номер провадження справи 33/115/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2021 Справа № 908/3252/20

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В.

При секретарі судового засідання Хилько Ю.І.

Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 908/3252/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Савват" (03048, м. Київ, вул. Пулюя Івана, буд. 5)

до відповідача: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3) в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133)

про стягнення суми

За участю представників сторін:

від позивача: Кравцов А.В. - Ордер серії ЗП № 103930 від 16.03.2021

від відповідача: Татаренко А.М. - довіреність № 2801 від 02.09.2019

СУТЬ СПОРУ:

17.12.2020 у Господарський суд Запорізької області надійшла позовна заява (вих. б/н від 16.11.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "Савват" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" про стягнення 2798520,83 грн., з яких: 2735016,00 грн. - сума основного боргу, 22479,59 грн. - 3% річних, 41025,24 грн. - суми збитків від інфляції.

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 17.12.2020 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3252/20 та визначено до розгляду судді Мірошниченко М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.12.2020 суддею Мірошниченко М.В. відкрито провадження у справі № 908/3252/20 за правилами загального позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 33/115/20. Підготовче засідання призначено на 19.01.2021. Заяву позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Савват" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 908/3252/20 з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення Easycon задоволено.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 19.01.2021 відкладено підготовче засідання на 16.02.2021.

18.01.2021 на адресу суду поштою від відповідача - Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" надійшла зустрічна позовна заява (вих. № 28-22/856 від 14.01.2021), в якій останній просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Савват" на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" 21880,13 грн. пені за порушення строків поставки продукції за договором № 107(1)20УК від 26.03.2020.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.01.2021 зустрічна позовна заява передана на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 20.01.2021 суддею Мірошниченко М.В. зустрічну позовну заяву (вих. № 28-22/856 від 14.01.2021) повернуто Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція".

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 20.01.2021 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Савват" про участь у судовому засіданні 16.02.2021 о 10.30 год.в режимі відеоконференції з використанням програмного забезпечення Еasycon.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.01.2021 клопотання за вих. 76 від 19.01.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "Савват" (адвокат Шевченко К.Ю.) про проведення судового засідання 16.02.2021 о 10 год. 30 хв. в режимі відеоконференції у справі 908/3252/20 поза межами приміщення суду з використанням програмного забезпечення Easycon задоволено.

02.02.2021 до суду від Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" надійшла заява (вих. № 28-22/2236 від 29.01.2021) про постановлення ухвали на повернення судового збору у розмірі 2270,00 грн., сплаченого згідно з платіжним дорученням № 862 від 15.01.2021 по справі № 908/3252/20 у зв`язку з поверненням зустрічної позовної заяви.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.02.2021 вказана заява передана на розгляд судді Мірошниченко М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 08.02.2021 повернуто Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" із Державного бюджету України 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого при поданні позову платіжним дорученням № 862 від 15.01.2021.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.02.2021 підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до судового розгляду по суті на 09.03.2021.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.02.2021 клопотання за вих. 85 від 16.02.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "Савват" (адвокат Шевченко К.Ю.) про проведення судового засідання 09.03.2021 о 11 год. 30 хв. в режимі відеоконференції у справі 908/3252/20 поза межами приміщення суду з використанням програмного забезпечення Easycon задоволено.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.03.2021 клопотання за вих. № 28-23/4506 від 24.02.2021 Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (адвокат Погосян С.) про проведення судового засідання 09.03.2021 о 11 год. 30 хв. в режимі відеоконференції у справі 908/3252/20 поза межами приміщення суду з використанням програмного забезпечення Easycon задоволено.

У судовому засіданні 09.03.2021 судом оголошено перерву до 17.03.2021.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.03.2021 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Савват" про участь у судовому засіданні 17.03.2021 об 14 год. 30 год.в режимі відеоконференції з використанням програмного забезпечення Еasycon.

У судове засідання 17.03.2021 з`явилися представники сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні 17.03.2021 справу розглянуто, оголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати товару за договором поставки № 107(1)20УК/53-121-20-09252 від 13.04.2020, поставленого позивачем відповідачу на підставі видаткової накладної № 26 від 12.06.2020, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 2735016,00 грн. Оскільки ярлик на годну продукцію був підписаний 22.06.2020 (за усною інформацією відповідача), кінцевий строк оплати наступив 07.08.2020. Також позивач нарахував 41025,24 грн. збитків від інфляції та 22479,59 грн. 3% річних. Позов обґрунтований ст.ст. 193, 231, 265 ГК України, ст.ст. 526, 530, 549, 550, 625, 691, 692 ЦК України.

Відповідач у письмовому відзиві не заперечив факт укладення договору поставки № 107(1)20УК/53-121-20-09252 від 13.04.2020 та поставку позивачем товару на суму 2735016,00 грн. з ПДВ на підставі видаткової накладної № 26 від 12.06.2020. Зазначив, що відповідачем на поставлену продукцію за поз. 9 п. 1.1 був складений ярлик на годну продукцію 12.06.2020. На продукцію за поз. 1-8 п. 1.1 договору ярлик на придатну продукцію був складений 30.07.2020. Отже, з 31.07.2020 розпочався передбачений п. 3.2 договору строк для оплати вартості поставленої продукції. Закінчення узгодженого сторонами строку для оплати (45 день) припадає на вихідний день 13.09.2020, отже останнім днем для оплати поставленої продукції є 14.09.2020. 24.06.2020 позивач на електронну адресу відповідача направив зареєстровану податкову накладну. Вимога щодо сплати частини вартості поставленої продукції в розмірі суми ПДВ - 455836,00 грн. до відповідача не надходила. Відтак, строк оплати частини вартості продукції в розмірі суми ПДВ не настав. Якщо вважати, що перша вимога позивача про сплату ПДВ у розмірі 455836,00 грн. це претензія № 47 від 09.12.20202, яка надійшла відповідачу 15.10.2020, то з 16.10.2020 розпочинається 45-денний строк для оплати ПДВ. Позивачем неправильно взяті для розрахунку 3% річних та інфляції періоди нарахування. У задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.

11.03.2021 на електронну адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення. Зазначено, що відповідачем на поставлену продукцію було оформлено 2 окремі ярлики. Перший ярлик на придатну продукцію за позицією 9 договору на суму 1895870,00 грн. був оформлений 12.06.2020. відповідно, термін оплати по цій позиції наступив 27.07.2020. Другий ярлик на придатну продукцію за позиціями 1-8 договору на суму 839146,00 грн. був оформлений 30.07.2020. відповідно, термін оплати по цій позиції наступив 14.09.2020. Позивачем було надіслано відповідачу податкову накладну, оформлену та зареєстровану в ЄРПН 23.06.2020. Вимогу п. 4.4 договору позивач виконав. Також позивач виклав розрахунок заборгованості відповідача, де 3% річних склало 21416,95 грн., інфляційні - 27350,16 грн. Зазначено, що оскільки при поданні позовної заяви та до початку розгляду справи по суті позивач не мав у наявності ярликів на придатну продукцію, розрахунок було здійснено з усної інформації відповідача про дату підписання ярлика на придатну продукцію. Просив прийняти дані пояснення при постановленні судового рішення.

У судовому засіданні 17.03.2021 представник позивача підтримав письмове клопотання, що надійшло до суду 17.03.2021. Просив, керуючись ст. 42, ч. 10 ст. 238 ГПК України зазначити у резолютивній частині рішення наступне: «Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення, здійснювати нарахування 3% річних на суму основного боргу до моменту остаточного виконання рішення суду. Нарахування 3% річних необхідно здійснювати за наступною формулою: сума 3% річних = Сх3хД/365/100, де С - сума основного боргу, Д - кількість днів прострочення».

Суд відмовив у задоволенні даного клопотання позивача у зв`язку з його процесуальною необґрунтованістю, оскільки збільшення розміру позовних вимог, про що фактично просив позивач, можливо лише до закінчення підготовчого засідання, на стадії розгляду справи по суті таке збільшення не допускається.

Також 17.03.2021 від позивача до суду надійшло письмове клопотання у порядку ст. 42 ГПК України, відповідно до якого просив стягнути з відповідача суму судових витрат, у тому числі суму витрат на професійну (правничу) допомогу, орієнтовний розмір яких на дату слухання справи по суті складає попередньо 15000,00 грн., понесення яких позивач не міг передбачити на день складення позову у зв`язку з неможливістю особистої явки у судове засідання. Докази остаточної суми судових витрат будуть подані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

У судовому засіданні 17.03.2021 до судових дебатів представник позивача заявив, що ним буде подано відповідну заяву про ухвалення додаткового рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Савват" (постачальник за договором, позивач) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (покупець, відповідач) укладений договір поставки товару № 107(1)20УК/53-121-01-20-09252 від 13.04.2020 (дата складення договору зазначена 26.03.2020).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти і сплатити наступну продукцію за кодом ДК 021:20-6 «Електричне приладдя та супутні товари до електричного обладнання» (щитове устаткування) (9 позицій, що викладено у п. 1.1 договору).

Умовами п. 1.2 договору сторони визначили, що строк поставки: травень 2020.

Згідно з п. 3.1 сума договору складає 2279180,00 грн., крім того ПДВ 20% 455836,00 грн., разом 2735016,00 грн.

У пункті 3.2 договору визначено, що розрахунок за продукцію, поставлену згідно з п. 1.1 договору, здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на протязі 45-ти календарних днів з дати оформлення ярлика на годну продукцію (з урахуванням «Технічних вимог та умов постачання»).

Згідно з п. 3.3 договору оплата покупцем частини вартості продукції у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку.

Постачальник, згідно з п. 4.4, зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН у строки, визначені для реєстрації податкових накладних чинним законодавством, з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги». Електронна адреса покупця для листування в рамках адміністрування ПДВ: .

У випадку відсутності реєстрації в ЄРПН постачальником електронної податкової накладної у встановлений Податковим кодексом України строк, покупець має право в односторонньому порядку зменшити вартість договору, передбачену п.п. 1.1 та 3.1 цього договору на суму ПДВ від вартості продукції, за якою допущене таке невиконання (п. 4.5).

Згідно з п. 12.1 договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє протягом року з моменту його підписання.

Додатковою угодою № 1 від 09.06.2020 (дата складення 13.05.2020), сторони виклали пункт 1.2 договору в іншій редакції, визначивши строк поставки продукції 0 15.06.2020.

Судом встановлено, що на виконання умов укладеного договору постачальник поставив, а покупець прийняв продукцію на загальну суму 2735016,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 455836,00 грн.), що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № 26 від 12.06.2020, копія якої міститься у справі. Отримання продукції представником відповідача підтверджується довіреністю № 3/123 від 10.06.2020, товарно-транспортною накладною № Р05 від 11.06.2020.

Позивачем було складено податкову накладну № 1 від 12.06.2020, що доставлена до центрального рівня ДПС України 23.06.2020. Копія податкової накладної була направлена 24.06.2020 на електронну адресу відповідача, зазначену у п. 4.4 договору, що підтверджується скрінфото електронного листа позивача.

Відповідач у відзиві визнав обставини укладення між сторонами у справі договору поставки продукції № 107(1)20УК від 26.03.2020 та поставку позивачем товару на загальну суму 2735016,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

09.10.2020 позивач направив відповідачу цінним листом з описом вкладення претензію вих. № 47 від 09.10.2020, згідно якої вимагав протягом 3 днів з дати отримання цієї претензії оплатити на рахунок постачальника 2748915,26 грн., з яких 2735016,00 грн. основного боргу, 13899,26 грн. 3% річних.

Відповідь відповідача на претензію у матеріалах справи відсутня.

Оскільки заборгованість оплачена не була, позивач звернувся до господарського суду з позовом, за яким було відкрите позовне провадження у дійсній справі.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічний припис містить ст. 193 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст.691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З матеріалів справи слідує, що також підтверджено сторонами, позивач згідно з видатковою накладною № 26 від 12.06.2020, поставив відповідачу продукцію на загальну суму 2735016,00 грн., у т.ч. ПДВ - 455836,00 грн.

Оплата за товар відповідачем здійснена не була. Відповідач зазначив, зокрема про те, що окрема вимога зі сплати суми ПДВ не висувалася, єдиною вимогою була претензія № 47 від 09.10.2020.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 статті 201 ПК України передбачено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Судом встановлено про внесення позивачем 23.06.2020 в Єдиний реєстр податкових накладних відомостей щодо податкової накладної № 1 по поставці від 12.06.2020 (реєстраційний номер документа в ЄРПН: ).

Також із матеріалів справи слідує, що позивачем було 24.06.2020 направлено відповідачу на електронну адресу, зазначену у пункті 4.3 договору: , податкову накладну, що підтверджено відповідачем у відзиві.

Відтак, позивачем виконані приписи п.п. 3.3, 4.3 договору № 107(1)20УК.

Крім того, як визначено у п. 201.10 ст. 201 ПК України, з метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем. Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Таким чином, відповідач, як покупець продукції, не був позбавлений можливості направити запит до Єдиного реєстру податкових накладних з метою отримання виписаної позивачем податкової накладної.

Зазначення у п. 3.3 договору, що оплата покупцем частини вартості продукції у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку, не змінює строку щодо оплати продукції в частині суми ПДВ.

У даному випадку має значення сам факт здійснення реєстрації податкової накладної та надання її покупцю, у разі чого покупець повинен здійснити повну оплату отриманої продукції з урахуванням ПДВ в межах визначеного строку - 45-ти календарних днів з дати оформлення ярлика на годну продукцію. Направлення постачальником письмової вимоги (претензії) щодо окремого відшкодування (сплати) суми ПДВ умовами договору не вимагається.

Крім того, відповідно до видаткової накладної № 26 від 12.06.2020 відповідач прийняв від позивача продукцію на загальну суму 2735016,00 грн. з урахуванням ПДВ - 455836,00 грн.

Відповідачем згідно матеріалів справи 12.06.2020 був складений ярлик на гідну продукцію, що поставлена за видатковою накладною № 26 від 12.06.2020, позиція № 9 на суму 2275044,00 грн. з ПДВ.

30.07.2020 відповідачем був складений ярлик № Я-169 на придатну продукцію, що поставлена за видатковою накладною № 26 від 12.06.2020, позиції №№ 1-8 на суму 459972,00 грн. з ПДВ.

З урахуванням умов п. 3.2 договору, кінцевий строк оплати за поставлену продукцію настає після спливу 45-ти календарних днів з дати оформлення ярликів на годну продукцію, а саме: на продукцію, що поставлена за видатковою накладною № 26 від 12.06.2020, позиція № 9 на суму 2275044,00 грн. з ПДВ, останнім днем строку оплати є 27.07.2020; на продукцію, що поставлена за видатковою накладною № 26 від 12.06.2020, позиції №№ 1-8 на суму 459972,00 грн. з ПДВ, останнім днем строку оплати є 14.09.2020 з урахуванням положень ч. 5 ст. 254 ЦК України.

Згідно з ч. 5 ст. 254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Позивач направляв відповідачу претензію вих. № 47 від 09.10.2020, якою вимагав протягом 3 днів з дати отримання претензії оплатити на зазначений рахунок постачальника 2735016,00 грн. основного боргу, а також 3% річних. Направлення претензії підтверджується описом вкладення у цінний лист та поштовою накладною від від 09.10.2020. Відповідь на претензію у матеріалах справи відсутня.

У встановлений договором строк відповідач з позивачем не розрахувався.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказів сплати заборгованості суду не подано.

Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2735016,00 грн. основного боргу, позов у цій частині визнається судом обґрунтованим.

Також позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення 41025,24 грн. збитків від інфляції, нарахованих за загальний період із вересня по жовтень 2020 включно, та 22479,59 грн. 3% річних, нарахованих за загальний період із 08.08.2020 по 16.11.2020 (100 дні).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (пункт 43 мотивувальної частини постанови).

Згідно з умовами п. 3.2 договору розрахунок за продукцію здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на протязі 45-ти календарних днів з дати оформлення ярлика на годну продукцію.

Відповідно до розрахунку 3% річних, що складений позивачем, останній нараховує 3% річних за загальний період із 08.08.2020 по 16.11.2020 на загальну суму боргу 2735016,00 грн., що є неправильним, оскільки, як зазначалося вище, відповідачем були складені 2 ярлики на годну продукцію по одній поставці, відтак 3% річних слід нараховувати на суму 2275044,00 грн. із ПДВ (поставка продукції по позиції 9 накладної) з 28.07.2020. Разом з тим, суд відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України не виходить за межі позовних вимог та розраховує 3% річних, починаючи з 08.08.2020, як заявлено позивачем, з урахуванням двох ярликів на годну продукцію (окремо по кожному ярлику).

Таким чином, загальна сума 3% річних за перерахунком суду, здійсненим за допомогою інформаційної системи «Законодавство», становить 9461,47 грн., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. У стягненні 13018,12 грн. судом відмовляється у зв`язку з необґрунтованістю позову у цій частині.

Суд не приймає до уваги суми 3% річних та збитків від інфляції, що зазначені у письмовому поясненні позивача, яке надійшло до суду 11.03.2021, оскільки зміна розміру позовних вимог допускається до закінчення підготовчого засідання. Разом з тим, як було зазначено позивачем, останній дізнався про точні дати складення ярликів на годну продукцію лише з відзиву відповідача.

Стосовно нарахованої суми 41025,24 грн. збитків від інфляції суд зазначає таке.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок включаються й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Позивач нараховує збитки від інфляції у розмірі 41025,24 грн. на суму боргу 2735016,00 грн. за період із вересня по жовтень 2020, що є неправильним, оскільки інфляційні з урахуванням викладеного вище слід нараховувати за жовтень 2020 (у межах визначеного позивачем періоду).

За перерахунком суду, здійсненим за допомогою інформаційної системи «Законодавство», загальна сума збитків від інфляції у межах заявленого позивачем періоду становить 27350,16 грн. У стягненні 13675,08 грн. збитків від інфляції судом відмовляється у зв`язку з необґрунтованістю позову у цій частині.

Таким чином, позов у цілому судом задовольняється частково.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у зв`язку з частковим задоволенням позову витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, код ЄДРПОУ ВП 19355964)

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Савват" (03048, м. Київ, вул. Пулюя Івана, буд. 5, код ЄДРПОУ 43326 (два мільйони сімсот тридцять п`ять тисяч шістнадцять) грн. 00 коп. основного боргу, 9461 (дев`ять тисяч чотириста шістдесят одна) грн. 47 коп. - 3% річних, 27350 (двадцять сім тисяч триста п`ятдесят) грн. 16 коп. збитків від інфляції, 41577 (сорок одна тисяча п`ятсот сімдесят сім) грн. 41 коп. судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256, пп. 17.5 п. 17 розділу Перехідних положень ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано - 23 березня 2021.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя М.В. Мірошниченко