише об`єми спожитого природного газу, який обліковується лічильниками природного газу, а і за нормами споживання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.1996 року № 619 «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» (далі - постанова № 619), було встановлено норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, якими було визначено, що при використанні газової плити за наявності централізованого гарячого водопостачання норма природного газу становить 9,8 мЗ людино-місяць; при використанні газової плити у разі відсутності централізованого гарячого водопостачання та газового водонагрівача 18,3 м людино-місяць; при використанні газової плити та водонагрівача 23,6м3 людино-місяць.

В межах спірного періоду діяли норми, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.1996 № 619 «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників».

Вищевикладені обставини вказують на правомірність дій відповідача щодо приведення до стандартних умов обсягів розподіленого населенню природного газу, а також на правомірність застосування норм споживання газу (для споживачів, що не забезпечені лічильниками природного газу), протягом спірного періоду.

Позивачем не надано належних доказів на підтвердження викладених в позовній заяві обставин, а саме того, що відповідачем була надана недостовірна інформація щодо обсягів спожитого природного газу побутовими споживачами. Надані суду акти не можуть прийняті судом як належні докази, оскільки дані акти складені в односторонньому порядку позивачем і не можуть підтверджувати недостовірність наданої відповідачем інформації.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Доказів оплати наявної заборгованості відповідач суду не надав, викладені в позові обставини не спростував.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У задоволенні позову судом відмовляється у зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог.

На підставі ст. 129 ГПК України судові витрати у зв`язку з відмовою у позові покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129,238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ до Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи ЗАПОРІЖГАЗ про :

- визнання неправомірними дії Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи ЗАПОРІЖГАЗ щодо надання ТОВ ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ недостовірних обсягів природного газу, спожитого побутовими споживачами за період з 01.09.2018 р. по 01.10.2020;

- зобов`язання АТ Оператор газорозподільної системи ЗАПОРІЖГАЗ надати ТОВ ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ достовірну інформацію про фактично спожиті побутовими споживачами обсяги природного газу за період з 01.09.2018 р. по 01.10.2020 відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України 19 березня 2021.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.А. Колодій