ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ

19 березня 2021 року Справа № 913/680/17
Провадження № 18/913/66/20
За позовом Національного банку України, м. Київ
до відповідача спільного підприємства «Айдар-Ан-М`ясо», с. Кам`янка, Новопсковського району Луганської області
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Фінансова ініціатива», м. Київ
про звернення стягнення на предмет іпотеки
Суддя Корнієнко В.В.
Без виклику представників сторін.
Розглянувши матеріали справи, суд
Рішенням господарського суду Луганської області від 04.02.2021 у справі № 913/680/17 позов задоволено повністю; в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами в загальній сумі 2.296.723.939,73 грн звернено стягнення на цілісний майновий комплекс відповідача об`єкт нерухомості та рухоме майно, що розташовані за адресою: Луганська область, Новопсковський район, село Кам`янка, вулиця Пульного, буд. 65.

У позовній заяві позивач вказав, що його судові витрати складаються з судового збору в сумі 15294,00 грн, що складає 1,5 відсотка від ціни позову.

Позивач визначив ціну позову в розмірі 1.019.600,00 грн виходячи із вартості об`єкта нерухомості переданого в іпотеку. Вказана вартість визначена в результаті оцінки об`єкта нерухомості, переданого в іпотеку, яка виконана ТОВ «КК «Увекон» (Звіт про оцінку нежитлової нерухомості … від 20.02.2017).

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 15294,00 грн (меморіальний ордер від 02.06.2017 № , т. 1, а.с. 23).

Разом з цим, суд вважає, що судовий збір слід було сплачувати не з оціночної вартості нерухомого майна, переданого в іпотеку, а виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

За змістом частини першої статті 55 ГПК України (у редакції, чинній на момент звернення з позовом) ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошей стягуваною сумою або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про витребування майна вартістю майна, що витребовується.

Статті 162 та 163 чинної редакції ГПК України також містять положення, за яким у позовній заяві має зазначатися ціна позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються або оспорюються. Ціна позову визначається, зокрема, у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується, або сумою, яка оспорюється за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безакцептному (безспірному) порядку.

За пунктом 3 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі двох кредитних договорів, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов, тобто з 2.355.336.712,33 грн, що є дійсною ціною позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 907/9/17 (пункти 8.8. - 8.13. постанови).

За змістом пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент пред`явлення позову) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Оскільки позивач, звертаючись з позовом, визначив, що до грошових вимог, які підлягають задоволенню за рахунок звернення стягнення на передане в іпотеку майно, належить сума боргу за кредитними договорами у розмірі 2.355.336.712,33 грн, вказана сума і є дійсною ціною позову.

Отже, сума, яка підлягала сплаті при поданні цієї позовної заяви становить 240000 грн (максимальна ставка, так як 1,5 відсотка дійсної ціни позову 2.355.336.712,33 грн складає 35.330.050,69 грн).

Ураховуючи сплачену позивачем суму судового збору за меморіальним ордером від 02.06.2017 № (15294 грн), сума недоплаченого судового збору за подання цієї позовної заяви становить 224706 грн (240000 - 15294 = 224706).

Статтею 244 ГПК України встановлено наступне:

« 1. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

2. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

3. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

4. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

5. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.».

За таких обставин, суд вважає за необхідне, за власною ініціативою ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивача до Державного бюджету України недоплаченого судового збору в сумі 224706 грн та про відшкодування з відповідача на користь позивача витрат на судовий збір в сумі 224706 грн (зменшення позивачем в ході розгляду справи розміру заборгованості за кредитними договорами до суми 2.355.336.712,33 грн, не вплинуло на розмір судового збору).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Стягнути з Національного банку України, 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ідентифікаційний код 00032106, на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 224706,00 грн; наказ видати після набрання рішенням законної сили.

2. Стягнути зі спільного підприємства «Айдар-Ан-М`ясо», 92332, с. Кам`янка Новопсковського району Луганської області, вул. Пульного, буд. 2, ідентифікаційний код 02176016, на користь Національного банку України, 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ідентифікаційний код 00032106, витрати на судовий збір в сумі 224706,00 грн; наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне додаткове рішення складено 19.03.2021 р. і може бути оскаржене протягом 20 днів з цієї дати шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя В.В. Корнієнко