ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/96/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Чкан Д.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"
до УПРАВЛІННЯ СОЦІАЛЬНОГО ЗАХИСТУ НАСЕЛЕННЯ БАРВІНКІВСЬКОЇ РАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ
про стягнення збитків в розмірі 331 726,32 грн.
за участю представників:

позивача - Поліщук О.І.

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернулося Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" з позовом до УПРАВЛІННЯ СОЦІАЛЬНОГО ЗАХИСТУ НАСЕЛЕННЯ БАРВІНКІВСЬКОЇ РАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» 331 726,32 грн. збитків за пільгове перевезення пасажирів за 12 місяців 2017 року та 12 місяців 2018 року; витрати по справі покласти на відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на обов`язок відповідача компенсувати підтверджені обліковими формами недоотримані кошти позивачем за перевезення пільгової категорії населення за фактичну кількість перевезених пільговиків за період січень-лютий 2017 та січень-лютий 2018 в розмірі 331726,32 грн.

Ухвалою від 13.01.2021 р. було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи та призначено судове засідання на 01.02.2021 р. о 11:45.

Ухвалою від було замінено відповідача у справі за № 922/96/21 з Барвінківської районної державної адміністрації на Управління соціального захисту населення Барвінківської державної адміністрації (64701, м.Барвінкове, вул. Освіти, 17, ).

Засідання у справі відкладалося з 01.02.2021 по 16.02.2021, з 16.02.2021 по 09.03.2021.

Представник позивача у судовому засіданні 09.03.2021 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у призначене судове засідання не з`явився, правом на участь представника у судовому засіданні не скористався.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що учасникам справи було створено належні умови для підготовки до розгляду справи, надання заяв по суті справи та доказів в обґрунтування своїх вимог або заперечень, тому є підстави для розгляду справи за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази та викладені доводи, судом встановлено наступне.

До Господарського суду Харківської області звернулося Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" з позовом до УПРАВЛІННЯ СОЦІАЛЬНОГО ЗАХИСТУ НАСЕЛЕННЯ БАРВІНКІВСЬКОЇ РАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» 331 726,32 грн. збитків за пільгове перевезення пасажирів за 12 місяців 2017 року та 12 місяців 2018 року; витрати по справі покласти на відповідача. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на обов`язок відповідача компенсувати підтверджені обліковими формами недоотримані кошти позивачем за перевезення пільгової категорії населення за фактичну кількість перевезених пільговиків за період січень-лютий 2017 та січень-лютий 2018 в розмірі 331726,32 грн.

Так між Управлянням соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" було укладено договори за № 4 від 03.01.2017 та 13 від 01.03.2018 року на надання та фінансування послуг по пільговому перевезенню окремих категорій громадян залізничним транспортом загального користування у приміському сполученні (а.с.24-27, 80-83).

На виконання умов договору п. 2.2.1 розділу 2 сторони передбачили, що щомісячно до 15 числа місяця, наступного за звітним, готувати спільно з Виконавцем акти звіряння заборгованості по наданим послугам населенню, що має пільги. Разом з тим, сторони передбачили наступний порядок розрахунків, так у відповідності до п. 3.1 договору, Виконавець щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, надає Замовнику облікову форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовується з місцевих бюджетів, реєстри перевезених пільговиків, розрахунки щодо надання послуг населенню, що має право на пільги, та акти звірки на надання пільг. Розрахунки проводяться згідно з пунктів 7, 9-11 Постанови Кабінету Міністрів України № 1359 від 16.12.2009 року (п.3.3. договору).

Позивачем на виконання вказаних договорів № 13 від 01.03.2018 року та № 4 від 03.01.2017 року були складені облікові форми про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевих бюджетів по Донецькій залізниці починаючи з січня по грудень 2017 року (а.с. 87-98). Облікові форми сформовані на підставі звітності залізниці. В облікових формах вказано фактичну кількість оформлених пільгових проїзних квитків та відповідну недоотриману суму коштів за перевезення фактичної кількості пільговиків.

Відповідно до облікових форм, сума за фактичну кількість перевезених пільговиків за період з січня по грудень 2017 та з січня по грудень 2018 року становить 331 726,32 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог Управління соціального захисту Барвінківської районної державної адміністрації вказувало, що відповідно до своїх повноважень ним було вжито всіх заходів в частині передбачення коштів на компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян. При складанні в листопаді 2016 року бюджетних запитів та розрахунків для врахування під час формування проектів місцевих бюджетів на 2017 рік управлінням соціального захисту населення використовувалися фактичні показники щодо кількості перевезених пільгових категорій населення та вартості пільгового проїзду за 9 місяців 2016 року. Сума недоотриманих коштів склала 72837,09 грн. Середньомісячні витрати за 9 міс. 2016 р. склали: 8093,01 грн. Середня вартість проїзду: 72837,09 : 5544 чол = 13,14 грн. Середньомісячна кількість пільговиків: 5544 : 9 міс = 616 чол. Прогнозна потреба в коштах на 2017 рік склала 116 000 грн (з урахуванням зростання індексу споживчих цін): (615 чол х 13,14 грн) х 12 міс х 1,2 = 116 000 грн. Управлінням соціального захисту населення були направлені листи головам сільських рад та міської ради щодо виділення коштів для компенсаційних виплат за пільговий проїзд залізничним транспортом на 2017 рік в сумі 116 000 грн, в т.ч.: сільськими радами - 75200 грн.; міською радою - 40800 грн. Фактично було виділено та сплачено філії «Донецька залізниця» в 2017 році кошти в сумі 94247,99 грн.

При складанні в вересні 2017 року бюджетних запитів та розрахунків для врахування під час формування проектів місцевих бюджетів на 2018 рік управлінням соціального захисту населення використовувалися фактичні показники щодо кількості перевезених пільгових категорій населення та вартості пільгового проїзду за 8 місяців 2017 року. Сума недоотриманих коштів склала 117436,27 грн. Прогнозна потреба в коштах на 2018 рік склала 193770 грн. (з урахуванням зростання індексу споживчих цін). Управлінням соціального захисту населення були направлені листи головам сільських рад та міської ради щодо виділення коштів для компенсаційних виплат за пільговий проїзд залізничним транспортом на 2018 рік в сумі 193700грн, в т.ч.: сільськими радами - 83700грн.; міською радою - 110000 грн. Фактично було виділено в 2018 році кошти в сумі 93000 грн, в т.ч.: сільськими радами - 63000 грн.; міською радою - 300000 грн. Сплачено філії «Донецька залізниця» в 2018 році кошти в сумі 92028,05 грн.

За твердженням відповідача, це пояснюється тим, що доходи районного бюджету не забезпечують фактичну потребу в коштах на першочергові витрати.

Пункт 1.2. Договору №4 від 03 січня 2017 року та Договору №13 від 01 березня 2018 року на надання та фінансування послуг по пільговому перевезенню окремих категорій громадян залізничним транспортом загального користування у приміському сполученні зазначає, що Замовник здійснює фінансування пільг, пов`язаних із споживанням послуг згідно п.1.1. Договору, на підставі поданих Виконавцем реєстрів перевезених пільговиків у межах бюджетних призначень. Пунктом 3.2. Договору передбачено, що Замовник проводить фінансування видатків на покриття витрат Виконавцю в межах коштів, виділених з місцевого бюджету на відповідний рік.

Управління соціального захисту населення наголошувало, що ч.1 ст.48 Бюджетного кодексу України передбачено, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років. Розміщення замовлення, укладання договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом та рішенням про місцевий бюджет є недійсними. За такими операціями не виникають бюджетні зобов`язання та не утворюється бюджетна заборгованість (ч.3 ст.48 Бюджетного кодексу України).

Також, відповідач вказував, що при детальному аналізі наданих позивачем відомостей про проїзд пільгових категорій, які містять показники про час придбання квитка на проїзд та враховуючи розклад руху приміських електропоїздів, з`ясовано, що до облікових форм включені суми по станціях, які не відносяться до Барвінківського району, тобто дані облікових форм є недостовірними (повністю сфальсифікованими) та не можуть бути використані для обрахування суми недоотриманих коштів за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян (для підтвердження надано копію Відомостей про проїзд пільгових категорій громадян за травень 2017 року), однак даних по всім місяцям не було надано.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог і викладених сторонами доводів та заперечень, суд виходить з наступного.

Відповідно до пунктів 1, 6 статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту тощо визначаються виключно законами України.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантій». Статтею 19 вказаного Закону визначено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. Соціальні пільги на пасажирські перевезення для ряду категорій громадян встановлено, зокрема, Міжурядовою Угодою про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них від 12 березня 1993 року, Законами України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про охорону дитинства», «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Відповідно до п. 6 Порядку обслуговування громадян залізничним транспортом, затвердженим Постановою КМ України від 19.03.1997р. № 252, суб`єкти господарської діяльності, які займаються перевезенням та обслуговуванням пасажирів, повинні забезпечити надання пільг особам, які мають на це право згідно із законодавством України.

Норми вказаних законів, зокрема, закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовному обов`язку залізничного перевізника надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов`язок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.

Позивач вказував, що залізниця безперешкодно надає пільговий проїзд окремій категорії громадян, які мають право на відповідні пільги при користуванні залізничним транспортом. Жодним законодавчим актом не передбачено обмеження у пільговому перевезені осіб, які мають право на пільговий проїзд, Особа, яка має право на пільговий проїзд, може скористатися такою пільгою щодня і без обмежень. Пасажир пільгової категорії придбаває безкоштовно чи з відповідною знижкою проїзний документ (квиток) для здійснення поїздки; залізницею враховуються недоотримані суми й виставляються рахунки відповідним органам. Залізниця здійснює перевезення окремих категорій громадян за пільговими тарифами відповідно до чинних законів України, які передбачають такі пільги для конкретних категорій громадян, а не за окремими угодами, а збитки залізничного транспорту від їх використання відшкодовуються залізницям за рахунок державного або місцевого бюджетів.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону та іншого нормативно-правового акту, що регулює господарську діяльність.

Зобов`язання сторін, в даному випадку, виникають безпосередньо із законів України і не залежать від волевиявлення сторін.

Згідно ст. 9 Закону України «Про залізничний транспорт» встановлення тарифів на перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу залізничним транспортом (за винятком приміських пасажирських перевезень) у межах України здійснюється на підставі бюджетної, цінової та тарифної політики у порядку, що визначає Кабінет Міністрів України. Тарифи на перевезення пасажирів і багажу у приміському сполученні встановлюються відповідними залізницями за погодженням з місцевими органами виконавчої влади. При рівні тарифів, що не забезпечують рентабельності цих перевезень, збитки залізниць компенсуються із місцевих бюджетів. Розрахунки за роботи і послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу, пошти, щодо яких не здійснюється державне регулювання тарифів, провадяться за вільними тарифами, які визначаються за домовленістю сторін у порядку, що не суперечить законодавству про захист економічної конкуренції. Для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються залізницям за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусила зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків, причинного зв`язку між порушенням права та збитками, наявність винної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Виходячи з положень п. 4 ч.1 ст. 611 ЦК України, одним з правових наслідків порушення зобов`язання, встановлених договором або законом, є відшкодування збитків.

Відповідно до вимог ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно підпункту «г» пункту 3 частини першої ст.91 Бюджетного кодексу України до видатків, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення, в тому числі компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

За змістом статей 89, 102 Бюджетного кодексу України видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. № 256 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету». Пунктом 3 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 256, встановлено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення. Згідно п. 5 цього Порядку, головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад. Відповідно до п. 8 Порядку, головні розпорядники у 5-денний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік компенсаційних виплат за пільговий проїзд категорій громадян.

Механізм розрахунку обсягів компенсаційних виплат залізницям за пільгові перевезення окремих категорій громадян, яким таке право надано законом, що здійснюється за рахунок коштів державного або місцевого бюджетів, а також субвенцій з державного або місцевого бюджетів, визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2009 р. № 1359 «Про затвердження Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян». Згідно п. 3 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1359, облік пільгових перевезень та визначення суми недоотриманих коштів від таких перевезень проводиться залізницями на підставі інформації автоматизованої системи керування пасажирськими перевезеннями та реєстраторів розрахункових операцій про оформленні та видачі пасажирам безоплатні або пільгові проїзні документи (квитки). Відповідно до п.4 цього Порядку сума недоотриманих коштів обчислюється в автоматизованому режимі під час оформлення кожного безоплатного та пільгового проїзного документа (квитка) як різниця між повною вартістю проїзду, встановленою згідно з діючими тарифами для відповідного виду сполучення, маршруту прямування, категорії поїзда та вагона, і вартістю проїзду, що сплачує пасажир відповідно до наданих пільг. Пунктом 5 Порядку визначено, що інформація про оформлені та видані пасажирам безоплатні та пільгові проїзні документи (квитки) включається до місячної станційної звітності. Відповідно до п. 7 Порядку сума недоотриманих коштів включається до місячної станційної звітності області, на території якої був придбаний пільговий проїзний документ (квиток). Згідно п. 9 Порядку на підставі місячної станційної звітності залізниці складають облікову форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного або місцевого бюджетів. Виходячи з положення п. 10 Порядку, залізниця щомісяця не пізніше, ніж 15 числа місяця, наступного за звітним, подає відповідним головним розпорядникам коштів рахунок на суму, яка підлягає компенсації, облікові форми.

Виходячи з положень пунктів 3-5, 7, 9, 10 Порядку, затвердженого Постановою КМ України № 1359, облік пільгових категорій на залізничному транспорті здійснюється за виданими безкоштовними (пільговими) проїзними документами, які оформляються на підставі відповідного посвідчення за кожною категорією. Видача проїзних документів здійснюється через автоматизовану систему керування пасажирськими перевезеннями (АСК ПП УЗ) та реєстратори розрахункових операцій. Сума недоотриманих доходних надходжень розраховується автоматизовано за кожним пільговим (безкоштовним) квитком у залежності від маршруту прямування згідно з діючими тарифами та формується в місячну звітність. На підставі звітності залізниці формують облікові форми, відповідно до яких головним розпорядникам коштів виставляються рахунки.

В облікових формах зазначено фактичну кількість оформлених пільгових проїзних квитків та відповідну недоотриману суму коштів за перевезення фактичної кількості пільговиків. Відповідно до облікових форм сума за фактичну кількість перевезених пільговиків за період січень-лютий 2017 та січень-лютий 2018 склала 331 726,32 грн. Доказів на спростування розміру вартості заральної кількості пільгових перевезень до суду не було надано. Таким чином, сума збитків складає 331726,32 грн.

Згадані вище нормативні акти покладають на відповідача обов`язок компенсувати підтверджені обліковими формами недоотримані кошти позивачем за перевезення пільгової категорії населення в повному обсязі. При цьому, подання облікових форм за січень - лютий 2017 та січень - лютий 2018 відповідає п. 10 Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, а тому такі облікові форми повинні бути прийняті відповідачем та оплачені. Аналогічну правову позицію містить постанова Вищого господарського суду України від 31.10.2017р. по справі № 904/12309/16.

Частиною другою ст. 218 Господарського кодексу України та ст. 617 ЦК України прямо передбачено, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання. Аналогічну думку висловлює Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 20.06.2018р. по справі № 804/8040/15.

Нормами діючого законодавства не передбачено залежність відшкодування вартість послуг наданих пільговим категоріям громадян від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету. Закон України «Про залізничний транспорт» та Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України, затверджені наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 27.12.2006 № 1196, не передбачають жодного обмеження щодо надання послуг у разі відсутності коштів на зазначені цілі.

Перевезення пасажирів на пільгових умовах AT "Українська залізниця" виконано на виконання імперативних законодавчих вказівок щодо цього як наслідок, уповноважений на те державою орган - Відповідач, у силу закону має відшкодувати за рахунок бюджетних коштів понесені витрати позивачу. Аналогічну правову позицію містить постанова ВСУ у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.10.2018р. по справі № 904/9488/17.

Враховуючи зазначені положення діючого законодавства України, встановлені обставини, наявність в матеріалах справи належних та достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, суд задовольняє вимоги позивача у повному обсязі.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з УПРАВЛІННЯ СОЦІАЛЬНОГО ЗАХИСТУ НАСЕЛЕННЯ БАРВІНКІВСЬКОЇ РАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ (Україна, 64701, Харківська обл., Барвінківський р-н, місто Барвінкове, ВУЛИЦЯ ОСВІТИ, будинок 17, ідентифікаційний код особи 03196363) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5а, ) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (84400, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ) 331726,32 грн збитків (за пільгове перевезення пасажирів за 12 місяців 2017 року та 12 місяців 2018 року) та 4975,89 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "15" березня 2021 р.

Суддя Л.С. Лаврова