ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2021 справа № 914/149/21

Господарський суд Львівської області у складі судді О.Д. Запотічняк

за участю секретаря судового засідання А.П. Полянського

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Максимович Олега Богдановича, м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська дорожня служба», м.Львів,

про стягнення 35 662,90 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: Пилип`як О.П.;

від відповідача : не з`явився;

Хід розгляду справи.

Фізична особа-підприємець Максимович Олег Богданович звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська дорожня служба" про стягнення 35 662,90 грн.

Ухвалою від 21.01.2021 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив розгляд справи на 23.02.2021.

В судове засідання 23.02.2021 з`явився представник позивача, представник Відповідача не з`явився, причин не явки не вказав, суд відклав розгляд справи на 09.03.2021.

Ухвалою від 09.03.2021 суд відклав розгляд справи на 16.03.2021.

В судове засідання 16.03.2021 з`явився представник позивача, надав пояснення щодо позовних вимог та нарахування штрафних санкцій. Відповідач явку уповноваженого представника не забезпечив, причин не явки не вказав, відзив на позов не подав.

В судовому засіданні 16.03.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 січня 2018 року між ФОП Максимович Олег Богданович та Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівська дорожня служба» було укладено Договір №1.

Згідно умов цього Договору Позивач зобов`язувався передати у власність Відповідачу Товар, визначений п. 1.2 Договору, Відповідач прийняти та оплатити товар за ціною вказаною в рахунку, або у видатковій накладній, або у акті прийому-передачі, або у акті виконаних робіт.

Відповідно до п.1.2. Договору Продавець зобов`язується передати Товар (надати Послугу), а Покупець прийняти Товар (Послугу) найменування, одиниці виміру та загальна кількість якого, є предметом поставки за цим Договором, його часткове співвідношення визначаються та вказуються у видатковій накладній, акті прийому-передачі, акті виконаних робіт, тощо.

ФОП Максимович О.Б. здійснив вантажні перевезення Товару (щебня) на загальну суму 296 783,22 грн. В свою чергу, ТОВ «Львівська дорожня служба» здійснило часткову оплату за надані послуги в сумі 270 183,46 грн.

Відповідно до п.3.3. Договору оплата продукції Покупцем здійснюється за договірною ціною у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Продавця протягом 3-ох банківських днів з моменту отримання Товару (Послуги).

ТОВ «Львівська дорожня служба» свій обов`язок щодо сплати вартості наданих послуг порушило, вартість здійснених вище вантажних перевезень щебня згідно актів надання послуг №266 від 19 липня 2019 року, №321 від 18 серпня 2019 року та №337 від 26 серпня 2019 року оплатило не в повному обсязі.

27.07.2020 року ФОП Максимович О.Б. звернувся до відповідача із Претензією сплатити на розрахунковий рахунок Фізичної особи - підприємця Максимович Олега Богдановича 26 599,76 грн. Однак, на момент пред`явлення позову договірні зобов`язання контрагентом повністю не виконано.

Відтак, відповідач неналежно виконував взяті на себе договірні зобов`язання щодо оплати поставленого Товару, а саме оплачував його несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку із чим в нього виникла заборгованість, яка станом на дату подання позову до суду становить 26 599,76 грн.

За неналежне виконання договірних зобов`язань, позивач нарахував відповідачу: - 1 062,55 грн - 3% річних, - 1 439,57 грн - інфляційних втрат, - 3 901,04 грн -пені, - 2 659,98 грн штрафу.

Правова позиція відповідача.

Відповідач в судові засідання явку представника не забезпечив, відзиву на позовну заяву не надав, доказів погашення заборгованості не представив, вимог ухвал суду не виконав, виклики у судове засідання надсилалися за адресою відповідача, вказаною у позовній заяві та зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Вказана ухвала також була розміщені на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади України.

Суд звертає увагу на те, що в ухвалі від 21.01.2021 про відкриття провадження у справі, суд встановив відповідачу строк у 15 календарних днів з дня отримання такої ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч.2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті, за відсутності представника відповідача та його відзиву на позовну заяву.

Фактичні обставини встановлені судом.

02 січня 2018 року між Фізичною особою - підприємцем Максимович Олегом Богдановичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівська дорожня служба» був укладений Договір №1, відповідно до умов якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю Товар (надати Послугу), визначений у п.1.2. Договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар (Послугу) за ціною вказаною у рахунку, або у видатковій накладній, або у акті прийому-передачі, або у акті виконаних робіт, тощо.

Відповідно до п.1.2. Договору Продавець зобов`язується передати Товар (надати Послугу), а Покупець прийняти Товар (Послугу) найменування, одиниці виміру та загальна кількість якого, є предметом поставки за цим Договором, його часткове співвідношення визначаються та вказуються у видатковій накладній, акті прийому-передачі, акті виконаних робіт, тощо.

Згідно п.2.1, 2.3 Договору Покупець зобов`язаний у зазначений термін отримати у Продавця поставлений для нього Товар (Послугу). Представник Покупця, при прийнятті Товару (Послуги) зобов`язаний звірити відповідність кількості асортименту Товару (Послуги), вказаному у видатковій накладній, акті прийому-передачі або акті виконаних робіт та розписатися за отримання Товару (Послуги).

На виконання умов Договору, ФОП Максимович О.Б. здійснив вантажні перевезення Товару (щебня) на загальну суму 296 783,22 грн. В свою чергу, ТОВ «Львівська дорожня служба» здійснило часткову оплату за надані послуги в сумі 270 183,46 грн.

Згідно п. 3.1 Договору Покупець оплачує поставлений Продавцем Товар (Послугу) за ціною, згідно видаткових накладних або рахунків-фактур або актів прийому-передачі або актів виконаних робіт.

Відповідно до п.3.3. Договору оплата продукції Покупцем здійснюється за договірною ціною у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Продавця протягом 3-ох (трьох) банківських днів з моменту отримання Товару (Послуги).

Оскільки вантажні перевезення щебня згідно укладеного договору здійснювались протягом тривалого часу та носили регулярний характер, а оплата за надані вантажні перевезення проводилась Відповідачем певними сумами, без прив`язки до конкретних актів надання послуг, тому зараховувалась в рахунок погашення раніше наданих послуг.

Отже, заборгованість у ТОВ «Львівська дорожня служба» існує згідно останніх актів надання послуг, підписаних двосторонньому порядку та скріплених печатками. Тому вантажні перевезення щебня згідно актів надання послуг №266 від 19 липня 2019 року, №321 від 18 серпня 2019 року та №337 від 26 серпня 2019 року Відповідач в повному обсязі не оплатив.

Підтвердженням здійснення вантажних перевезень слугують також підписані відповідачем товарно - транспортні накладні (вантажоодержувач: ТОВ «Львівська дорожня служба»): за 19 липня 2019 року, згідно акту надання послуг №266 від 19 липня 2019 року; за 18 серпня 2019 року, згідно акту надання послуг №321 від 18 серпня 2019 року та за 26 липня 2019 року, згідно акту надання послуг №337 від 26 серпня 2019 року.

З метою досудового врегулювання спору, Позивач звертався до Відповідача з претензією № б/н від 27.07.2020 на суму 36 506,20 грн, з проханням погасити заборгованість по вантажних перевезеннях щебню, згідно Договору №1. Однак, відповідач не відповів на дану претензію та заборгованість не погасив.

У зв`язку із наведеним, у ТОВ «Львівська дорожня служба», згідно актів надання послуг №266 від 19 липня 2019 року, №321 від 18 серпня 2019 року та №337 від 26 серпня 2019 року виникла заборгованість в розмірі 26 599,76 грн.

За неналежне виконання договірних зобов`язань, позивач нарахував відповідачу 1 439,57 грн - інфляційних втрат, 3 901,04 грн -пені, 1 062,55 грн - 3% річних та 2 659,98 грн штрафу.

Оцінка суду.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною 2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, в тому числі, є договори та інші правочини.

Згідно частини 1статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до умов ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Отже, за своєю природою укладений договір є змішаним, в якому містяться елементи договору поставки товару (поставка щебня) та елементи договору про надання послуг (послуг вантажного перевезення).

Судом встановлено, якщо Позивач, як Продавець здійснює поставку Товару Відповідачу, як Покупцю транспортування Товару відбувається силами та за рахунок Продавця, у відповідності до п. 2.5 Договору. Натомість у випадку здійснення Продавцем вантажних перевезень Покупець оплачує надану послугу (вантажного перевезення щебня) за ціною, згідно актів надання послуг, що відповідає вимогам п. 3.1 Договору.

Відповідно до ч.1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526,530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом Позивачем належно виконано умови Договору, а саме надано послуги вантажного перевезення щебню на загальну суму 296 783,22 грн. Відповідач належним чином сплачував надані послуги Позивачу, однак в повному обсязі вантажних перевезень не оплатив, відтак утворилась заборгованість на суму 26 599,76 грн.

Згідно з п. 3.3 Договору оплата продукції Покупцем здійснюється за договірною ціною у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Продавця протягом 3-ох (трьох) банківських днів з моменту отримання Товару (Послуги).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до положень ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписами частини 1 статі 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до положень ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За неналежне виконання договірних зобов`язань за Договором, Позивачем було нараховано Відповідачу 1 439,57 грн - інфляційних втрат, 3 901,04 грн -пені, 1 062,55 грн - 3% річних та 2 659,98 грн штрафу.

Судом проведено перевірку правильності здійснених позивачем нарахувань інфляційних втрат, пені та штрафу - такі нараховані вірно, та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Щодо нарахування 3% річних, суд зазначає, що такі нарахування здійснені не вірно. Оскільки, Позивач вказує період прострочення з 30 серпня 2019 року по 11 вересня 2020 року, відтак сума до відшкодування 3% річних за такий період прострочення становить 827,08 грн.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково в сумі 35 427,41 грн із яких: заборгованість 26 599,76 грн, 1 439,57 грн - інфляційних втрат, 3 901,04 грн -пені, 827,08 грн - 3% річних та 2 659,98 грн штрафу. В задоволенні решти позовних вимог відмовити - за безпідставністю.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак сума судового збору до відшкодування становить 2088,12 грн.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 75, 76, 78, 79, 123, 129, 232, 233, 234, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська дорожня служба» (79034 м. Львів, вул.Навроцького,буд.1, ) на користь Фізичної особи-підприємця Максимович Олега Богдановича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) 35 427,41 грн заборгованості та 2088,12 грн судового збору.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 18.03.2021.

Суддя О.Д. Запотічняк