Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/1126/20

Господарський суд Рівненської області у складі судді Церковної Н.Ф., за участі секретаря судового засідання Оліфер С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали справи за позовом Фізичної особи-підприємця Янчика Олександра Яковича до відповідача Приватного акціонерного товариства "Дубенський завод гумово - технічних виробів" третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕЛК" про стягнення коштів в сумі 29 650 грн

Представники сторін:

від позивача - Майструк С.М.

від відповідача - Скіданова О.С.

від третьої особи - не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2020 року Фізична особа-підприємець Янчик Олександр Якович звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Дубенський завод гумово - технічних виробів" про стягнення коштів в сумі 29 650 грн. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань з оплати послуг перевезення вантажу.

Ухвалою суду від 02.12.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 22.12.2020 року.

Від відповідача 21.12.2020 року надійшов відзив на позовну заяву та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Від відповідача 22.12.2020 року надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи листа №17/12/2020-1 від 17.12.2020 року.

Від позивача 22.12.2020 року до суду надійшла відповідь на відзив та заява щодо понесених витрат.

Ухвалою суду від 22.12.2020 року постановлено справу №918/1126/20 розглядати за правилами загального позовного провадження. Замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Підготовче засідання призначено на 20.01.2021 року. Водночас, вказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕЛК" та надано третій особі строк до 18.01.2021 року надати суду пояснення щодо позову та відзиву з урахуванням вимог ст. 168 ГПК України.

Ухвалою суду від 20.01.2021 року продовжено з власної ініціативи Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕЛК" строк для надання письмових пояснень до 28.01.2021 року та відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 28.01. 2021 року.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕЛК" 22.01.2021 року надійшли письмові пояснення.

Від представника відповідача 22.01.2021 року надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії листа ТОВ "ТЕЛК" від 22.06.2020 року № 22/06/20-1 та копії платіжних доручень № 12601 від 14.04.2020 року, №12806 від 12.05.2020 року, №12821 від 13.05.2020 року та №12982 від 01.06.2020 року.

Ухвалою суду від 28.01.2021 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів з ініціативи суду до 02.03.2021 року та відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 10.02.2021 року.

Ухвалою суду від 10.02.2021 року закрито підготовче провадження у справі № 918/1126/20 та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.02. 2021 року.

В судовому засіданні 24.02.2021 року при розгляді справи по суті на стадії дослідження доказів оголошено перерву до 24.03.2021 року.

03.03.2021 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕЛК" надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі.

У судовому засіданні 24.03.2021 року представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача щодо задоволення позову заперечив, зазначив, що договір про надання послуг з перевезення вантажу не укладав.

У судовому засіданні 24.03.2021 року відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як стверджує позивач, у квітні 2020 року між Фізичною особою-підприємцем Янчиком Олександром Яковичом, як перевізником, та Приватним акціонерним товариством "Дубенський завод гумово - технічних виробів", як замовником, укладено усний договір про надання послуг з перевезення вантажу (за допомогою засобів телефонного зв`язку). На підставі чого, позивач зобов`язався надати відповідачу послуги по перевезенню вантажу автомобільним транспортом у міжнародному сполученні по маршруту м. Завідов (Польща) - м. Дубно ( Україна).

Позивач зазначає, що на виконання умов усної домовленості, позивачем надано відповідачу послугу з перевезення вантажу у міжнародному сполученні по маршруту м. Завідов (Польща) - м. Дубно (Україна), що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною СМR № 421560 від 08.04.2020 року.

Між позивачем, як перевізником, та відповідачем, як замовником, 24.07.2020 року підписано акт № ОУ-0000044 про надання послуг згідно рахунку-фактури №СФ-0000060 від 24.07.2020 року. Згідно якого, перевізник надав наступні послуги по перевезенню вантажу: автомобіль ВК 8939СК/ НОМЕР_1 , маршрут руху Завідов (Польща) - м. Дубно (Україна), номер НОМЕР_2 .

У пункті 1 акту № ОУ-0000044 про надання послуг зазначено, що сума оплати складає 29650,00 грн. Сторони претензій одна до одної не мають.

27.07.2020 року позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру № СФ-0000060 на суму 29650,00 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить стягнути з відповідача 29650,00 грн заборгованості за надані послуги перевезення за актом № ОУ-0000044 від 24.07.2020 року про надання послуг.

У позовній заяві та в судових засіданнях позивач посилався на досягнення усної домовленості між сторонами про надання послуг з перевезення вантажу, на підставі якої в подальшому було підписано Акт № ОУ-0000044 від 24.07.2020 року про надання послуг.

На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача 29650,00 грн.

Як вже зазначалось судом 21 грудня 2020 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому Приватне акціонерне товариство "Дубенський завод гумово - технічних виробів" заперечив проти позовних вимог, зокрема посилаючись на наступне.

Приватне акціонерне товариство "Дубенський завод гумово - технічних виробів" не отримував пропозиції про здійснення перевезення та/або транспортного експедирування, не погоджував істотні умови перевезень та не укладав із Фізичною особою-підприємцем Янчиком Олександром Яковичем жодних договорів перевезення чи транспортного експедирування, зокрема заявок. Зважаючи на вищевикладене та ненадання позивачем доказів протилежного (як- то договору та/або заявки на перевезення), договірні чи інші господарські відносини між підприємством позивачем не мали місця, відповідно будь-які зобов`язання відповідача перед позивачем відсутні. Також, відповідач зазначив, що доставка вантажу на адресу відповідача згідно міжнародної товарно-транспортної накладної СМR № 421560 від 08.04.2020 року мала місце. Проте, у відповідача укладений договір транспортного експедирування із третьою особою (ТОВ "ТЕЛК"), не з позивачем, а не договір автомобільного перевезення вантажу, щодо якого має застосовуватися Конвенція і відтак CMR421560 підтверджує лише факт доставки вантажу позивачем, але не підтверджує безпосередньо укладення договору перевезення із таким. Тому на думку відповідача до вказаних правовідносин за своєю правовою природою не можуть застосовуватися положення ст. 307 ГК України та ст. 909 ЦК України, на які посилається позивач у своїй позовній заяві.

З метою запобігання можливого порушення прав або впливу на обов`язки щодо однієї із сторін, ухвалою суду від 22.12.2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕЛК".

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕЛК" в своїх письмових поясненнях зазначило зокрема наступне. Так, між ТОВ «ТЕЛК» та ПрАТ «Дубенський завод ГТВ» був укладений договір № 17122015-2 від 17.12.2015 року на організацію перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та у внутрішньому сполученнях. За цим договором між ТОВ "ТЕЛК" та ПрАТ «Дубенський завод ГТВ» була укладена ТД затверджена Заявка № 030420-01 від 03.04.2020 року до договору № 17122ф5-2 від 17.12.2015 року на організацію перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та у внутрішньому сполученнях, за якою ТОВ «ТЕЛК» брав на себе зобов`язання по організації перевезення вантажу з м. Завидув (Польща) - м. Дубно (Україна). Окрім того повідомив суд, що TOB "ТЕЛК" не має ніяких договірних відносин, щодо організації спірного перевезення за CMR №421560 від 08.04.2020 року за маршрутом м. Завидув (Польща) - Дубно (Україна) автомобільним транспортом Вольво НОМЕР_3 / НОМЕР_1 із Позивачем по даній справі - ФОП Янчиком О.Я.

Представник позивача в судовому засіданні 24.03.2021 року у своїх поясненнях також зазначив, що ФОП Янчик О.Я. не має ні яких правовідносин з TOB "ТЕЛК".

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, господарський суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

У ст. 181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно зі ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як зазначено судом і це не заперечується сторонами, між позивачем та відповідачем письмовий договір про надання послуг з перевезення вантажу не укладався. У зв`язку з чим відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог.

По при це, позовні вимоги обґрунтовані позивачем не зобов`язанням виконання умов договору, а саме, фактично наданих відповідачу послуг перевезення на умовах усної домовленості про надання послуг з перевезення вантажу.

Згідно статті 1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів. Транспортно-експедиторська послуга - це робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування. Транспортне експедирування як вид господарської діяльності не може розглядатися окремо від перевезення, це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях (сортування вантажів під час їх прийняття до перевезення, перевалка вантажів у процесі їх перевезення, облік надходження вантажів під час видачі вантажу тощо), і саме це дає підстави розглядати її допоміжним щодо перевезення видом діяльності. Тому кожна послуга, що надається експедитором клієнту, по суті є транспортною послугою.

Відносини учасників транспортно-експедиторської діяльності встановлюються на основі договорів. Учасники цієї діяльності вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов взаємовідносин, що не суперечать чинному законодавству.

Статтею 909 ЦК України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно зі статтею 306 ГК України перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Перевезення вантажів здійснюють вантажний залізничний транспорт, автомобільний вантажний транспорт, морський вантажний транспорт та вантажний внутрішній флот, авіаційний вантажний транспорт, трубопровідний транспорт, космічний транспорт, інші види транспорту.

Відповідно до статті 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні.

Для міжнародних перевезень використовується товарно-транспортна накладна міжнародної форми (CMR).

Відповідно до статей 4, 9 Конвенції договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної; вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

Відповідно до статті 5 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником. Перший примірник передається відправнику, другий супроводжує вантаж, а третій залишається у перевізника.

Вимоги до вантажної накладної передбачені статтею 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, а саме вантажна накладна містить такі дані: a) дата і місце складання вантажної накладної; b) ім`я та адреса відправника; c) ім`я та адреса перевізника; d) місце і дата прийняття вантажу до перевезення і передбачене місце його доставки; e) ім`я та адреса одержувача; f) прийняте позначення характеру вантажу і спосіб його упакування та, у випадку перевезення небезпечних вантажів, їх загальновизнане позначення; g) кількість вантажних місць, їх спеціальне маркування і нумерація місць; h) вага вантажу брутто чи виражена в інших одиницях виміру кількість вантажу; i) платежі, пов`язані з перевезенням (провізна плата, додаткові платежі, митні збори, а також інші платежі, що стягуються з моменту укладання договору до доставки вантажу); j) інструкції, необхідні для виконання митних та інших формальностей; к) заява про те, що перевезення здійснюється, незалежно від будь-яких умов, згідно положень дійсної Конвенції.

У випадку потреби, вантажна накладна повинна також містити наступні дані: a) заява про те, що перевантаження забороняється; b) платежі, які відправник зобов`язується сплатити; c) сума платежу, що підлягає сплаті при доставці; d) декларована вартість вантажу і сума додаткової цінності його для відправника; e) інструкції відправника перевізнику відносно страхування вантажу; f) погоджений термін, протягом якого повинно бути виконано перевезення; g) перелік документів, переданих перевізнику.

Сторони можуть внести у вантажну накладну будь-яку іншу інформацію, яку вони вважають корисною.

При цьому, як вище зазначено судом по тексту у відповідності до ст. 181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Представник відповідача під час судових дебатів не заперечувала та не спростовувала, що замовлення про надання послуг з перевезення вантажу здійснювалось шляхом усної домовленості за допомогою телефонного зв`язку.

Також, суд зазначає, що первинним є документ, який містить відомості про господарську операцію, при цьому, чинним законодавством не передбачені будь-які типові документи для оформлення операцій з надання (отримання) послуг. Як правило, таким документом є акт наданих послуг.

Факт розвантаження/отримання вантажу підтверджується печаткою вантажоотримувача у графі 24 міжнародних транспортних накладних - CMR № №421560, отримувач - Приватне акціонерне товариство "Дубенський завод гумово - технічних виробів" .

24.07.2020 року позивачем виставлено на ім`я відповідача рахунок-фактуру № СФ-0000060 про сплату 29 650,00рн.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до Акту № ОУ-0000044 від 24.07.2020 року на загальну суму 29 650,00 грн позивачем надано послуги відповідачу; в акті зазначено, що замовник претензій по об`єму та строкам виконання робіт не має. Суд звертає увагу сторін, що на актах стоять підписи та печатки перевізника та замовника.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено фактичне надання відповідачу послуг перевезення вантажу що, в свою чергу є підставою для стягнення з Приватного акціонерного товариства "Дубенський завод гумово-технічних виробів" на користь Фізичної особи-підприємця Янчика Олександра Яковича 29 650,00 грн. (подібних правових висновків дійшов Господарський суд міста Києва у своїх рішеннях від 13.12.2018 року у справі № 910/12156/18 та від 18.09.2019 року у справі № 910/8406/19).

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, надаючи оцінку доводам сторін, судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за позовом покладаються на відповідача в розмірі 2102,00 грн.

Позивачем при поданні позовної заяви зазначено про намір відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу по справі після прийняття рішення. Вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі буде розглянуто після подання суду заяви із залученням відповідних доказів.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця Янчика Олександра Яковича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до відповідача Приватного акціонерного товариства "Дубенський завод гумово-технічних виробів"(35600, Рівненська область, м. Дубно, вул. Млинівська, 69, ) про стягнення 29 650,00 грн - задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дубенський завод гумово-технічних виробів" (35600, Рівненська область, м. Дубно, вул. Млинівська, 69, ) на користь Фізичної особи-підприємця Янчика Олександра Яковича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 29 650,00 грн - заборгованості та 2102,00 судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 25.03.2021 року.

Суддя Церковна Н.Ф.