Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" березня 2021 р. № 906/301/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

суддя Сікорська Н.А., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром"

про стягнення 59629,99 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром" про стягнення 59629,99 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами договору про постачання електричної енергії споживачу №15-006 від 05.03.2020р. в частині проведення розрахунків за отриману електроенергію.

Як на підставу звернення з позовом до Господарського суду Житомирської області позивач посилається на частину 5 ст.29 ГПК України та вказує, що позов подається за місцем виконання договору.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що справу слід передати за територіальною підсудністю до господарського суду Полтавської області, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналіз зазначеної норми міжнародного права свідчить, що обов`язково суд повинен бути встановлений законом, тобто кожен має право на розгляд справи компетентним судом, компетентність якого встановлюється тільки законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Положеннями Господарського процесуального кодексу України визначено такі види юрисдикції (підсудності): предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів (статті 20-23 ГПК України), інстанцій на юрисдикція (статті 24-26 ГПК України) та територіальна юрисдикція (підсудність) (статті 27-31 ГПК України).

Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 27 ГПК України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частиною 5 ст. 29 ГПК України встановлено, що позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Позивач зазначив, що звернувся з позовною заявою до господарського суду Житомирської області з підстав виконання договору про постачання електричної енергії споживачу №15-006 від 05.03.2020р. саме на території Житомирської області.

Згідно умов договору відповідачу надавалися послуги з постачання електричної енергії на території Овруцького району Житомирської області.

Суд зазначає, що правила визначення місця виконання зобов`язання передбачено статтею 532 Цивільного кодексу України.

Так, згідно даної норми місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться:

1) за зобов`язанням про передання нерухомого майна - за місцезнаходженням цього майна;

2) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі договору перевезення, - за місцем здавання товару (майна) перевізникові;

3) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання;

4) за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання;

5) за іншим зобов`язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника.

При цьому слід враховувати, що правила цієї статті не застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці.

Предметом спору у даній справі є стягнення вартості спожитої електроенергії, при цьому місце виконання договору за своїм характером не пов`язане з місцем надання та прийняття послуг з поставки електричної енергії.

Тому спір у даній справі не пов`язаний з місцем виконання договору і посилання позивача на норми ч.5 ст. 29 ГПК України з метою вибору господарського суду, який буде розглядати спір, є безпідставним.

З огляду на викладене, враховуючи предмет та підстави даного позову, доводи позивача стовно підсудності даної справи за вибором позивача з посиланням на ч.5 ст.29 ГПК України господарському суду Житомирської області судом до уваги не приймаються.

Отже, підсудність даного спору визначається за загальним правилом на підставі ст. 27 ГПК України.

Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром" (), останнє зареєстроване за адресою: 37300, Полтавська обл., місто Гадяч, вул.Будька, будинок 47.

З огляду на положення статті 27 ГПК України, вказана справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду Полтавської області.

Відповідно до пункту 1 статті 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, зокрема, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Пунктом 5 вказаної статті визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 27, 29, 31, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Передати справу №906/301/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром" про стягнення 59629,99 грн. за територіальною підсудністю до Господарського суду Полтавської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Сікорська Н.А.

Друк:

1- в справу

2- позивачу (рек. з пов.)

3- Господарський суд Полтавської області (36000, м. Полтава, вул. Зигіна, 1) (зі справою)