Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/1494/20

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.,

секретар судового засідання: Русецька Ю.О.

за участю представників відповідача: Кубенко В.А. - директор (в режимі відеоконференції)

Пособчук І.В. - юрисконсульт, довіреність №2 від 16.02.2021р. (в режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Куб ЕНД КО"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1

про стягнення 27702,68 грн.

Процесуальні дії по справі.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КУБ ЕНД КО" 27702,68 грн., з яких: 24578,35 грн. страхового відшкодування в порядку регресу, 99,46 грн. пені, 24,87 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду від 28.12.2020 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначив на 28.01.2021.

10.01.2021р. від позивача надійшли письмові пояснення щодо ціни позову (а.с.74-75).

Ухвалою від 28.01.2021 суд залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 .

22.02.2021 до суду від третьої особи надійшли пояснення по справі (а.с.148).

Ухвалою суду від 25.02.2021р. продовжено строк розгляду справи по суті та відкладено розгляд справи на 18.03.2021р.

18.03.2021р. від відповідача засобами електронного зв`язку надійшли копії статуту ТОВ "Куб ЕНД КО", виписки з ЄДРПОУ, наказу про прийняття на посаду директора, довіреності (а.с.173-180).

18.03.2021р. від відповідача засобами електронного зв`язку надійшло повідомлення про неможливість явки ОСОБА_1 у судове засідання, у зв`язку з його хворобою (а.с.181).

У судовому засіданні 18.03.2021р., відповідно до ст.240 ГПК України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач, мотивуючи позовні вимоги, вказує, що 11 червня 2019 року між ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" та ТОВ "ДЕК АГРОІМПОРТ" був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-1309-19-00211, предметом якого є страхування транспортного засобу "Hyundai Tucson" державний номер НОМЕР_1 .

14.10.2019 року відбулась ДТП за участю транспортного засобу "Hyundai Tucson" д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу "Komatsu SK", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 253072, виданої Житомирським районним відділенням поліції Житомирського відділу ГУНП в Житомирській області 14.10.2019 р. та постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.01.2020 р. у справі № 278/2813/19, вищевказана дорожньо транспортна пригода відбулася внаслідок порушення ОСОБА_1 п.10.9. Правил дорожнього руху.

05.11.2019р. позивачем на підставі рахунку-фактури № ЖТ-03196 від 15.10.2019 року було складено страховий акт та розрахунок суми страхового відшкодування до нього та виплачено ТОВ "ДЕК АГРОІМПОРТ" страхового відшкодування в розмірі 24578,35 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 26682 від 06.11.2019 року.

Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу "Komatsu SK" - ТОВ "Куб ЕНД КО" станом на 14.10.2019 р. не була застрахована, у ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" виникло право вимоги до ТОВ "Куб ЕНД КО".

27.08.2020р. позивач звернувся до відповідача з претензією (заявою) №ЮКК/20449, в якій просив здійснити виплату вищезазначеного страхового відшкодування в порядку регресу, однак відповіді на неї не отримав.

На підставі ст.625 ЦК України позивач нарахував до стягнення з відповідача 24,87 грн. 3% річних та 99,46 грн. пені, нарахованої згідно п.36.5 ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідач, в порядку ст.ст.165, 251 ГПК України, не скористався правом подачі письмового відзиву на позовну заяву, доводи позивача не спростував.

Третя особа в письмових поясненнях вказав, що вину у вчиненні ДТП визнає повністю. З сумою страхового відшкодування погоджується, однак заперечує щодо позовних вимог в частині стягнення пені та 3% річних.

Представник позивача та третя особа в засідання суду не з`явилися.

Представником позивача було подане клопотання від 11.03.2021р. про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Третя особа про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.172).

Представники відповідача в судовому засіданні визнали позовні вимоги в частині 24578,35 грн. страхового відшкодування. Щодо вимог про стягнення пені заперечують в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 42 ГПК України, учасники справи, серед іншого, мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

В ході розгляду справи господарським судом Житомирської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.13 ГПК України, сторонам було створено всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

За вказаних обставин, беручи до уваги, що явка представника позивача та третьої особи в судове засідання не визнавалась обов`язковою, суд вирішує справу за їх відсутності.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

11.06.2019 року між ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" та ТОВ "ДЕК АГРОІМПОРТ" було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-1309-19-00211, предметом якого є страхування транспортного засобу "Hyundai Tucson" державний номер НОМЕР_1 (а.с.10-12).

Відповідно до постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.01.2020р. у справі №278/2813/19, 14.10.2019 року о 10:10 в с. Пряжів по вул. Шевченка Житомирського району Житомирської області ОСОБА_1 керував мінінавантажувачем Komatsu SK, д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом не забезпечив безпеку дорожнього руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, здійснив зіткнення з автомобілем Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_2 (а.с.34-35).

Вказаною постановою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень на користь держави.

Факт ДТП за участю транспортного засобу "Hyundai Tucson" д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу "Komatsu SK", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 підтверджується також відповіддю Національної поліції України про дорожньо-транспортну пригоду №253072 та копією протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №258389 від 14.10.2019р. зі схемою огляду місця ДТП (а.с.15-20).

Згідно вказаних документів власником транспортного засобу "Komatsu SK", д.н.з. НОМЕР_2 , є ТОВ "Куб ЕНД КО".

15.10.2019 року ТОВ "ДБК АГРОІМПОРТ" звернулося до ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с.21-23).

15.10.2019р. ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" складено акт огляду пошкодженого транспортного засобу - "Hyundai Tucson" д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.24-25).

Відповідно до рахунку-фактури №ЖТ-03196 від 15.10.2019р. та ремонтної калькуляції вартість ремонту автомобіля "Hyundai Tucson" д.н.з. НОМЕР_1 склала 24578,35 грн. (а.с.26-30).

05.11.2019р. ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" було складено страховий акт та розрахунок суми страхового відшкодування до нього (а.с.31, 32).

06.11.2019р. згідно платіжного доручення №26682 ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" здійснило страхове відшкодування в розмірі 24578,35 грн. (а.с.33).

28.08.2020р. ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" направило ТОВ "Куб ЕНД КО" заяву на виплату (страхового) відшкодування в порядку регресу в сумі 27578,35 грн. (а.с. 36, 37, 38).

ТОВ "Куб ЕНД КО" відповіді на вказану заяву не надало.

За вказаних обставин, ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулося до суду з позовом про стягнення з ТОВ "КУБ ЕНД КО" 27702,68 грн., з яких: 24578,35 грн. страхового відшкодування в порядку регресу, 99,46 грн. пені за період з 05.12.2020р. по 15.12.2020р. та 24,87 грн. 3% річних, нарахованих за той же період.

Щодо ціни позову в розмірі 27702,68 грн., зазначеної позивачем у позові, судом встановлено, що вона не відповідає розрахунку вимог викладених у позовній заяві, загальна сума яких становить 24702,68 грн. = 24578,35 грн. страхового відшкодування + 99,46 грн. пені + 24,87 грн. 3% річних.

В ухвалі від 28.12.2020р. про відкриття провадження у справі суд вказував, що позивачу необхідно надати письмові пояснення щодо ціни позову із врахуванням виплаченого страхового відшкодування, пені та 3% річних.

В письмових поясненнях щодо ціни позову, які надійшли до суду 10.01.2021р., позивач навів той же розрахунок та просив стягнути з відповідача 27702,68 грн., з яких: 24578,35 грн. страхового відшкодування в порядку регресу, 99,46 грн. пені та 24,87 грн. 3% річних (а.с.74-75).

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 ЦК України завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Предметом спору у справі, що розглядається, є вимога страховика про стягнення грошових коштів з власника транспортного засобу, у зв`язку з виплатою страхового відшкодування потерпілій особі.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні положення містить ст.27 Закону України «Про страхування».

Згідно приписів ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, до позивача в межах суми страхового відшкодування, виплаченого потерпілій особі, перейшло право зворотної вимоги до власника автомобіля, що спричинив ДТП.

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.01.2020р. у справі №278/2813/19 встановлено, що ДТП спричинено ОСОБА_1 , який керував мінінавантажувачем Komatsu SK, д.н.з. НОМЕР_2 , який, рухаючись заднім ходом не забезпечив безпеку дорожнього руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, здійснив зіткнення з автомобілем Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_1 .

Частиною 4 ст.75 ГПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За вказаних обставин, факт наявності вини водія ОСОБА_1 , який керував мінінавантажувачем Komatsu SK, д.н.з. НОМЕР_2 , у спричиненні ДТП не підлягає повторному доведенню.

Як вже вказувалося, власником транспортного засобу "Komatsu SK", д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого спричинив ДТП, є ТОВ "Куб ЕНД КО".

Наявними в справі доказами підтверджено факт сплати позивачем на користь СТО - Товариства з обмеженою відповідальністю "Богдан-Авто" вартості відновлювального ремонту автомобіля Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_1 в сумі 24578,35 грн. (а.с.33).

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача 24578,35 грн. виплаченого потерпілій особі страхового відшкодування є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 25.02.2021р. у справі №761/6346/17, згідно з якою грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і з факту завдання майнової шкоди іншій особі.

Позивач просить стягнути з відповідача 24,87 грн. 3% річних, нарахованих за період з 05.12.2020р. по 15.12.2020р.

Перевіривши розрахунок позивача, суд встановив, що нарахування 3% річних ним виконано на суму 27578,35 грн., в той час як розмір страхового відшкодування, обов`язок з виплати якого існує у відповідача, становить 24578,35 грн.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних на суму страхового відшкодування 24578,35 грн., суд дійшов висновку, що їх розмір за період з 05.12.2020р. по 15.12.2020р. становитиме 22,16 грн. і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача.

В стягненні 2,71 грн. 3% річних суд відмовляє як безпідставно заявлених.

Щодо вимог позивача про стягнення пені, суд зазначає наступне.

Позивач, посилаючись на приписи п. 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", просить стягнути з відповідача 99,46 грн. пені, нарахованої за період з 05.12.2020р. по 15.12.2020р.

Згідно з п. 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Тобто вищевказана норма Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює правовідносин між страховиком (МТСБУ) та особою, яка має право на отримання страхового відшкодування, а відповідальність у вигляді пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України передбачена за прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) саме страховиком (МТСБУ).

Таким чином, застосування приписів п. 36,5 ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" до правовідносин між страховиком, який звернувся з вимогою про стягнення виплаченого страхового відшкодування, та власником транспортного засобу є безпідставним.

З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 99,46 грн. пені.

Як вже зазначалося, позивачем у прохальній частині позовної заяви та поясненнях щодо ціни позову, які надійшли до суду 10.01.2021р., ціну позову вказано 27702,68 грн. та зазначено, що до складу вказаної суми входить: 24578,35 грн. страхового відшкодування, 99,46 грн. пені та 24,87 грн. 3% річних, хоча загальний розмір зазначених сум становить 24702,68 грн., тобто менше на 3000,00 грн.

Оскільки позовні вимоги не містять будь-яких обгрунтувань щодо складової ціни позову в сумі 27702,68 грн., окрім 24578,35 грн. страхового відшкодування, 99,46 грн. пені та 24,87 грн. 3% річних, суд вважає, що позивач помилково включив в ціну позову суму 3000,00 грн. та безпідставно заявив їх до стягнення.

З огляду на викладене, вимогу в частині стягнення 3000,00 грн. (27702,68 грн. - 24578,35 грн.) суд вважає безпідставною та відмовляє в її задоволенні.

Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України», зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст.81 ГПК України сторонами доказів.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 24600,51 грн., з яких: 24578,35 грн. страхового відшкодування в порядку регресу та 22,16 грн. 3% річних,

В стягненні 2,71 грн. 3% річних, 99,46 грн. пені та зайво нарахованої суми в розмірі 3000,00 грн. судом відмовлено.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.129 ГПК України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову, в порядку п.3 ч.4 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір в сумі 1866,62 грн. за розгляд позовних вимог в розмірі 24600,51 грн., які задоволені судом, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Куб ЕНД КО" (10014, м.Житомир, вул.Кафедральна, 5А оф.313, )

на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м.Київ, вул.Федорова, 32А, )

- 24578,35 грн. страхового відшкодування в порядку регресу,

- 22,16 грн. 3% річних,

- 1866,62 грн. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 23.03.21

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1 - до справи

2 - позивачу (03150, м. Київ, вул. Антоновича,131, офіс 172)(рек. з пов);

3 - відповідачу (рек. з пов)

4 - третій особі - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

(рек. з пов)