ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2021 р. Справа№ 910/1501/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Попікової О.В.

за участю секретаря судового засідання: Костяк В.Д.

за участю представника(-ів): згідно протоколу судового засідання від 17.03.2021,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.12.2020, повний текст якого складено 24.12.2020

у справі № 910/1501/20 (суддя Алєєва І.В.)

за позовом ОСОБА_2

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрямбуд"

2. ОСОБА_3

3. ОСОБА_1

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача один - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чижикова Олександра Олександровича

про переведення прав та обов`язків покупця частки Статутного капіталу, визначення розміру статутного капіталу і частки учасника товариства, визнання недійсними рішень загальних зборів, визнання недійсною нової редакції Статуту та скасування реєстраційних дій,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_2 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрямбуд", ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про переведення прав та обов`язків покупця частки Статутного капіталу товариства, визначення права на частку товариства, визнання недійсними рішень загальних зборів товариства, визнання недійсною нової редакції Статуту товариства та скасування реєстраційних дій.

27.03.2020 від позивача через канцелярію суду в порядку п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України надійшла заява про уточнення позовних вимог, якою позивач збільшив позовні вимоги та просив:

- перевести на учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" ОСОБА_2 права та обов`язки покупця частки учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" ОСОБА_3 , яка складає 67 % у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД";

- визначити розмір статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" - 1 000 (одна тисяча) 00 грн;

- визначити розмір частки учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" ОСОБА_2 - 100 % вартістю 1000 (одна тисяча) грн 00 коп., у тому числі - 33 % вартістю 330 (триста тридцять) грн 00 коп. - як засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" та 67 % вартістю 670 (шістсот сімдесят) грн 00 коп. - як покупця частки учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" ОСОБА_3 ;

- визнати недійсними повністю з моменту прийняття рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" (ідентифікаційний ) від 05 лютого 2018 року, оформлені протоколом № 2 загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" від 05 лютого 2018 року;

- визнати недійсним повністю з моменту затвердження Статут Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" (ідентифікаційний ) в новій редакції, затверджений рішенням загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" від 05 лютого 2018 року, оформленим протоколом № 2 загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" від 05 лютого 2018 року;

- скасувати реєстраційні дії відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" (ідентифікаційний ), проведені 06 лютого 2018 року Чижиковим Олександром Олександровичем , приватним нотаріусом, на підставі рішень загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" (ідентифікаційний ) від 05 лютого 2018 року, оформлених протоколом № 2 загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" від 05 лютого 2018 року: Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 06.02.2; Чижиков Олександр Олександрович; Приватний нотаріус Чижиков О.О.; зміна складу або інформації про засновників; Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 06.02.2; Чижиков Олександр Олександрович ; Приватний нотаріус Чижиков О.О.; зміна додаткової інформації, зміна керівника юридичної особи.

02.09.2020 від позивача через канцелярію суду в порядку ч. 3 ст. 46 ГПК України надійшла заява про зміну предмету позову, яку було прийнято судом.

Позов мотивовано порушенням статтей 82, 167 Господарського кодексу України, статтей 8, 147, 362, Цивільного Кодексу України та статті 53 Закону України "Про господарські товариства", статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.12.2020 у справі №910/1501/20 позов задоволено повністю.

Переведено на учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" ОСОБА_2 права та обов`язки покупця частки учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" ОСОБА_3 , яка складає 67 % у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД".

Визначено розмір статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" - 1000 (одна тисяча) 00 грн.

Визначено розмір частки учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" ОСОБА_2 - 100 % вартістю 1000 (одна тисяча) грн 00 коп., у тому числі - 33 % вартістю 330 (триста тридцять) грн 00 коп. - як засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" та 67 % вартістю 670 (шістсот сімдесят) грн 00 коп. - як покупця частки учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" ОСОБА_3 .

Визнано недійсними повністю з моменту прийняття рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" (ідентифікаційний ) від 05 лютого 2018 року, оформлені протоколом № 2 загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" від 05 лютого 2018 року.

Визнано недійсним повністю з моменту затвердження Статут Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" (ідентифікаційний ) в новій редакції, затверджений рішенням загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" від 05 лютого 2018 року, оформленим протоколом № 2 загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" від 05 лютого 2018 року.

Скасовано реєстраційні дії відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" (ідентифікаційний ), проведені 06 лютого 2018 року Чижиковим Олександром Олександровичем , приватним нотаріусом, на підставі рішень загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" (ідентифікаційний ) від 05 лютого 2018 року, оформлених протоколом № 2 загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" від 05 лютого 2018 року: Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 06.02.2; Чижиков Олександр Олександрович ; Приватний нотаріус Чижиков О.О.; зміна складу або інформації про засновників; Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 06.02.2; Чижиков Олександр Олександрович ; Приватний нотаріус Чижиков О.О.; зміна додаткової інформації, зміна керівника юридичної особи.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" (03150, місто Київ, вул. Горького, будинок 97, ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 10 510 (десять тисяч п`ятсот десять) грн 00 коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 21.12.2020 у справі №910/1501/20 скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Скаржник наполягає на тому, що судом порушено норми матеріального права, а саме статтю 89, 113, 116, 147 Цивільного кодексу України, статтю 167 Господарського кодексу України, статті 7, 10, 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», статтю 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Скаржник посилався на те, що строк позовної давності пропущено, оскільки вся інформація, яка стосується ТОВ «Укрямбуд» міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, є відкртою та загальнодоступною, а тому позивачу було відомо про можливе порушення його прав з 06.02.2018, моменту оприлюднення інформації.

Також вказує, що судом першої інстанції безпідставно не застосовано позовну давність до спірних правовідносин. При цьому скаржник посилається на численну практику Верховного Суду України та рішення Європейського суду з прав людини у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії", у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства".

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2021, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Попікова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 21.12.2020 у справі №910/1501/20. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 15.03.2021 о 15:20 год. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 03.03.2021. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 03.03.2021. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання є необов`язковою.

У судовому засіданні від 15.03.2021 оголошено перерву до 17.03.2021.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Позивач у відзиві зазначає, що оскаржене рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Відповідач-2 у відзиві просив апеляційну скаргу задовільнити, а рішення Господарського суду міста Києва від 21.12.2020 у справі №910/1501/20 скасувати з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Явка представників сторін.

В судове засідання від 17.03.2021 з`явилися позивач та відповідач - 3.

Представники відповідача-1, -2 та третьої особи не з`явились, про час та місце судового засідання належним чином повідомлені у відповідності до ст. 120, 242 ГПК України, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, зокрема залучені поштові повідомлення.

Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання - 17.03.2021 - від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом апеляційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у цьому судовому засіданні.

Беручи до уваги те, що суд апеляційної інстанції не визнавав участь учасників справи обов`язковою, учасники належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, а також з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, необхідності забезпечення захисту здоров`я учасників судового процесу і співробітників суду та з урахуванням рекомендацій уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з огляду на наявність достатніх у матеріалах справи доказів для вирішення даної справи, колегія суддів дійшла до висновку про можливість здійснення апеляційного перегляду оскарженого рішення за наявними матеріалами справи.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представника позивача та відповідача-3, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржене рішення у даній справі залишити без змін, виходячи з наступного.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрямбуд" створено 19.07.2011 рішенням загальних зборів учасників ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , оформленим протоколом № 1 від 19.07.2011.

Для забезпечення діяльності ТОВ "Укрямбуд" за рахунок внесків засновників створений статутний капітал товариства у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень, у якому частка ОСОБА_3 становила 670,00 грн, що складає 67%, а частка ОСОБА_2 становила 330,00 грн, що складає 33%.

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Укрямбуд", оформленим Протоколом №1 від 19.07.2011, був затверджений Статут товариства та призначено директором товариства ОСОБА_2 .

19.11.2012 відбулися Загальні збори учасників ТОВ "Укрямбуд" на яких були прийняті рішення, що оформлені протоколом №2 від 19.11.2012 про:

- виведення зі складу товариства ОСОБА_2 з 19.11.2012, у зв`язку з тим, що вона перешкоджає ефективній економічній діяльності товариства, перешкоджає утворенню ревізійної комісії товариства, відмовляється від участі в загальних зборах учасників товариства, самовільно розпоряджається коштами товариства, затримує виплату заробітної плати працівникам товариства більш ніж 3 місяці, про що зроблено заяву до органів прокуратури;

- виплату ОСОБА_2 вартості частини майна, пропорційну її частці у статному капіталі товариства у розмірі 33 % в грошовому виразі 333 грн 00 коп. у відповідності до чинного законодавства. Виплату провести в строк до 12 місяців з дня виходу і після затвердження звіту за фінансовий рік;

- зменшення розміру статутного капіталу на суму розміру частки, що належала ОСОБА_2 ; визначення розміру статутного капіталу товариства на 670, 00 грн, що буде складати 100 %; перерозподілу частки в статутному капіталі наступним чином: ОСОБА_3 належить частка в розмірі 670, 00 грн., що буде становити 100 % статутного капіталу;

- звільнення з посади директора ОСОБА_2 з 19.11.2012; призначення на посаду директора з 20.11.2012 ОСОБА_3 ; оклад згідно штатного розкладу;

- затвердження Статуту в новій редакції;

- зареєстрування нової редакції Статуту у Голосіївській районній державній адміністрації м. Києва; доручення директору ОСОБА_3 виконати всі формальності, пов`язані з державною реєстрацією нової редакції Статуту, змін в керівному складі, або довірити виконання таких обов`язків іншій особі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.02.2014 у справі № 910/2280/13, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2014, визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрямбуд", оформлене протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрямбуд" № 2 від 19.11.2012 в частині виключення ОСОБА_2 зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрямбуд", визнано недійними зміни до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрямбуд", внесені на підставі рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрямбуд" оформлених протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрямбуд" № 2 від 19.11.2012, викладені у вигляді нової редакції Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрямбуд".

28.08.2014 та 29.08.2014 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань скасовано реєстраційні дії щодо державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ "Укрямбуд", що були проведені на підставі рішень загальних зборів учасників ТОВ "Укрямбуд", оформлених протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Укрямбуд" №2 від 19.11.2012 та змін до Статуту товариства, які були визнані недійсними рішенням Господарського суду міста Києва від 18.02.2014 у справі № 910/2280/13. Зазначене підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 12.12.2019.

З наведеного вбачається, що позивач ОСОБА_2 є учасником ТОВ "Укрямбуд" з часткою 33 % у Статутному капіталі, що в грошовому еквіваленті становить 330,00 грн; частка учасника Товариства ОСОБА_3 складає 67 % у Статутному капіталі Товариства, що в грошовому еквіваленті становить 670,00 грн; розмір Статутного капіталу складає 1000,00 грн; чинною редакцією Статуту товариства є Статут, затверджений рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Укрямбуд", оформленим протоколом №1 від 19.07.2011.

06.08.2019 позивачем було отримано рекомендований лист (трек номер 525), а саме постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. про відкриття виконавчого провадження ВП №59686848 з виконання виконавчого листа № 755/24910/13-ц виданого 23.07.2014 Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Укрямбуд" грошових коштів в розмірі 386 872,85 грн.

З матеріалів вказаного виконавчого провадження, позивач дізналася про те, що виконавче провадження відкрито за заявою ОСОБА_1 , який є директором та учасником ТОВ "Укрямбуд".

Матеріалами справи також підтверджується, що на адвокатський запит, позивачу було надано протокол загальних зборів ТОВ "Укрямбуд" № 2 від 05.02.2018 та нова редакції Статуту ТОВ "Укрямбуд", яка затверджена вказаним протоколом загальних зборів засновників товариства.

З протоколу загальних зборів ТОВ "Укрямбуд" №2 від 05.02.2018 вбачається, що збори товариства відбулись за участю засновника ОСОБА_3 та запрошеної особи ОСОБА_1 , на яких були прийняті такі рішення:

- по першому питанню порядку денного щодо відкликання та обрання директора товариства, вирішили: відкликати ОСОБА_3 з посади директора товариства з 05.02.2018; призначити на посаду директора товариства ОСОБА_1 з 06.02.2018; передачу печатки, документів та справ від ОСОБА_3 до ОСОБА_1 здійснити у термін до 06.02.2018;

- по другому питанню порядку денного щодо виходу ОСОБА_3 , зі складу учасників товариства і передачі належної йому частки у статутному капіталі товариства, виключення з реєстру кінцевого бенефіціара, вирішили: вивести ОСОБА_3 зі складу учасників товариства та виключити з реєстру як кінцевого бенефіціара; погодити передачу частки належну ОСОБА_3 у статутному капіталі товариствам у розмірі 100 % загальною вартістю 670,00 грн на користь ОСОБА_1 ;

- по третьому питанню порядку денного щодо затвердження нового розподілу часток у статутному капіталі товариства, вирішили: затвердити наступний розподіл часток в Статутному капіталі товариства, єдиний учасник - ОСОБА_1 , має частку у статутному капіталі Товариства у розмірі 670, 00 грн, що становить 100 % (склад вкладу - грошові кошти (гривні);

- по четвертому питанню порядку денного щодо затвердження статуту товариства в новій редакції з внесеними до нього відповідними змінами, вирішили затвердити Статут товариства в новій редакції;

- по п`ятому питанню порядку денного щодо призначення відповідальної особи за проведення всіх необхідних дій пов`язаних з внесенням відповідних змін до єдиного державного реєстру, вирішили уповноважити директора товариства здійснити всі необхідні дії пов`язані з державною реєстрацією змін до установчих документів товариства у відповідних державних органах та установах з правом видачі довіреності на проведення таких дій третім особам.

В протоколі №2 від 05.02.2018 зазначено, що по другому питанню порядку денного слухали ОСОБА_3 , який повідомив про вихід зі складу учасників товариства ОСОБА_3 , шляхом передачі належної йому частки у статутному капіталі товариства у розмірі 100 % загальною вартістю 670 грн 00 коп. на користь ОСОБА_1 . Протокол підписаний ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Як вже зазначалось, у відповідності до рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2014 у справі № 910/2280/13, яке набрало законної сили, станом на 05.02.2018 ОСОБА_3 був учасником (засновником) Товариства з часткою 67 % статутного капіталу у розміром 670 грн, а не 100 %, як зазначено в протоколі № 2 від 05.02.2018.

За твердженням позивача, 05.02.2018 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відбулась передача (відчуження) частки ОСОБА_3 , яка складала не 100 %, а 67 % Статутного капіталу Товариства шляхом укладання договору купівлі-продажу цієї частки вартістю 670 грн, волевиявлення сторін викладено в протоколі № 2 від 05.02.2018, підписаному обома сторонами - продавцем частки ОСОБА_3 та покупцем частки ОСОБА_1 .

За твердженням позивача загальні збори засновників ТОВ "Укрямбуд", які відбулись 05.02.2018 та оформлені протоколом загальних зборів № 2 відбулись без повідомлення позивача, як учасника та засновника товариства, а саме відчуження частки ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 порушує першочергове право позивача на придбання частки ОСОБА_3 .

Крім того, позивач вважає, що усі рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрямбуд", оформлені протоколом № 2 від 05.02.2018, прийняті з грубим порушенням прав та законних інтересів позивача, як учасника товариства, тобто її корпоративних прав, всупереч положень Статуту товариства та норм чинного законодавства.

Названі обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 147 ЦК України та положень частин першої - третьої статті 53 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції що діяли станом на 05.02.2018) учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства.

Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший порядок здійснення цього права. Купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам. Якщо учасники товариства не скористаються своїм переважним правом протягом місяця з дня повідомлення про намір учасника продати частку (її частину) або протягом іншого строку, встановленого статутом товариства чи домовленістю між його учасниками, частка (її частина) учасника може бути відчужена третій особі.

Відповідно до пунктів 5.1 та 5.2 Статуту товариства, затвердженого рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрямбуд", оформленим Протоколом № 1 від 19.07.2011, учасник має право продати чи іншим чином відступити свою частку /її частину/ одному чи кільком учасникам а також третім особам. При цьому учасники користуються пріоритетним правом отримання частки /її частин/ пропорційно до їх часткової участі в статутному капіталі товариства.

Учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) у учасника пропорційно до розмірів своїх часток. В такому разі купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка (її частина) пропонувалась для продажу іншим особам. Якщо учасники товариства не скористалися своїм переважним правом протягом 12 календарних днів з дня їх повідомлення про намір продати частку (її частину) або протягом іншого строку, встановленого домовленістю між його учасниками, частка (її частина) учасника може бути відчужена третій особі.

Пунктом 5.13 Статуту визначено, що порядок відчуження корпоративних прав відбувається у спосіб, передбачений діючим законодавством.

Докази того, що учасник товариства ОСОБА_3 повідомляв ОСОБА_2 про свій намір та умови продати свою частку ОСОБА_1 . Доказів щодо протилежного відповідачами суду не надано, як і не повідомлено суд про неможливість їх подання уразі їх наявності.

Відповідно до частини п`ятої статті 61 Закону України "Про господарські товариства" (станом на день прийняття оскаржуваного протоколу загальних зборів товариства) про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Пунктами 13.2.3., 13.2.4. Статуту товариства, затвердженого рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрямбуд", оформленим Протоколом № 1 від 19.07.2011, підтверджується, що загальні збори учасників скликаються Головою загальних зборів не рідше одного разу на рік.

Позачергові загальні збори скликаються у разі неплатоспроможності товариства, якщо цього вимагають інтереси товариства в цілому та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Позачергові загальні збори скликаються за ініціативою учасників товариства, що володіють не менше ніж 10 відсотками голосів, директором, якщо цього потребують інтереси товариства.

Загальні збори не мають права приймати рішення з питань, які не внесено до порядку денного, без згоди на те усіх учасників, що присутні на зборах. Повідомлення про порядок денний, час і місце проведення зборів повинно бути зроблено не пізніше 30 днів до початку загальних зборів.

Будь-який з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах за умови, що питання було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів.

Суд зазначає, що підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої, зокрема статтею 61 Закону України "Про господарські товариства". Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Відповідно до статті 167 Господарського кодексу України правомочність учасника (акціонера, члена) на участь в управлінні господарською організацію, зокрема, шляхом участі в загальних зборах, є однією зі складових корпоративних прав. Відтак зазначені права можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання порядку скликання і проведення загальних зборів, якщо учасник не зміг взяти участь у загальних зборах та/або належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо, тобто не зміг належним чином реалізувати своє право на участь в управлінні.

Суд враховує, що згідно з положеннями статті 147 Цивільного кодексу України та статті 53 Закону України "Про господарські товариства" право учасника товариства з обмеженою відповідальністю здійснити відчуження належної йому частки у статутному (складеному) капіталі товариства, якщо воно допускається згідно зі статутом товариства, обумовлено дотриманням переважного права інших учасників товариства на придбання відповідної частки.

Так, частка (її частина) учасника може бути відчужена третій особі лише у тому випадку, якщо інші учасники товариства не скористались своїм переважним правом протягом місяця (чи іншого строку, встановленого статутом чи домовленістю між учасниками) з дня повідомлення про намір відчуження зазначеної частки.

З огляду на викладене суд вважає правильним твердження суду першої інстанції, ОСОБА_3 , як учасник товариства, маючи намір здійснити відчуження належної йому частки у статутному капіталі товариства, зобов`язаний був направити позивачу, як іншому учаснику товариства, відповідну письмову пропозицію у встановленому законодавством та положеннями Статуту товариства порядку щодо придбання його частки товариства.

Крім того суд звертає увагу, що відповідно до вимог частини 5 статті 61 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства мали бути повідомлені не менш як за 30 днів до скликання зборів про їх порядок денний, у тому числі про розгляд питання щодо відчуження частки відповідача два у статутному капіталі товариства.

На переконання колегії суддів, встановлені обставини відсутності в матеріалах справи доказів щодо повідомлення позивача про скликання загальних зборів ТОВ "Укрямбуд", які відбулись 05.02.2018 та оформлені протоколом загальних зборів товариства № 2 від 05.02.2018, свідчить про недотримання порядку скликання зборів, які позбавили позивача у прийнятті участі в загальних зборах товариства та розгляду питання зокрема щодо купівлі частки у статутному капіталі товариства ОСОБА_3 .

В контексті спірних правовідносин, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу, що правові наслідки порушення переважного права учасника товариства з обмеженою відповідальністю та можливі способи захисту такого порушеного права не врегульовані положеннями цивільного та господарського законодавства, а тому наявні правові підстави для застосування до наведених правовідносин на підставі статті 8 Цивільного кодексу України правових норм цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що у разі продажу частки у товаристві з обмеженою відповідальністю з порушенням переважного права її купівлі, учасник товариства може захистити свої права у спосіб, передбачений частиною 4 статті 362 Цивільного кодексу України, шляхом пред`явлення до суду позову про переведення на нього прав та обов`язків покупця.

Аналогічна правова позиція, що означеного способу захисту права, узгоджується з висновком Верховного Суду, що викладений в постанові Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 904/9495/16.

Таким чином, оскільки відчуження ОСОБА_3 своєї частки 67 % у Статутному капіталі товариства на користь ОСОБА_1 відбулося з порушенням переваженого права ОСОБА_2 як учасника товариства з часткою 33 % у Статутному капіталі на купівлю частки ОСОБА_3 , позивачем правомірно заявлено спосіб захисту свого порушеного права визначеного частиною 4 статті 362 Цивільного кодексу України, шляхом заявлення вимоги про переведення на позивача прав та обов`язків покупця частки ОСОБА_3 .

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 викладено зокрема висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме: "Вичерпний перелік способів захисту учасників товариств з обмеженою відповідальністю або з додатковою відповідальністю міститься у статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", норми якого є спеціальними для зазначених товариств. Належним способом захисту у цьому разі є позов про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства (підпункт "д" пункту 3 частини п`ятої статті 17 цього Закону). Відповідачами за таким позовом є не тільки господарське товариство, але й особи - учасники товариства, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому виразі".

З урахуванням викладеного, вбачається, що учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрямбуд" ОСОБА_2 з часткою у статутному капіталі 33 % у загальних зборах засновників товариства, які відбулися 05.02.2018 участі не приймала, про скликання цих зборів, дату, час, місце проведення та порядок денний зборів повідомлена не була, у зв`язку з чим була позбавлена можливості належним чином підготуватись до розгляду питань порядку денного, взяти участь у загальних зборах учасників, у тому числі взяти участь в обговоренні питань порядку денного, голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників, тобто належним чином реалізувати своє право на участь в управлінні товариством, та своє переважне право на придбання частки ОСОБА_3 .

Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду, що всі рішення, які прийняті на зборах та оформлені протоколом №2 від 05.02.2018 підлягають визнанню недійсними внаслідок порушення корпоративних прав позивача.

Що стосується позовної вимоги про визнання недійсним з моменту затвердження Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" в новій редакції, затверджений рішенням загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" від 05 лютого 2018 року, оформленим протоколом № 2 загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД" від 05 лютого 2018 року суд зазначає наступне.

За змістом частини другої статті 82 Господарського кодексу України Статут юридичної особи є актом, який визначає правовий статус юридичної особи, оскільки він містить норми, обов`язкові для учасників товариства, його посадових осіб та інших працівників, а також визначає порядок затвердження та внесення змін до статуту. Підставами для визнання акта, в тому числі статуту, недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав (затвердив) цей акт, а також порушення у зв`язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Враховуючи, що всі рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрямбуд" від 05.02.2018 прийняті з порушенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача, затверджена рішенням цих зборів нова редакція Статуту товариства, у якій закріплені прийняті цими зборами рішення про зміни у складі учасників товариства, порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, а тому редакція Статуту від 05.02.2018 не відповідає вимогам закону та має бути визнана недійсною.

Щодо вимоги про скасування реєстраційної дії відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЯМБУД", проведеної 06 лютого 2018 року, відносно внесених змін у товаристві, суд зазначає, що відповідно до статті 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Спосіб захисту порушеного права обумовлюється нормою матеріального права, яка регулює ті чи інші правовідносини між сторонами спору. Право вибору способу захисту порушеного права належить позивачу, а суд наділений компетенцією перевірити відповідність обраного способу захисту змісту порушеного права. При цьому, обраний спосіб захисту не лише повинен бути встановлений договором або законом, але і бути ефективним засобом захисту, таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

При цьому, обраний позивачем спосіб захисту повинен бути не лише таким, що передбачений законом, а й ефективним в розумінні положень Конвенції з прав людини та основоположних свобод.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Пунктом 13 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу, скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі.

У такому випадку, якщо суд встановить, що суб`єкт державної реєстрації вчинив запис у Реєстрі за зверненням належного заявника, на підставі всіх необхідних для реєстрації документів відповідно до закону та відсутності встановлених законом підстав для відмови в державній реєстрації, це не є перешкодою для скасування в судовому порядку недостовірного запису в Реєстрі, наявність якого порушує корпоративні права чи законні інтереси позивача.

На підставі викладеного, оскільки недійсні рішення не породжують ніяких правових наслідків, колегія суддів погоджується з висновком суду, що ефективним способом захисту прав позивача є задоволення похідної вимоги від вимоги про визнання недійсними рішень загальних зборів ТОВ "Укрямбуд" від 05.02.2018, оформлених протоколом № 2 від 05.02.2018 та затвердженої цими рішеннями нової редакції Статуту, а саме - вимога про скасування реєстраційних дій, проведених на підставі рішень загальних зборів учасників ТОВ "Укрямбуд" від 05.02.2018, оформлених протоколом № 2 від 05.02.2018, позаяк можливість реально відновити порушене право позивач матиме лише після скасування вказаних реєстраційних дій.

Щодо застосування позовної давності у даній справі колегія суддів зазначає таке.

Як зазначив Конституційний Суд України, строки звернення до суду як складова механізму реалізації права на судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників правовідносин (абзац п`ятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012).

Загальні положення щодо позовної давності та порядку її обчислення, що підлягають застосуванню під час вирішення спорів між сторонами, визначені у главі 19 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 3 статті 267 Цивільного кодексу України передбачена можливість застосувати позовну давності лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 Цивільного кодексу України).

За частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно статті 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимоги про переведення на співвласника прав та обов`язків покупця у разі порушення переважного права купівлі частки у праві спільної часткової власності (стаття 362 цього Кодексу).

Початок перебігу позовної давності обчислюється за правилами статті 261 Цивільного кодексу України та пов`язує його з днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти.

При цьому, за змістом зазначеної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Якщо встановити день, коли особа довідалась про порушення права або про особу, яка його порушила, неможливо, або наявні докази того, що особа не знала про порушення права, хоч за наявних умов повинна була знати про це, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа повинна була довідатися про порушення свого права.

Під можливістю довідатись про порушення права або про особу, яка його порушила, в даному випадку слід розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини, або існування в особи певних зобов`язань, як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала б змогу дізнатись про відповідні протиправні дії та того, хто їх вчинив.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції правомірно не прийняв до уваги аргументи відповідача у відзиві про те, що позивачем пропущено строк позовної давності в один рік, оскільки про можливе порушення своїх прав відповідачами Мельничук О.О. могла дізнатися з 06.02.2018, так як відомості про зміну засновників внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та інформація є відкритою.

Суд зазначає, що чинним законодавством до обов`язків учасника (засновника) господарського товариства не віднесено обов`язок щодо періодичного ознайомлення з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією щодо строку позовної давності викладеною в постановах Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 927/352/18, від 22.01.2019 у справі № 916/400/16, від 03.04.2018 у справі № 914/758/17.

До того ж, як було встановлено судом, учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрямбуд" ОСОБА_2 з часткою у статутному капіталі 33 % у загальних зборах засновників товариства, які відбулися 05.02.2018 участі не приймала, про скликання цих зборів, дату, час, місце проведення та порядок денний зборів повідомлена не була.

Про зміну керівника ТОВ "Укрямбуд" позивач дізналась з матеріалів виконавчого провадження ВП № 59686848 після отримання 06.08.2019 постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП № 59686848 від 31.07.2019.

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва 30.01.2020, що підтверджується накладною поштового відправлення за № 05 000 768 333 81, тобто в межах строку позовної давності.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не доведено, що позивач була обізнана про можливе порушення її прав з 06.02.2018 року, а отже встановлена законом позовна давність на момент звернення позивача до суду із позовом у даній справі не сплила, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для її застосування.

Щодо посилання скаржника на висновок Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), який наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"), колегія суддів зазначає таке.

Така позиція Європейського суду з прав людини жодним чином не нівелює правила щодо застосування позовної давності, визначені національним законодавством, які встановлюють її тривалість, обчислення, початок перебігу, наслідки спливу.

Щодо посилання скаржника на постанови Верховного Суду України від 16.11.2016 №6-2469цс16, від 22.02.2017 у справі №6-17цс17, а також Верховного Суду від 21.02.2018 №144/1292/15-ц, від 16.01.2018 №397/1402/15-ц, то у цих справах суди виходили з інших фактичних обставин справи, встановлених судами, щодо інших правовідносин ніж ті, що були встановлені та дослідженні у цій справі.

Інших доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування оскарженого рішення скаржником не наведено. Всім встановленим обставинам, які мають значення для правильного вирішення спору надана належна правова оцінка.

Відтак, усі інші доводи та міркування скаржника, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги, однак не спростовують висновків суду першої інстанції та суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", no. 4241/03 від 28.10.2010 Суд повторює, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, доводи апеляційного оскарження є необґрунтованими, підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на скаржника.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.12.2020 у справі №910/1501/20 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано - 19.03.2020.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

О.В. Попікова