РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.03.2021Справа № 910/20037/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участі секретаря судового засідання Ярошевської І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СТІ Україна», м. Київ

до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», м. Київ в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ

про стягнення 396 223,62 грн,

Представники:

від позивача: Золотухіна Ю.В.;

від відповідача: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СТІ Україна» (далі - ТзОВ «СТІ Україна»/позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - ДП «НАЕК "Енергоатом"»/відповідач) про стягнення 396 223,62 грн, у тому числі: 382 200,00 грн - основного боргу, 3 416,12 грн - 3% річних та 10 607,50 грн - інфляційних втрат, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором на постачання товару №53-123-01-20-06379 від 04.05.2020.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 21.12.2020 позовну заяву прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначив на 01.02.2021.

11.01.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ДП «НАЕК "Енергоатом"» заперечує проти задоволення позову, мотивуючи тим, що заборгованість виникла у зв`язку зі значним зростанням простроченої заборгованості ДП «Гарантований покупець» перед відповідачем та суттєвим зменшенням обсягу відпущеної електроенергії.

Господарський суд міста Києва ухвалами від 12.01.2021 повідомив сторін про перенесення підготовчого засідання з 01.02.2021 на 11.02.2021 у зв`язку із направленням судді Бондарчук В.В. на підготовку для підтримання кваліфікації суддів господарських суддів на 2021 рік згідно з календарним планом Національної школи суддів України.

16.01.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні, призначеному на 01.02.2021, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

27.01.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

01.02.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання 11.02.2021 в режимі відеоконференції.

02.02.2021 через відділ діловодства суду відповідачем подано клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 08.02.2021 відмовив у задоволенні клопотання ТзОВ «СТІ Україна» про участь у підготовчому засіданні 11.02.2021 в режимі відеоконференції.

10.02.2021 на електронну пошту суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника.

11.02.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 15.03.2021.

15.02.2021 через відділ діловодства суд повторно надійшло клопотання позивача про розгляд справи 11.02.2021 за відсутності його представника.

22.02.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

15.03.2021 у судове засідання з`явився представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

04.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТІ Україна» (далі - постачальник) та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"» (далі - покупець) укладено договір на постачання товару №53-123-01-20-06379, відповідно до якого постачальник зобов`язався передати покупцю, а покупець прийняв на себе зобов`язання прийняти і оплатити товар - код CPV 44510000-8 по ДК 021:2015 - Знаряддя (ручний інструмент в асортименті), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації №1 (додаток до договору №1), що є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно п. 2.1. загальна вартість товару є твердою та складає: разом 318 500,00 грн без ПДВ; крім того ПДВ 20% 63 700,00 грн; всього з ПДВ 382 200,00 грн.

У відповідності до положень п. 2.2. договору оплата відбувається протягом 45 робочих днів після постачання товару згідно специфікації №1 (додаток до договору №1) та виконання постачальником п.п. 3.2, 5.1 цього договору. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що з товаром постачальник надає покупцю: видаткову накладну (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД по-позиційно; електронну податкову накладну, оформлену та зареєстровану в ЄРПН у встановленому чинним законодавством порядку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про довірчі послуги» у строки, визначені для реєстрації податкової накладної в ЄРПН; документ, який підтверджує якість товару (сертифікат якості, паспорт або інше).

Відповідно до п. 5.1. договору приймання товару по кількості і якості здійснюється відповідно до інструкцій П-6 «Про порядок приймання продукції по кількості» і П-7 «Про порядок приймання продукції по якості», СОУ НАЕК 038:2017 «Управління закупівлями продукції. Організація Вхідного контролю продукції АЕС».

Дія терміну цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 12.1 цього договору, та закінчується 31.12.2021.

На виконання умов цього договору у період з 03.06.2020 по 13.08.2020 позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 382 200,00 грн, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними: № 323 від 03.06.2020 на суму 352 140,00 грн, № 348 від 16.06.2020 на суму 15 660,00 грн, № 373 від 26.06.2020 на суму 3 114,00 грн, № 481 від 31.07.2020 на суму 5 016,00 грн, № 503 від 13.08.2020 на суму 6 270,00 грн, а також квитанціями про реєстрації податкових накладних.

Відповідач за поставлений товар не розрахувався, внаслідок чого у ДП «Енергоатом» утворилась заборгованість в сумі 382 200,00 грн.

22.10.2020 позивач звернувся до відповідача з претензією №10/22-1 щодо погашення суми боргу та 3% річних.

09.11.2020 відповідач листом № 32/18576 надав відповідь на претензію, в якій суму боргу у розмірі 382 200,00 грн визнав у повному обсязі, при цьому зазначив, що нарахування 3% річних обчислено невірно.

Отже, внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати за поставлений товар, позивач просить суд стягнути з ДП «НАЕК "Енергоатом"» суму боргу у розмірі 382 200,00 грн, 3% річних в сумі 3 416,12 грн та інфляційні втрати у розмірі 10 607,50 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до положення частини 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір на постачання товару №53-123-01-20-06379 від 04.05.2020, відповідно до якого позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 382 200,00 грн, що підтверджується видатковими накладними № 323 від 03.06.2020, № 348 від 16.06.2020, № 373 від 26.06.2020, № 481 від 31.07.2020, № 503 від 13.08.2020.

Проте, в порушення умов вказаного договору, відповідач за поставлений товар не розрахувався, внаслідок чого у ДП «НАЕК "Енергоатом"» виникла заборгованість в сумі 382 200,00 грн, що також не заперечується відповідачем.

Статтею 530 ЦК України вставлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

У відповідності до положень п. 2.2. договору оплата відбувається протягом 45 робочих днів після постачання товару згідно специфікації №1 (додаток до договору №1) та виконання постачальником п.п. 3.2, 5.1 цього договору. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується.

Як встановлено вище, позивачем умови п. 3.2. та п. 5.1. договору виконані належним чином, в тому числі зареєстровано податкові накладні, проте відповідач в порушення умов договору оплату за поставлений товар у визначений строк не здійснив.

При цьому, судом не приймаються до уваги доводи відповідача про наявність значної заборгованості ДП «Гарантований покупець» перед ДП «НАЕК "Енергоатом"» внаслідок необґрунтованості.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ураховуючи встановлене вище, приймаючи до уваги доводи позивача та відповідача, суд дійшов висновку, що ДП «НАЕК "Енергоатом"» порушено умови договору на постачання товару №53-123-01-20-06379 від 04.05.2020 та положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком задоволення вимог позивача в частині стягнення заборгованості у розмірі 382 200,00 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних в сумі 3 416,12 грн та інфляційні втрати у розмірі 10 607,50 грн, нараховані на суму боргу.

Так, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму боргу і встановив, що позивачем заявлені суми обчислено арифметично правильно, внаслідок чого вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судом не приймаються до уваги доводи відповідача щодо невірного визначення початку нарахування 3% річних та інфляційних втрат, з огляду на таке.

У відповідності до положень п. 2.2. договору оплата відбувається протягом 45 робочих днів після постачання товару згідно специфікації №1 (додаток до договору №1) та виконання постачальником п.п. 3.2, 5.1 цього договору. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що з товаром постачальник надає покупцю: видаткову накладну (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД по-позиційно; електронну податкову накладну, оформлену та зареєстровану в ЄРПН у встановленому чинним законодавством порядку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про довірчі послуги» у строки, визначені для реєстрації податкової накладної в ЄРПН; документ, який підтверджує якість товару (сертифікат якості, паспорт або інше).

Відповідно до п. 5.1. договору приймання товару по кількості і якості здійснюється відповідно до інструкцій П-6 «Про порядок приймання продукції по кількості» і П-7 «Про порядок приймання продукції по якості», СОУ НАЕК 038:2017 «Управління закупівлями продукції. Організація Вхідного контролю продукції АЕС».

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначає, що позивачем невірно визначено початок нарахування 3% річних та інфляційних втрат, оскільки початок відліку 45 робочих днів починає свій перебіг з дати реєстрації податкової накладної.

Так, з матеріалів справи вбачається, що податкові накладні на суму 352 140,00 грн за видатковою накладною № 323 та на суму 15 660,00 грн за видатковою накладною № 348, зареєстровані 19.06.2020, відповідно останній день оплати за цими накладними у відповідача був 25.08.2020. Оскільки відповідачем оплату не здійснено, позивач починає нарахування 3% річних та інфляційних втрат з 26.08.2020.

Податкова накладна на суму 3 114,00 грн за видатковою накладною № 373 зареєстрована 13.07.2020, відповідно останній день оплати за цією накладною був 15.09.2020, отже, позивач починає нарахування 3% річних та інфляційних втрат з 16.09.2020.

Податкова накладна на суму 5 016,00 грн за видатковою накладною № 481 зареєстрована 11.08.2020, відповідно останній день оплати за цією накладною був 15.10.2020, отже, позивач починає нарахування 3% річних та інфляційних втрат з 16.10.2020.

Податкова накладна на суму 6 270,00 грн за видатковою накладною № 503 зареєстрована 27.08.2020, відповідно останній день оплати за цією накладною був 01.11.2020, отже, позивач починає нарахування 3% річних та інфляційних втрат з 02.11.2020.

За вказаних обставин, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СТІ Україна» до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», м. Київ в особі Відокремленого підрозділу «Южно-українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення 382 200,00 грн - основного боргу, 3 416,12 грн - 3% річних та 10 607,50 грн - інфляційних втрат обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СТІ Україна» задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, місто Київ, вулиця Назарівська, будинок 3; ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (55001, Миколаївська область, місто Южноукраїнськ, промзона; ідентифікаційний код 20915546) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТІ Україна» (49033, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця 152-ї Дивізії, будинок 3; ідентифікаційний код 40258719) заборгованість у розмірі 382 200 (триста вісімдесят дві тисячі двісті) грн 00 коп., 3% річних в сумі 3 416 (три тисячі чотириста шістнадцять) грн 12 коп., інфляційні втрати у розмірі 10 607 (десять тисяч шістсот сім) грн 50 коп. та судовий збір у сумі 5 943 (п`ять тисяч дев`ятсот сорок три) грн 36 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 19.03.2021.

Суддя В.В. Бондарчук