Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/226/19

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Веркалець У. Д.

за участю представників сторін:

від позивача -1: Федосюк В. О., виписка з ЄДР від 05.11.2020 року

від позивача-2: не прибув,

від відповідача: не прибув,

взяла участь: Ревелюк Т.О., прокурор, служб. посв. №058864 від 21.12.20 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Керівника Коростишівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі 1.Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області ( м.Житомир), 2. Попільнянської районної державної адміністрації (смт Попільня)

до Фермерського господарство "Ліски - 12" (смт Попільня)

про повернення земельної ділянки з незаконного користування

Процесуальні дії по справі.

Господарським судом Житомирської області розглядалася справа за позовом керівника Коростишівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та Попільнянської районної державної адміністрації до відповідача Фермерського господарства "Ліски - 12" про повернення земельної ділянки з незаконного користування.

Правові підстави позову: на ст.ст. 391, 525, 526, 530, 626, 785 ЦК України.

Ухвалою суду від 15.03.19р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження

Ухвалою суду від 15.04.19р. відкладено підготовче засідання на 10.05.19р., встановлено відповідачу Фермерському господарству "Ліски - 12" додатковий строк, для подання відзиву на позов з дотриманням вимог ст. 165 ГПК України, ухвалено позивачам Головному управлінню Держгеокадастру у Житомирській області та Попільнянській районній державній адміністрації надіслати додаткові письмові пояснення та докази.

На виконання вимог ухвали суду від 15.04.19р. до суду надійшли: 24.04.19р. від Попільнянської РДА письмове пояснення обставинам відсутності оригіналу договору оренди землі та докази на їх підтвердження, а також засвідчена копія розпорядження голови Попільнянської РДА від 08.02.2011р. № 56; 02.05.19р. від Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області письмові пояснення з додатками; 06.05.19р. від Фермерського господарства "Ліски - 12" відзив на позов з додатками.

Ухвалою суду від 10.05.19р. продовжено строк підготовчого провадження, відкладено підготовче засідання на 28.05.19р., витребувано у Відділі в Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області для огляду в оригіналі третій примірник договору оренди землі №201 від 31.08.2011р. та акт про передачу та прийом земельної ділянки в натурі, затверджений Головою Попільнянської РДА 31.08.2011р.

Ухвалою суду від 06.11.20р. зупинено провадження у справі № 906/226/19 до перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі № 912/2385/18 з питань , які становлять виключну правову проблему і мають бути вирішені Великою Палатою Верховного Суду для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики у справах за участю прокурора.

Постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.05.20р. у справі №912/2385/18 оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 20.07.2020.

Ухвалою суду від 13.10.20р. провадження у справі поновлено, призначено підготовче засідання суду на 10.11.20р.

Ухвалою від 10.11.20р. продовжено строк підготовчого провадження, відкладено підготовче засідання на 18.01.21р., відмовлено Фермерському господарству " Ліски-12" у задоволенні клопотання (вх. № г/с 11898/19 від 06.05.19р.) залишити позов прокурора без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст. 226 ГПК України або закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 231 цього Кодексу (спір непідвідомчий господарському суду за суб`єктним складом). Витребувано у Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (м. Житомир) докази на підтвердження повної ідентифікації земельної ділянки площею 29,5247 га, яка перебувала в оренді відповідача за договором оренди від 31.08.2011р. та яку вимагає прокурор у позові повернути її розпоряднику.

Ухвалою суду від 18.01.20 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/226/19 до судового розгляду по суті на 22.02.21р.

Ухвалою суду від 22.02.21 р. відкладено судове засідання на 16.03.21р. Додатково суд вчинив процесуальну дію на підставі ч. 8 ст. 82 ГПК України та оглянув інформацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному земельному кадастрі для отримання достовірних (актуальних) відомостей про власника земельної ділянки кадастровий номер :07:000:0361 та носія речового права на неї та ухвалив приєднати до матеріалів справи отримані витяги з наведених державних реєстрів.

У судовому засіданні заслухано вступне слово прокурора, позивача , безпосередньо досліджено наявні у справі докази, заслухано виступи у судових дебатах учасників справи та після виходу суду з нарадчої кімнати ухвалено вступну та резолютивну частини рішення про відмову у позові.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Керівник Коростишівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та Попільнянської районної державної адміністрації подав позов до відповідача Фермерського господарства "Ліски-12" про повернення земельної ділянки з незаконного користування.

Правові підстави позову: на ст.ст. 391, 525, 526, 530, 626, 785 ЦК України.

В обґрунтування процесуальних підстав представництва інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області прокурор доводить, що позивач в межах своїх повноважень, визначених, зокрема, п. 6 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 29.09.2016 № 333, вправі самостійно звертатися до суду з позовом щодо повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився, однак не здійснює цього права після закінчення строку дії договору оренди землі від 31.08.2011р. - 31.08.2016р. , укладеного з Фермерським господарством "Ліски-12".

У зв`язку з цим, доводить прокурор, на підставі ч.3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" подано цей позов в інтересах держави, оскільки їх захист не здійснює уповноважений орган-Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Підстави процесуального представництва інтересів держави в особі Попільнянської РДА обґрунтовані тим, що остання є орендодавцем за договором оренди землі від 31.08.2011р., а тому є органом, уповноваженим на виконання відповідних функцій у спірних правовідносинах.

Отже, констатує у позові прокурор, Попільнянська РДА , як сторона у договорі оренди землі № 201 від 31.08.2011р. та Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, як орган, наділений повноваженнями з 01.01.2013 із розпорядження земельними ділянками за межами населеного пункту, могли самостійно звернутись до суду з вимогою про повернення земельної ділянки загальною площею 29,5247га.

Звернення прокурора до суду в цих спірних правовідносинах спрямоване саме на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання - розпорядження земельними ділянками та повернення їх у розпорядження держави, з урахуванням принципу справедливої рівноваги між суспільними інтересами та необхідністю дотримання права власників.

Правовою підставою поданого позову прокурором визначено статтю 391 ЦК України, згідно з якою власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У письмових поясненнях Попільнянської РДА від 04.04.2019р. № 442/02-14 викладено аргументи щодо безпідставного, на її думку, визначення районної адміністрації в якості позивача у позові. Зокрема, районна державна адміністрація , з посиланням на Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" , що набув чинності з 01 січня 2013року , доводить, що повноваження орендодавця земельної ділянки загальною площею 29,5247га за договором оренди землі №201 перейшли до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області. Зважаючи на чинні з 01.01.2013р. норми ч.4 ст. 122, 148-1 ЗК України, ст. 770 ЦК України та ст. 19 Конституції України , районна державна адміністрація вважає безпідставним та недоречним посилання керівника Коростишівської місцевої прокуратури в позовній заяві на зазначену ним бездіяльність райдержадміністрації відносно не вжиття заходів щодо повернення земельної ділянки у рамках договірних відносин , оскільки обов`язки відносно цього покладено на Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області.

У письмових поясненнях Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області від 08.04.2019р. (вх. №9796 від 09.04.19р.) викладено наступні аргументи по суті позову прокурора: дійсно, з 01.01.2013 року до Управління перейшли повноваження щодо розпорядження земельною ділянкою загальною площею 29,5247га за договором оренди землі №201 та спірні відносини між ОСОБА_1 , як засновником Фермерського господарства "Ліски-12", виникли на стадії продовження договірних відносин за правилами ст. 33 Закону України "Про оренду землі"; враховуючи пропуск орендарем строку, у який він мав звернутись за пролонгацією договору оренди землі №201 за нормами наведеного Закону, Управління листом повідомило про відсутність згоди на таке продовження; оскільки ОСОБА_1 , як засновник Фермерського господарства "Ліски-12", втратив переважне право на продовження договірних відносин щодо використання земельної ділянки загальною площею 29,5247га на умовах оренди на новий строк , додаткову угоду до договору оренди землі №201 не було укладено на законних підставах; попри те, що строк дії договору оренди землі №201 закінчився , відповідач продовжував сплачувати орендну плату за використання земельної ділянки загальною площею 29,5247га, однак такі дії не можна розцінити як згоду орендодавця на пролонгацію такого договору, оскільки орендар сплачував кошти за фактичне користування майном, і таку правову позицію поділяє Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2016р. у справі №917/411/16; ОСОБА_1 , як засновником Фермерського господарства "Ліски-12", було подано позов до Ружинського районного суду Житомирського суду про зобов`язання поновити договір оренди землі №201, однак рішенням суду від 19.07.18р., залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 20.11.18р. у цивільній справі № 288/1109/17, у позові відмовлено; водночас порушення інтересів держави полягають у тому, що ОСОБА_1 надалі продовжує використовувати земельну ділянку загальною площею 29,5247га для ведення фермерського господарства без правовстановлюючих документів, що свідчить про факт самовільного зайняття земельної ділянки, і таке використання порушує інтереси держави у сфері ефективного використання земельних ресурсів. На підставі таких аргументів Управління просить позов прокурора задовольнити.

У відзиві на позовну заяву Фермерське господарство "Ліски-12" вказує на відсутність у прокурора процесуальних підстав для представництва інтересів держави у спірних правовідносинах в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області , оскільки позивач в силу ст. 170 ЦК України та ст.152 ЗК України має повноваження щодо самостійного звернення до господарського суду з цим позовом. Відповідач наголошує, що захищати інтереси держави повинен насамперед сам позивач, а не прокурор. Вважає, що позов прокурора підлягає залишенню без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст. 226 ГПК України .

Ухвалою суду від 10.11.20р. відмовлено Фермерському господарству " Ліски-12" у задоволенні клопотання (вх. № г/с 11898/19 від 06.05.19р.) залишити позов прокурора без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст. 226 ГПК України або закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 231 цього Кодексу (спір непідвідомчий господарському суду за суб`єктним складом).

Спір вирішено по суті за наявними у справі матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

08 лютого 2011 року розпорядженням голови Попільнянської РДА № 56 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 29,5247 га з метою передачі в користування на умовах оренди терміном на 5 років ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства на території Паволоцької сільської ради ( надалі - проект землеустрою 2010р.)

Згідно з п.2 розпорядження від 08.02.11р. № 56 передано ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 29,5247 га у користування на умовах оренди терміном на 5 років для ведення фермерського господарства.

У проекті землеустрою визначено кадастровий номер земельної ділянки загальною площею 29,5247 га - :07:000:0361 та визначеного склад угідь, що увійшли до неї - рілля.

31 серпня 2011 року між Попільнянською РДА як орендодавцем та ОСОБА_1 як орендарем було укладено договір оренди землі № 201, за умовами якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 29,5247 га, в тому числі ріллі - 29,5247 га, сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Паволоцької сільської ради, із земель запасу Паволоцької сільської ради. Зазначений договір було зареєстровано у відділі Держкомзему у Попільнянському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27 грудня 2011 року за № 01449.

Згідно з пунктом 8 договору оренди землі № 201 договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктом 43 оренди землі № 201 передбачено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

За актом про передачу та прийом земельної ділянки в натурі, затвердженим головою Попільнянської РДА 31.08.11року сільський голова Паволоцької сільської ради передав, а ОСОБА_1 прийняв земельну ділянку площею 29,5247 га.

В подальшому ОСОБА_1 заснував Фермерське господарство "Ліски-12", яке зареєстроване як юридична особа 09.02.2012 року з ідентифікаційним кодом 38047134 з основним видом економічної діяльності за КВЕД код 01.11 - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Як встановлено судами у цивільній справі № 288/1109/17, договір оренди землі № 201 було укладено 31 серпня 2011 року строком на 5 років, а державну реєстрацію його проведено 27 грудня 2011 року, тому строк дії цього договору закінчився 27 грудня 2016 року.

Судами у цивільній справі № 288/1109/17 встановлено також наступні обставини:

- 14 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Житомирській області із заявою про продовження дії договору оренди № 201;

- листом ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 21 лютого 2017 року № С-2153/0-1470/6-17 ОСОБА_1 відмовлено у поновленні договору оренди землі №201 та зобов`язано його повернути орендодавцеві земельну ділянку площею 29,5247 га (кадастровий номер :07:000:0361) у зв`язку з тим, що він не виконав вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Суди у цивільній справі № 288/1109/17 дійшли висновку, що оскільки строк дії договору оренди землі № 201 закінчився, новий договір з орендарем не укладався, додаткова угода його сторонами не підписувалася, то обставини, які б давали ОСОБА_1 юридичні підстави займати спірну земельну ділянку на праві оренди, відсутні.

Суди у цивільній справі № 288/1109/17 також відхилили як необґрунтовані доводи ОСОБА_1 про те, що він продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою, належним чином виконує свої обов`язки, передбачені договором оренди землі № 201, в контексті спірних відносин, що виникли на стадії його поновлення за процедурою статті 33 Закону України «Про оренду землі».

У листі від 15.01.2019р. за вих. № 0-6-0.31-46/116-19 Відділ у Попільнянському районі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області повідомив першому заступнику керівника Коростишівської місцевої прокуратури Гордієнку С. про те, що розпорядником земельної ділянки площею 29,5247 га (кадастровий номер :07:000:0361) є Головне управління та що у судовому порядку вирішується справа щодо поновлення договору оренди землі №201 , строк якого закінчився.

У листі від 15.01.2019р. за вих. № 20/02-25 Паволоцька сільська рада повідомила Коростишівській місцевій прокуратурі про те, що після закінчення строку дії договору оренди землі №201 відповідач користується земельною ділянкою та сплатив до місцевого бюджету кошти в загальній сумі 82767грн за рік.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку з кадастровим номером :07:000:0361 станом на 22.02.2021р. не зареєстроване право державної власності та інші речові права, зокрема оренди.

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру станом на 22.02.21р. земельна ділянка з кадастровим номером :07:000:0361 належить до державної форми власності, від імені держави суб`єктом права на неї є Попільнянська РДА, суб`єктом речового права на неї без визначення виду є ОСОБА_1 .

Станом на 16 березня 2021року Фермерське господарство "Ліски-12" існує як юридична особа з правом вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур , насіння олійних культур тощо. Керівником господарства є ОСОБА_1 .

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Завданням господарського судочинства є, зокрема, справедливе вирішення судом справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених прав держави ( ч.1 ст. 2 ГПК України).

Державні органи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених прав у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду ( ч.2 ст. 4 ГПК України).

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає державні інтереси у спосіб, визначений законом або договором ( ч.1 ст. 5 ГПК України).

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах ( ч. 4 ст. 53 ГПК України).

Зазначений орган державної влади за позовом прокурора набуває статусу позивача ( абз. 2 ч. 5 ст. 53 ГПК України).

Відмова органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, від поданого прокурором в інтересах держави позову, подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов і вимагати розгляду справи по суті ( ч. 5 ст. 55 ГПК України).

Таким чином, процесуальна позиція органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах щодо позову прокурора важлива, однак не визначальна, так як прокурор вправі вимагати розгляду справи по суті в інтересах держави.

Позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами. Кожен із позивачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно ( ч.1 ст. 47 ГПК України).

Участь у справі кількох позивачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо:

- предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів;

- права або обов`язки кількох позивачів виникли з однієї підстави;

- предметом спору є однорідні права і обов`язки ( п. п. 1-3, ч.2 ст. 47 Кодексу).

Прокурор пред`явив позов в інтересах держави в особі двох позивачів - Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (м. Житомир) та Попільнянської РДА (смт Попільня).

Оскільки визначені прокурором державні органи набули статусу позивачів у справі, суд насамперед оцінює доводи позову прокурора в частині наявності у Попільнянської РДА (смт Попільня) статусу органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах на дату звернення прокурора з цим позовом до суду.

Суд погоджується з доводами Попільнянської РДА (смт Попільня) про те, що після 01 січня 2013 року районна державна адміністрація не є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Так, 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06 вересня 2012 року № 5245-VI, яким було внесено зміни до ЗК України, відповідно до яких з 01 січня 2013 року повноваження щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності перейшли до Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів (Державне агентство земельних ресурсів України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» вирішено утворити Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, реорганізувавши Державне агентство земельних ресурсів України шляхом перетворення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 5 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» постановлено утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Держгеокадастру за переліком згідно з додатком 1, в тому числі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області.

Враховуючи викладене, на час закінчення строку дії договору оренди землі № 201 - 27.12.2016р. повноваження щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів було передано до Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів. На території Житомирської області зазначені повноваження передано ГУ Держгеокадастру у Житомирській області.

Суди у цивільній справі № 288/1109/17 відхилили як необґрунтовані доводи ОСОБА_1 про те, що 08 липня 2016 року він подав заяву до Попільнянської РДА про намір продовжити дію договору оренди землі № 201 шляхом укладення додаткової угоди, оскільки районі державні адміністрації на дату такого звернення не були наділені повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів, відповідно й Попільнянська РДА не була уповноважена на поновлення договору оренди землі.

Частина четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва ( п.44 постанови ВПВС від 26.05.20р. у справі № 912/2385/18).

Як достовірно встановлено судом, після 01.01.2013р. у Попільнянської РДА (смт Попільня) були відсутні повноваження як розпорядника земельної ділянки загальною площею 29,5247га, наданої фізичній особі ОСОБА_1 для створення та, в подальшому, ведення фермерського господарства шляхом заснування Фермерського господарства "Ліски-12" , так і контролюючого органу за її використанням.

З цих підстав, доводи позову прокурора про те, що Попільнянська РДА , як сторона у договорі оренди землі № 201 від 31.08.2011р. могла після закінчення строку його дії 27.12.2016року самостійно звернутись до суду з вимогою про повернення земельної ділянки загальною площею 29,5247га, суд відхиляє як безпідставні.

Позов прокурора в інтересах держави в особі Попільнянської РДА задоволенню не підлягає.

Іншим позивачем прокурором визначено Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області (м. Житомир), яке, як встановили суди у цивільній справі № 288/1109/17 з 01.01.2013р. є не тільки розпорядником земельної ділянки загальною площею 29,5247га, що була об`єктом оренди за договором оренди землі № 201, але й органом , уповноваженим здійснювати функції держави у всіх спірних відносинах, що виникли після закінчення строку його дії - 27.12.2016р.

Доводи позову прокурора ґрунтуються на тому, що Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області (м. Житомир), як орган, наділений повноваженнями з 01.01.2013 розпорядження земельними ділянками за межами населеного пункту міг самостійно звернутись до суду з вимогою про повернення земельної ділянки загальною площею 29,5247га після закінчення строку дії договору оренди землі № 201 від 31.08.2011р. - 27.12.2016р.

Обставини дотримання прокурором процедури, встановленої частинами третьою та четвертою статті 23 Закону України «Про прокуратуру», яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, суд з`ясовує незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах.

Предметом самостійної оцінки суду є також наявність бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (м. Житомир) за конкретних фактичних обставин ( п.44 постанови ВПВС від 26.05.20р. у справі № 912/2385/18).

Судом встановлено, що у листі від 15.01.2019р. за вих. № 0-6-0.31-46/116-19 Відділ у Попільнянському районі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області повідомив першому заступнику керівника Коростишівської місцевої прокуратури Гордієнку С. про те, що розпорядником земельної ділянки площею 29,5247 га (кадастровий номер :07:000:0361) є Головне управління та що у судовому порядку вирішується справа щодо поновлення договору оренди землі №201 , строк якого закінчився.

Прокурор листом від 01.03.2019року за вих. № 34-73/199вих.19 повідомив ГУ Держгеокадастру у Житомирській області про те, що Коростишівською місцевою прокуратурою підготовлено позов в інтересах держави в особі Управління та Попільнянської РДА про повернення земельної ділянки площею 29,5247га з незаконного користування Фермерського господарства "Ліски-12".

05.03.2029р. прокурор звернувся з цим позовом до суду. Щодо дотримання прокурором розумних строків, в які надається можливість відповідним органам відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, оскільки повідомлення в порядку статті 23 Закону України «Про прокуратуру», датоване 01.03.2019 за вих. № 34-73/199вих.19 та направлене на адресу Управління 05.03.2019, тобто одночасно з позовною заявою від 01.03.2019 № 34-73/203вих.19, про що свідчать описи вкладення у цінний лист.

Насамперед суд враховує, що постанову Житомирського апеляційного суду про залишення без змін рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 23.04.2018р. у справі № 288/1109/17 про відмову у позові ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру у Житомирській області про поновлення договору оренди землі №201 постановлено 20.11.2018р. та 05 лютого 2019року Верховним Судом у складі суддів КЦС відкрито касаційне провадження з перегляду судових рішень у цій справі.

Відповідно до статті 384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Як відповідач у справі № 288/1109/17 ГУ Держгеокадастру у Житомирській області володіло інформацією про те, що станом на 20.11.2018р. договірні підстави для використання Фермерським господарством "Ліски-12" земельної ділянки площею 29,5247га відпали. Будь-яких юридично значимих дій щодо усунення обставин безтитульного використання цієї земельної ділянки після 20.11.2018року позивачем не вчинено.

З врахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, бездіяльність ГУ Держгеокадастру у Житомирській області у спірних відносинах підтвердилася.

Принцип пропорційності господарського судочинства у справах, що виникають у зв`язку із необхідністю захисту інтересів держави у земельних правовідносинах, спрямований на забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, а також на врахування судом при вирішенні таких справ предмета спору у таких правовідносинах ( ст. 15 ГПК України).

Оскільки органи державної влади є суб`єктами земельних відносин на рівні з громадянами, юридичними особами та органами місцевого самоврядування , і через які держава набуває та здійснює права власника об`єктів у таких відносинах, порушення прав держави на розпорядження, володіння та користування земельними ділянками підлягає судовому захисту (ст. 2,4 , 80 ЗК, ст. 152 ЗК України ст. ст. 15, 391 ЦК України, ст. 34 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України судові рішення та ухвали Європейського суду з прав людини з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні, є джерелами права для національного суду ( надалі у тексті - Суд).

Прецедентна практика Суду ґрунтується на тому, що терміну "спір" необхідно надавати основного, а не формального значення. Важливо також не звертати уваги на форму та мовні засоби, що використовуються, а спиратися на реалії події відповідно до обставин кожної справи ( п.7.39 постанови ВПВС від 13.10.20 року у справі № 369/10789/14-ц).

"Справжній" спір є там, де результат судових проваджень є значущим для цивільних прав та обов`язків його сторін (Ulyanov v. Ukraine, ухвала від 5 жовтня 2010 р., заява № 16472/04 ).

Суд повинен ухвалювати рішення, яким вичерпувати конфлікт між сторонами, а не давати одній зі сторін за відсутності для цього юридичних підстав сподівання на те, що вона в майбутньому отримає бажане для неї рішення ( п.7.40 постанови ВПВС від 13.10.20 року у справі № 369/10789/14-ц).

Визначення предмета спору є правом позивача (постанова ВПВС від 17.04.18 р. у справі № 523/9076/16-ц).

У цій справі предмет спору за Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області (м. Житомир) визначив прокурор та в ході судового вирішення спору позивач погодився з його змістом.

Під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем (постанова ВПВС від 17.04.18р. у справі № 523/9076/16-ц; ВПВС від 13.03.19р. у справі № 916/3245/17).

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування, що передбачає визначення її площі, меж, присвоєння кадастрового номера, державної реєстрації у Державному земельному кадастру та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі ( ст.ст. 79 та 79-1ЗК України у чинній редакції).

На дату набрання чинності договором оренди землі №201 від 31.08.2011р. - 27.12.2011 року чинною була стаття 125 ЗК України , яка передбачала, що право власності на земельну ділянку, а також право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право оренди земельної ділянки посвідчувалось договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону (ч. 5 ст. 125 ЗК України).

Укладений договір оренди землі підлягав державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникало з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ст. 20 Закону України "Про оренду землі" в редакції, чинній станом на 27.12.2011р.)

На дату набрання чинності договором оренди землі №201 від 31.08.2011р. - 27.12.2011 року чинною була стаття 28-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" ( надалі - Закон про реєстрацію), згідно з якою орган державної реєстрації прав мав надавати органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, інформацію про: державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та права оренди земельної ділянки; дату державної реєстрації, реєстраційний номер земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із зазначенням відомостей про її кадастровий номер та орган, що здійснив державну реєстрацію.

Згідно з ч.2 статті 28-1 Закону про реєстрацію орган, що здійснював ведення Державного земельного кадастру, надавав органу державної реєстрації прав інформацію про: державну реєстрацію земельної ділянки (дату державної реєстрації, орган, що здійснив таку реєстрацію); кадастровий номер, площу, місце розташування земельної ділянки.

Інформація, одержана від органу, що здійснював ведення Державного земельного кадастру, мала бути внесена державним реєстратором під час здійснення державної реєстрації прав на відповідний об`єкт до розділу Державного реєстру прав, який містив відомості про нерухоме майно.

У цій справі матеріально-правовим об`єктом щодо якого може існувати спір є земельна ділянка площею 29,5247 га з кадастровим номером :07:000:0361, сформована із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства на території Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області ( надалі у тексті - земельна ділянка №:07:000:0361). За наявними у справі доказами судом не встановлено дату державної реєстрації земельної ділянки №:07:000:0361 як об`єкта цивільних прав у Державному земельному кадастрі. За відомостями цього реєстру лише встановлено, що суб`єктом права власності на неї визначена Попільнянська РДА, а суб`єктом речового права - ОСОБА_1 , однак без визначення його виду (а.с. 244).

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку №:07:000:0361 за державою в особі відповідного органу державної влади, з 01.01.2013року таким є Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області (м. Житомир). Відсутні відомості про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку №:07:000:0361 за фізичною особою ОСОБА_1 після 27.12.2011року строком на п`ять років у Реєстрі прав власності на нерухоме майно та, в подальшому, за Фермерським господарством "Ліски-12" після 01.01.2013року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та (а.с. 243).

У прохальній частині позову прокурор просить зобов`язати Фермерське господарство "Ліски - 12" (смт Попільня) повернути в розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (м. Житомир) земельну ділянку №:07:000:0361 у складі угідь - рілля на площі 29,5247 га, сформовану із земель запасу Паволоцької сільської ради для ведення фермерського господарства.

Правовою підставою позову прокурором визначено статтю 391 ЦК України .

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У розумінні приписів наведеної норми право власності може бути також порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.

Звернутися з негаторним позовом може власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю (п.53 постанови ВСВС від 03.04.19р. у справі № 924/1220/17).

Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном (п.54 постанови ВСВС від 03.04.19р. у справі № 924/1220/17).

В ході розгляду та вирішення справи судом не встановлено обставин вибуття земельної ділянки №:07:000:0361 із розпорядження та володіння Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (м. Житомир), та що позивач, як її розпорядник, позбавлений юридичної можливості вчинити щодо такої земельної ділянки юридично значимі дії (оголосити земельні торги на право її оренди, передати у комунальну власність, інше).

На дату ухвалення судового рішення суд не встановив обставин фактичного використання Фермерським господарством "Ліски-12" (смт Попільня) земельної ділянки №:07:000:0361, і що таке використання перешкоджає Головному управлінню Держгеокадастру у Житомирській області (м. Житомир) здійснювати інші правомочності власника такої земельної ділянки - розпорядження або (та) користування.

Загалом у позові прокурора та поясненнях позивача відсутні доводи про те, що Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області претендує на здійснення правомочності користування земельною ділянкою №:07:000:0361.

Разом з тим, порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково ( п.7.32 постанови ВПВС від 13.10.20 року у справі № 369/10789/14-ц, п. 40 постанови ВПВС від 02.02.21р. у справі № 925/642/19).

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним правом, яке потребує судового захисту.

Відсутність ж обставин, які підтверджували б наявність порушення права позивача, за захистом якого він звернувся до суду, є підставою для відмови у задоволенні позову (постанова ВП ВС від 11.09.18р. у справі № 905/1926/16).

У цивільній справі №288/1109/17 суди встановили, що строк дії договору оренди землі №201 від 31.08.2011р. закінчився 27.12.2016р. та що після закінчення строку його дії листом ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 21.02.17 року № С-2153/0-1470/6-17 ОСОБА_1 повідомлено про прийняте рішення щодо заперечення в поновленні договору оренди землі №201.

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності») ( п. 6.32 постанови ВПВС від 19.05.20р. у справі № 910/23028/17).

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про фермерське господарство" № 973-IV фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону № 973-IV землі фермерського господарства можуть складатися із, зокрема, земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Після укладення громадянином договору оренди земельної ділянки державної та комунальної власності для ведення фермерського господарства та створення цим громадянином фермерського господарства права й обов`язки орендаря такої земельної ділянки за договором оренди землі переходять від громадянина до фермерського господарства з дня проведення його державної реєстрації. Подібні висновки неодноразово викладались Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 13 березня 2018 року у справі № 348/992/16-ц, від 22 серпня 2018 року у справі № 606/2032/16-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 677/1865/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 574/381/17-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 628/778/18, від 02 жовтня 2019 року у справі № 922/538/19.

Згідно з правовою позицією ВП ВС у справі № 927/79/19 від 30.06.2020 року укладення з орендодавцем та подання державному реєстратору додаткової угоди до договору оренди землі про заміну орендаря з громадянина на фермерське господарство чинним законодавством України не передбачене, відповідно, не є обов`язковим.

Велика Палата ВС зауважила, що в цьому випадку не відбувається відчуження орендарем права на оренду земельної ділянки, а здійснюється перехід прав та обов`язків орендаря земельної ділянки від громадянина до створеного ним фермерського господарства.

Для фактичної заміни орендаря та переходу обов`язків користувача земельної ділянки до фермерського господарства має значення факт державної реєстрації останнього, а не внесення земельних ділянок до його статутного капіталу ( п. 44 постанови ВПВС від 31.10. 18 року у справі № 677/1865/16-ц).

Спори фермерських господарств з органом державної влади щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної власності підвідомчі господарським судам ( постанови ВПВС від 13.03.18р. у справі № 348/992/16-ц , від 31.10.18 року у справі № 677/1865/16-ц, від 11.02.20р. у справі № 922/614/19).

У позові прокурора правовою підставою визначено статтю 391 ЦК України, яку віднесено до позадоговірних способів захисту порушеного права власника земельної ділянки на розпорядження та користування нею.

Прокурор та позивач виходять саме з такого розуміння спірних правовідносин, оскільки строк дії договору оренди землі №201 закінчився 27.12.2016року. При цьому Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області порушення інтересів держави вбачає у тому, що ОСОБА_1 надалі продовжує використовувати земельну ділянку №:07:000:0361 для ведення фермерського господарства без правовстановлюючих документів, що свідчить про факт самовільного її зайняття, і таке використання порушує інтереси держави у сфері ефективного використання земельних ресурсів.

Суд критично оцінює такі доводи позивача та вважає, що у спірних відносинах заслуговує на увагу правова позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладена в ухвалі від 03.12.2020р. №922/1830/19 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду про те, що земельна ділянка, що надається для ведення фермерського господарства, є основною та необхідною умовою для здійснення фермерським господарством господарської діяльності у сфері товарного сільськогосподарського виробництва ( ухвалою ВПВС від 24.12.20р. справу прийнято до розгляду).

Судом достовірно встановлено, що земельна ділянка №:07:000:0361 надавалась ОСОБА_1 в оренду спочатку саме для створення фермерського господарства, та, в подальшому, для ведення такого господарства. Попри те, що договірні відносини між позивачем та відповідачем щодо використання цієї земельної ділянки на умовах оренди на дату ухвалення рішення суду відсутні, суд також приймає до уваги, що позивач не вчинив будь-яких юридично значимих дій, спрямованих на сприяння відповідачу оформити такі відносини на новий строк, на нових умовах, тощо. Суд додатково наголошує на тому, що ним не встановлено фактів неефективного використання Фермерським господарством "Ліски-12" земельної ділянки №:07:000:0361 чи її використання не за цільовим призначенням після закінчення строку договору оренди землі №201 27 грудня 2016 року. Натомість суд встановив, і ці обставини визнає розпорядник земельної ділянки, що відповідач сплачує до місцевого бюджету Паволоцької сільської ради плату за її використання відповідно до вимог Податкового кодексу України. Так, за умовою п. 9 договору оренди землі № 201, зміни до якої не вносились, орендна плата на землю у рік становила 1855,71грн, тоді як за 2018 рік відповідач сплатив фактично податок на землю в розмірі 82767,00грн. Судом за інформацією з Державного земельного кадастру додатково встановлені обставини проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки №:07:000:0361 та яка станом на 22.02.2021року визначена на рівні 323773,17грн , тоді як на дату укладення договору оренди землі №201 остання становила 61857,00 грн. Відповідно до пункту 289.1 статті 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Обставини сплати відповідачем земельного податку до місцевого Паволоцької сільської ради за минулі 2019-2020роки судом не встановлювалися, водночас суд враховує усні пояснення представника позивача у судовому засіданні 16.03.2021р. про те, що розпорядник земельної ділянки №:07:000:0361 також не цікавився цим питанням. Окрім того, з часу формування земельної ділянки №:07:000:0361 як об`єкта цивільних прав та після 01.01.2013року позивач так і не вжив заходів для проведення державної реєстрації права власності держави на таку земельну ділянку, тоді як Земельним кодексом України (ст. 79-1) , Цивільним кодексом України ( ст. 182) та Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст.3) запроваджено обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав.

Суд дійшов висновку, що доводи прокурора та позивача про порушення економічних (інших) "інтересів" держави формальним неповерненням відповідачем земельної ділянки №:07:000:0361 після закінчення строку дії договору оренди № 201 як підстави негаторного позову при наявності титулу її власника є абстрактними. Це свідчить про відсутність предмету судового захисту у суді

Підсумовуючи викладене, суд констатує, що відсутність порушеного права є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Щодо розподілу судового збору.

У зв`язку з відмовою прокурору у позові , судовий збір не відшкодовується ( ст. 129 ГПК України).

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. У позові Керівника Коростишівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області ( м. Житомир) та Попільнянської районної державної адміністрації (смт Попільня) зобов`язати Фермерське господарство "Ліски - 12" (смт Попільня) повернути в розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (м. Житомир) земельну ділянку загальною площею 29,5247га, у тому числі ріллі-29,5247 га з земель запасу Паволоцької сільської ради для ведення фермерського господарства, що знаходиться на території Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 19.03.21

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1 - в справу

2- прок. Коростиш. р-ну (рек. з повідом)

3- прок. обл. (у книзі нарочним)

4- позивачу - 1 (рек. з повідом)

5- позивачу-2 (рек. з повідом)

6- відповідачу (рек. з повідом.)