номер провадження справи 5/195/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2021 Справа № 908/3109/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі Соколові А.А., розглянувши матеріали справи

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОФОРС" (01021, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд. 28/2, Н/П №43; )

До відповідача: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ; 71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, )

про стягнення 338 211,18 грн.,

За участю представників сторін:

Від позивача: Цяпа І.М., Витяг з ЄДРПОУ, запис від 13.07.2009 № 0033496, керівник;

Від відповідача: Нинюк Л.О., довіреність № 2803 від 02.09.2019, свідоцтво ЗП001898 від 04.12.2018, адвокат;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.12.2020 (суддя Проскуряков К.В.) прийнято до розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОФОРС" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС" про стягнення 338 211,18 грн. та відкрите провадження у справі № 908/3109/20 в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.12.2020 о 12 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явку представників сторін визнано обов`язковою, запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії.

22.12.2020 до суду від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позовних вимог та просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 23.12.2020 № 908/3109/20 розгляд справи у підготовчому провадженні відкладено на 29.01.2021 о 10 год. 30 хв., запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії, явку представників сторін у судове засідання визнано обов`язковим.

04.01.2021 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив № б/н від 29.12.2020 (вх. № 11/08-08/21 від 04.01.2021), згідно якої позивач підтримав доводи викладені у позовній заяві та просить суд позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 29.01.2021 № 908/3109/20 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 08.03.2021, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 17.02.2021 об 11 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання, призначене на 17.02.2021 об 11 год. 30 хв. вирішено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням системи "EasyCon".

12.02.2021 господарським судом Запорізької області повідомлено сторін по справі № 908/3109/20 про неможливість проведення судового засідання з розгляду справи, призначеного на 17.02.20231 об 11 год. 30 хв. у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. Про дату, час та місце наступного судового засідання буде повідомлено учасників справи відповідною ухвалою суду.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.02.2021 № 908/3109/20 повторне проведення першого судового засідання з розгляду справи по суті призначено на 03.03.2021 о 14 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін, явку представників сторін у судове засідання визнано обов`язковою. Ухвалою суду від 03.03.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 17.03.2021 об 11 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання ТОВ "ТЕХНОФОРС" № б/н від 01.03.2021 (вх. № 4359/08-08/21 від 01.03.2021) про забезпечення проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи "EasyCon" задоволено та ухвалено судове засідання, призначене на 17.03.2021 об 11 год. 00 хв. проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням системи "EasyCon". Зобов`язано у відповідача здійснити відповідні процесуальні дії.

10.03.2021 від відповідача до суду надійшли письмові пояснення № 28-23/5367 від 09.03.2021 (вх. № 5027/08-08/21 від 10.03.2021) щодо відображення сум ПДВ в бухгалтерському обліку ВП ЗАЕС, в яких зазначено, що вимога позивача про сплату вартості поставленого товару в розмірі суми ПДВ - 55 920,00 грн. до ВП ЗАЕС не надходила. Оскільки станом на 05.03.2021 відповідачем не здійснена оплата за видатковими накладними № 00000077 від 06.07.2020 та № 00000112 від 28.08.2020 за договором поставки товару № 178(6)20УК від 04.05.2020/53-121-01-20-09362 від 18.05.2020 сума ПДВ на товар, поставлений ТОВ "ТЕХНОФОРС" у розмірі 55 920,00 грн. не включено до складу податкового кредиту.

17.03.2021 від позивача на електрону адресу суду з електронним цифровим підписом надійшли заперечення на пояснення відповідача № б/н від 15.03.2020 (вх. № 5379/08-08/21 від 17.03.2021), в яких позивач зазначив, що оскільки до відповідача була пред`явлена претензія № 17/478 від 30.10.2020 щодо сплати заборгованості за поставлений товар, відповідач був зобов`язаний оплатити заборгованість за поставлений товар у розмірі ПДВ у п`ятиденний строк, заявлений у вказаному листі. Просить суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 17.03.2021 здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК "Акорд" та системи "EasyCon".

У судовому засіданні 17.03.2021 представник позивача підтримав доводи викладені у позовній заяві. Суду надані пояснення: 18.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОФОРС" (постачальник) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС" (покупець) укладено договір поставки товару № 178(6)20УК від 04.05.2020/53-121-01-20-09362, на виконання умов якого ТОВ «ТЕХНОФОРС» здійснено поставку товару на адресу ЗВ ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом» на загальну суму 335 520,00 грн., а саме за видатковою накладною № Т-00000077 від 06.07.2020 на суму 162 876,00 грн. з ПДВ та видатковою накладною № Т-00000112 від 28.08.2020 на суму 172 644,00 грн. з ПДВ. Крім цього, 06.07.2020 позивач склав та направив на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну № 1 на суму 162 876,00 грн. та 28.08.2020 податкову накладну № 24 на суму 172 644,00 грн., які направлені на електрону адресу відповідача. В порушення умов договору відповідач оплату за отриманий товар не здійснив, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 335 520,00 грн. 30.10.2020 позивачем направлено на адресу відповідача лист № 17/478 щодо сплати заборгованості за поставлений товар, проте відповідач вимоги претензії не виконав та кошти не сплатив. За неналежне виконання умов договору щодо сплати за отриманий товар, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач нарахував інфляційні витрати за вересень 2020 року на суму 814,38 грн. та 3 % річних окремо за кожною видатковою накладною за загальний період з 21.08.2020 по 23.11.2020 включно на суму 1 876,80 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на договір поставки товару № 178(6)20УК від 04.05.2020/53-121-01-20-09362 від 18.05.2020, ст. ст. 193, 509, 526, 526, 530, 610, 612, 625-629, 631, 655, 670, 691, 692, 712 ЦК України, ст. ст. 174, 193, 265 ГК України, ст. ст. 1, 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність України». Просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та поясненнях № 28-23/5367 від 09.03.2021 зазначивши, що позивачем 09.07.2020 поставлено товар за видатковою накладною № 00000077 від 06.07.2020 на суму 162 876,00 грн., 01.09.2020 поставлено товар за видатковою накладною № 00000112 від 28.08.2020 на суму 172 644,00 грн., виконавши зобов`язання в частині поставки товару за договором у повному обсязі. Оскільки сторони у договорі не встановили, що поставка товару здійснюється партіями, зобов`язання за договором щодо поставки вважаються виконаними саме 01.09.2020. Крім цього, позивачем невірно враховані періоди нарахування інфляційних витрат та 3 % річних. Також відповідач зазначив, що строк виконання зобов`язання щодо оплати частини вартості товару у розмірі суми ПДВ у договорі не встановлений. Вимога щодо сплати вартості поставленого товару у розмірі суми ПДВ - 55 920,00 грн. до ВП ЗАЕС не надходила. За таких обставин, строк оплати частини вартості товару в розмірі суми ПДВ не настав, у зв`язку з чим здійснення оплати ПДВ - 55 920,00 грн. є правом, а не обов`язком відповідача. Крім цього, оскільки станом на 05.03.2021 відповідачем не здійснена оплата за видатковими накладними № Т-00000077 від 06.07.2020 та № Т-00000112 від 28.08.2020, сума ПДВ на товар, поставлений ТОВ "ТЕХНОФОРС" у розмірі 55 920,00 грн. не включена до складу податкового кредиту. На підставі викладеного, відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

У відповіді на відзив та запереченнях на пояснення відповідача № б/н від 15.03.2020 позивач посилається на п. 3.2. договору, яким визначено що оплата за поставлений товар здійснюється протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів з дати поставки, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Таким чином, відлік строку оплати за товар визначається саме з урахуванням дати оформлення належним чином видаткової накладної, якою підтверджується факт поставки, а відтак строки оплати товару за видатковими накладними № Т-00000077 від 06.07.2020 та № Т-00000112 від 28.08.2020 наступили в різні дні. Крім цього позивач зазначив, що п. 1.1. договору визначено загальну суму 335 520,00 грн. з ПДВ. Положення договору не розділяють вартість самого товару та суму ПДВ, що підлягає сплаті. Тлумачення положень договору дає змоги прийти до висновку, що сума податку на додану вартість включається у ціну товару, у зв`язку з чим зазначена сума підлягає сплаті разом з вартістю поставленого товару. Оскільки до відповідача була пред`явлена претензія № 17/478 від 30.10.2020 щодо сплати заборгованості за поставлений товар, відповідач був зобов`язаний оплатити заборгованість за поставлений товар у розмірі ПДВ у п`ятиденний строк, заявлений у вказаному листі. З урахуванням викладеного, позивач просить суд позов задовольнити у повному обсязі.

Надані до матеріалів справи докази дозволяють розглянути справу по суті.

В судовому засіданні 17.03.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 18.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОФОРС" (постачальник, позивач) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС" (покупець, відповідач) укладено договір поставки товару № 178(6)20УК від 04.05.2020/53-121-01-20-09362 (договір).

Згідно п. 1.1. договору, постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти і сплатити товар:

№ Код УКТ Найменування товару Од. Кіль- Ціна без Сума без

п/п ЗЕД вим. ть ПДВ ПДВ

1 84279 Штабелер напівелектричний шт. 2 64 135,00 128 270,00

00000 EJB115

2 84254 Домкрат рейковий Tec-Union шт. 3 8 700,00 26 100,00

90000 Int SJ-5

3 8425 Домкрат гідравлічний шт. 2 12 450,00 24 900,00

ДН5ГР15 в зборі

4 8425 Домкрат гідравлічний шт. 2 800,00 1 600,00

Автономний ДА5

5 84254 Домкрат гідравлічний колійний шт. 3 13 760,00 41 280,00

20000 HJ10

6 87168 Візок гідравлічний Niuli CBY- шт. 3 7 700,00 23 100,00

00000 АC2.5T

7 87169 Колесо поліуретан поворотне шт. 20 780,00 15 600,00

09090 діам. 150 мм

8 8716 Візок TF-B1 шт. 3 1 875,00 5 625,00

9 8716 Візок TF-B1 шт. 1 1 875,00 1 875,00

10 73151 Ланцюг ПР-38,1-12700 шт. 3 3 750,00 11 250,00

Всього без ПДВ: 279 600,00

ПДВ: 55 920,00

Всього з ПДВ: 335 520,00

Строк поставки товару: травень - серпень 2020 року (п. 1.2. договору).

Розділом 3 договору сторони визначити умови та порядок оплати.

Згідно п. 3.1. договору, вартість за договором - 279 600,00 грн. (двісті сімдесят дев`ять тисяч шістсот грн. 00 коп). Крім того ПДВ - 55 920,00 грн. (п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот двадцять грн. 00 коп). Разом з ПДВ - 335 520,00 грн. (триста тридцять п`ять тисяч п`ятсот двадцять грн. 00 коп).

Пунктом п. 3.2. договору визначено, що оплата за поставлений товар здійснюється протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів з дати поставки, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку (п. 3.3. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору, поставка товару відбувається відповідно до Правил Інкотермс 2010 на умовах - DDP склад Вантажоодержувача, Запорізьке відділення ВП «Складське господарство», 71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Примо слова, 133, склад № 6.

Поставка товару відбувається в строк згідно з п. 1.2. договору (п. 4.3).

Згідно п. 4.6. договору, постачальник зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН у строки, визначені для реєстрації податкових накладних чинним законодавством, з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги». Електронна адреса Покупця для листування в рамках адміністрування ПДВ: .

Постачальник зобов`язується вказувати в податковій накладній позначення одиниці вимірювання товару, що надається за Договором, згідно з вимогами «Класифікатору системи позначень одиниць вимірювання та обліку», ДК 011-96, затвердженого наказом Держстандарту України від 09.01.1997р. № 8.

Відповідно до п. 7.1. договору, у випадку неналежного виконання або невиконання сторонами зобов`язань за договором сторони несуть майнову відповідальність відповідно до діючого законодавства України.

Сплата неустойки не звільняє винну сторону від виконання договірних зобов`язань (п. 7.3).

Згідно п. 7.6. договору, у випадку відсутності реєстрації в ЄРПН постачальником електронної податкової накладної у встановлений Податковим кодексом України строк, покупець має право в односторонньому порядку зменшити вартість договору, передбачену п. 1.1. та 3.1. цього договору на суму ПДВ від вартості товару, за якою допущене таке невиконання.

Пунктами 10.1 та 10.2 договору передбачено, що всі спори, які можуть виникнути з даного договору або з приводу договору, сторони вирішують шляхом переговорів. Досудовий порядок врегулювання спорів між сторонами є обов`язковий.

Постачальник є платником податку на прибуток на загальній системі оподаткування (п. 11.7).

Покупець є платником податку на прибуток на загальній системі оподаткування (п. 11.8).

Договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє один рік (п. 12.1).

Доказів розірвання вказаного договору або визнання його недійсним сторонами суду не надано, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що станом на 17.03.2021 договір поставки товару № 178(6)20УК від 04.05.2020/53-121-01-20-09362 від 18.05.2020 є чинним.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОФОРС" поставлено, а Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС" отримано товар на загальну суму 335 520,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи підписаними та скріпленими печатками обох сторін видатковими накладними:

1) № Т-00000077 від 06.07.2020 (дата отримання відповідачем - 09.07.2020) сума без ПДВ - 135 730,00 грн., ПДВ - 27 146,00 грн., всього з ПДВ - 162 876,00 грн.

2) № Т-00000112 від 28.08.2020 (дата отримання відповідачем - 01.09.2020) сума без ПДВ - 143 870,00 грн., ПДВ - 28 774,00 грн., всього з ПДВ - 172 644,00 грн. (а.с. 20-21).

Відповідна продукція отримана повноважним представником відповідача - Рудником О.Г., про що міститься відповідний підпис повноважної особи скріплений печаткою відповідача на відповідних видаткових накладних.

Вказані обставини визнані відповідачем у відзиві на позовну заяву.

На виконання п. 4.6. договору, ТОВ "ТЕХНОФОРС" 06.07.2020 складено та направлено на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну № 1 (отримано 25.07.2020) на суму 162 876,00 грн., в т.ч. сума ПДВ - 27 146,00 грн. та податкову накладну № 24 (отримано 12.09.2020) на суму 172 644,00 грн., в т.ч. сума ПДВ - 28 774,00 грн. (а.с. 22-24, 26-28).

Таким чином, ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС» зобов`язано у рамках виконання договору поставки товару № 178(6)20УК від 04.05.2020/53-121-01-20-09362 від 18.05.2020 сплатити на користь ТОВ "ТЕХНОФОРС" грошові кошти у розмірі 335 520,00 грн. протягом 45 (сорок п`яти) календарних днів з дати поставки, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

На підставі викладеного та керуючись п. 3.2. договору, строки оплати наступні:

- № Т-00000077 від 06.07.2020 (дата отримання відповідачем - 09.07.2020) на суму 162 876,00 грн., строк оплати до 23.08.2020;

- № Т-00000112 від 28.08.2020 (дата отримання відповідачем - 01.09.2020) на суму 172 644,00 грн., строк оплати до 16.10.2020.

На виконання п. 4.6. договору, позивачем 29.07.2020 та 15.09.2020 направлені на електрону пошту відповідача оформлені та зареєстровані податкові накладні № 1 від 06.07.2020 та № 24 від 28.08.2020 відповідно (а.с. 25, 29).

У зв`язку з відсутністю оплати за отриманий товар, на виконання п.п. 10.1, 10.2 договору 30.10.2020 позивачем на адресу відповідача надіслано лист № 17/478 щодо сплати заборгованості за поставлений товар на суму 335 520,00 грн. протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання вказаного листа. Зазначений лист 04.11.2020 отриманий представником відповідача - Бонгар`євою, про що свідчить повідомлення про вручення поштової кореспонденції 959 (а.с. 30,31).

В порушення умов договору поставки товару № 178(6)20УК від 04.05.2020/53-121-01-20-09362 від 18.05.2020, відповідач оплату за отриманий товару у розмірі 335 520,00 грн. не здійснив, внаслідок чого станом на 03.12.2020 сума основної заборгованості відповідача за договором № 178(6)20УК від 04.05.2020/53-121-01-20-09362 від 18.05.2020 становить 335 520,00 грн.

У зв`язку з порушенням строків оплати за отриманий товар, позивачем окремо за кожною видатковою накладною нараховано 3 % річних за загальний період з 21.08.2020 по 23.11.2020 включно на суму 1 876,80 грн. та інфляційні витрати за вересень 2020 у розмірі 814,38 грн.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, додаткові пояснення, заслухавши представників сторін, проаналізувавши норми чинного законодавства суд при прийнятті рішення враховує наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Зобов`язанням відповідно до частини 1 та 2 ст. 509 Цивільного Кодексу України є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України.

Пунктом 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в статті 526 ЦК України.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або ін. подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 662 ЦК України унормовано, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, на підставі вказаних вище дій позивача, який поставив товар, та дій відповідача, який цей товар прийняв, у сторін виникли взаємні права та обов`язки: у позивача - право вимагати оплати за поставлений товар, а у відповідача - обов`язок сплатити вартість отриманого товару.

За приписами ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать, що відповідач взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконав, оплату за отриманий товар за договором поставки товару № 178(6)20УК від 04.05.2020/53-121-01-20-09362 від 18.05.2020 у визначені договором строки не здійснив, отже відповідач порушив умови договору.

Доказів оплати суми основного боргу у повному обсязі або частково відповідачем суду не надано.

Стосовно заперечень відповідача про відсутність у договорі визначеного строку для виконання зобов`язань щодо оплати частини вартості товару в розмірі суми ПДВ, відсутності вимоги позивача щодо сплати вартості поставленого товару в розмірі суми ПДВ, та як наслідок, оплата ПДВ у розмірі 55 920,00 грн. є правом, а не обов`язком відповідача суд зазначає наступне.

Пунктами 1.1. та 3.1. договору сторони визначили, що постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та сплатити товар з десяти відповідних пунктах на загальну суму 335 520,00 грн. Саме на вказану суму відповідачем прийнято товар згідно видаткових накладних № Т-00000077 від 06.07.2020 та № Т-00000112 від 28.08.2020. Крім цього, на виконання п.п. 10.1, 10.2 договору 30.10.2020 позивачем на адресу відповідача надіслано лист з вимогою здійснити оплату за поставлений товар на загальну суму 335 520,00 грн., у зв`язку з чим суд не приймає до уваги вказані заперечення відповідача.

Факт порушення зобов`язання відповідачем є доведеним.

На підставі викладеного, сума основної заборгованості відповідача за договором поставки товару № 178(6)20УК від 04.05.2020/53-121-01-20-09362 від 18.05.2020 у розмірі 335 520,00 грн. підтверджується матеріалами справи та підлягає стягненню з відповідача.

У пунктах 7.1., 7.3 та 7.6 укладеного між сторонами договору встановлено, що у випадку неналежного виконання або невиконання сторонами зобов`язань за договором сторони несуть майнову відповідальність відповідно до діючого законодавства України (7.1). Сплата неустойки не звільняє винну сторону від виконання договірних зобов`язань (7.3). У випадку відсутності реєстрації в ЄРПН постачальником електронної податкової накладної у встановлений Податковим кодексом України строк, покупець має право в односторонньому порядку зменшити вартість договору, передбачену п. 1.1. та 3.1. цього договору на суму ПДВ від вартості товару, за якою допущене таке невиконання (7.6).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

За умовами п. 3.2., 3.3. договору, оплата за поставлений товар здійснюється протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів з дати поставки, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника (п. 3.2). Оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 3 % річних на загальну суму 1 876,80 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних суд зазначає, що стягненню підлягають 3 % річних у розмірі 1 703,90 грн., з відмовою у стягненні 172,90 грн., оскільки:

- за видатковою накладною № Т-00000077 від 06.07.2020 на суму 162 876,00 грн. (строк поставки 09.07.2020, строк оплати до 23.08.2020) за період з 24.08.2020 по 11.10.2020 - 3 % річних складають 655,97 грн.;

- за видатковими накладними № Т-00000077 від 06.07.2020 (строк поставки 09.07.2020, строк оплати до 23.08.2020) та № Т-00000112 від 28.08.2020 (строк поставки 01.09.2020, строк оплати до 16.10.2020) на загальну суму 335 520,00 грн. за період з 17.10.2020 по 23.11.2020 - 3 % річних складають 1 047,93 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних витрат за видатковою накладною № Т-00000077 від 06.07.2020 на суму 162 876,00 грн. за вересень 2020 у розмірі 814,38 грн. за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство», враховуючи диспозитивність, суд приходить до висновку, що вказана сума розраховано вірна, відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає стягненню з відповідача.

Стосовно заперечень відповідача в частині відсутності зазначення у договорі що поставка товару здійснюється партіями, а відтак зобов`язання за договором щодо поставки вважаються виконаними саме з дати останньої поставки - 01.09.2020 суд зазначає, що п. 3.2. договору сторонами визначений строк оплати за поставлений товар протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів з дати поставки, у зв`язку з чим відлік строку оплати за товар визначається саме з урахуванням дати поставки товару за відповідною видатковою накладною.

Положення договору, які визначають його ціну (вартість товару), що підлягає сплаті покупцем за поставлений товар, не розділяють вартість самого товару та суму ПДВ, що підлягає сплаті. Аналіз положень договору дає змоги суду дійти висновку, що сума податку на додану вартість, зазначена у п. 3.3. договору включається у загальну ціну товару, зазначену у п. 3.2. договору, а тому вказана сума підлягає сплаті разом з вартістю поставленого товару.

Згідно ч. 1 ст. 691 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Факт здійснення позивачем поставки товару за договором на загальну суму 335 520,00 грн. також визнається відповідачем у відзиві на позовну заяву.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 662 ЦК України унормовано, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

За приписами частини першої статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Згідно зі статтею 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

При цьому, підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, ст. 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Долучена до матеріалів справи видаткові накладні № Т-00000077 від 06.07.2020 на суму 162 876,00 грн. та № Т-00000112 від 28.08.2020 на суму 172 644,00 грн., на підставі яких виникла заборгованість відповідача у спірний період, підписані з боку Покупця без зауважень (а.с. 20-21).

Доводи відповідача про неправильне визначення позивачем строку виконання покупцем зобов`язання з оплати товару з огляду на п. 3.2 Договору щодо розмежування строку оплати вартості товару без ПДВ та невизначення строку сплати ПДВ суд визнав необґрунтованими з огляду на наступне.

За змістом п. 4.6. Договору визначено, що постачальник зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН у строки, визначені для реєстрації податкових накладних чинним законодавством, з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги». Електронна адреса Покупця для листування в рамках адміністрування ПДВ: . Постачальник зобов`язується вказувати в податковій накладній позначення одиниці вимірювання товару, що надається за Договором, згідно з вимогами «Класифікатору системи позначень одиниць вимірювання та обліку», ДК 011-96, затвердженого наказом Держстандарту України від 09.01.1997р. № 8.

Згідно з наданими позивачем доказами, ним у визначений законом строк оформлені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкові накладні за здійсненою поставкою (що підтверджується квитанціями № від 25.07.2020 та № від 12.09.2020 про прийняття документу). Надання позивачем податкових накладних на поставлену продукцію відповідачем не заперечується.

Зауваження в п. 3.3 Договору щодо оплати покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ після отримання ним від постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку, не змінює строку щодо оплати в частині суми ПДВ.

В даному випадку має значення сам факт здійснення реєстрації податкової накладної та надання її Покупцю, в разі чого покупець повинен здійснити повну оплату отриманого товару з урахуванням ПДВ в межах визначеного строку - 45-ти календарних днів з дати поставки продукції.

Крім цього, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено виконання позивачем умов п. 4.6. договору в частині складання податкових накладних в електронній формі, їх реєстрації в ЄРПН та надсилання на електрону адресу відповідача, у зв`язку з чим суд не приймає до уваги вказані заперечення.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ст. 1291 Конституції України, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Підсумовуючи викладене, враховуючи предмет та визначені Позивачем підстави позову, з огляду на принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОФОРС" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС" у розмірі 338 038,28 грн., в т.ч. 335 520,00 грн. основної заборгованості, 1 703,90 грн. - 3 % річних та 814,38 грн. інфляційних витрат.

Інші доводи сторін у відповідних частинах сум до уваги судом не приймаються в силу викладеного.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме на відповідача - 5 070,59 грн.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 130, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ; 71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОФОРС" (01021, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд. 28/2, Н/П №43; ) основну заборгованість за договором поставки товару № 178(6)20УК від 04.05.2020/53-121-01-20-09362 від 18.05.2020 у розмірі 335 520 (триста тридцять п`ять тисяч п`ятсот двадцять) грн. 00 коп., 3 % річних на суму 1 703 (одна тисяча сімсот три) грн. 90 коп., інфляційні витрати на суму 814 (вісімсот чотирнадцять) грн. 38 коп. та судовий збір у розмірі 5 070 (п`ять тисяч сімдесят) грн. 59 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 26.03.2021.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.