ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2021 року м.Дніпро Справа № 904/2342/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач),

суддів: Іванова О.Г. , Дарміна М.О.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПриваОфис» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.09.2020, ухвалене суддею Мілєвою І.В., повний текст якого складений 14.09.2020, у справі № 904/2342/20

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", м. Київ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПриватОфис», Дніпропетровська область, м. Дніпро

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Істейтглобал», Дніпропетровська область

про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги та заяви про зарахування зустрічних однорідних (грошових) вимог

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ПриватОфис, Дніпропетровська область, м. Дніпро

до Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", м. Київ

про визнання дійсним договору про відступлення права № 1 від 23.03.2020

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду звернулося Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПриватОфис», відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Істейтглобал» з позовом про:

- визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 1 від 23.03.2020, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПриватОфис» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Істейтглобал»;

- визнання недійсним одностороннього правочину у формі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Істейтглобал» від 25.03.2020 про зарахування зустрічних однорідних (грошових) вимог (припинення зобов`язання зарахуванням).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.09.2020 первісний позов задоволено. Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги №1 від 23.03.2020, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПриватОфис» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Істейтглобал». Визнано недійсним односторонній правочин у формі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Істейтглобал» від 25.03.2020 про зарахування зустрічних однорідних (грошових) вимог (припинення зобов`язання зарахуванням). Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПриватОфис» про закриття провадження по справі задоволено. Прийнято заявлену Товариством з обмеженою відповідальністю «ПриватОфис» відмову від позову. Провадження у справі № 904/2342/20 за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПриватОфис» до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання дійсним договору про відступлення права № 1 від 23.03.2020 - закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відмовою позивача від позову та прийняттям такої відмови судом.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №1 від 23.03.2020, господарський суд вказав, що позивач за первісним позовом здійснив односторонні правочини щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, якими припинив свої зобов`язання щодо сплати ТОВ «ПриватОфіс» боргу за договорами оренди (за період з жовтня 2017 року по жовтень 2019 року) внаслідок зарахування боргу ТОВ «ПриватОфіс» банку за кредитним договором № 2.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання недійсним одностороннього правочину у формі заяви ТОВ «Істейтглобал» від 25.03.2020 про зарахування зустрічних однорідних (грошових) вимог (припинення зобов`язання зарахуванням), господарський суд послався на те, що на момент укладання договору відступлення права вимоги, банком вже було припинено свої зобов`язання з орендної плати, які є предметом договору відступлення права вимоги, за період жовтень 2017 року - жовтень 2019 року у повному обсязі шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог. ТОВ «ПриватОфис» не могло передати спірне право вимоги за 12 договорами оренди, у зв`язку із тим, що на момент укладання договору про відступлення права вимоги № 1 від 23.03.2020 зобов`язання щодо сплати банком ТОВ «ПриватОфіс» орендної плати за договорами оренди за період з жовтня 2017 року по жовтень 2019 року не існувало, тобто у зв`язку із відсутністю даного права у відповідача-1.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, посилаючись на його незаконність та на порушення господарським судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося ТОВ «ПриватОфіс».

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- припинення зобов`язань АТ КБ «Приватбанк» перед ТОВ «ПриватОфис» за заявами про зарахування зустрічних однорідних вимог є такими, що не відбулися через те, що Банк не повідомив про це ТОВ «ПриватОфис» в належному порідку, що підтверджується відстеженням поштових відправок на офіційному сайті ПАТ «Укрпошта», зокрема, відсутні відправки, на які посилається Банк;

- суд прийшов помилкового висновку про недійсність відступленого зобов`язання на користь ТОВ «Істейтглобал» та, у зв`язку з цим, неправомірно прийшов до висновку про недійсність правочинів.

Просить рішення господарського суду у даній справі скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі.

Позивач за первісним позовом у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого судді Антоніка С.Г. (доповідач), суддів Березкіної О.В., Дарміна М.О. від 30.10.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі 904/341/20. Розгляд справи призначений у судовому засіданні.

Згідно зі ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, зазначає наступне.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 15.12.2016 сторонами було укладено договір про внесення змін до кредитного договору №DNHSLNI03662 (далі - кредитний договір № 1), укладеного 03.06.2013 між Публічним акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" (правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк") (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Істейтглобал» (позичальник) було укладено (т. 1 а.с. 14-17), яким внесено зміни та доповнення в кредитний договір № 1 шляхом викладання змісту тексту цього договору в новій редакції.

Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у формі згідно з п. А 1 цього договору з лімітом на цілі, зазначені у п. А 2 цього договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п 2.1.2 цього договору, в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту, сплати процентів, в обумовлені цим договором терміни. Невідновлювана кредитна лінія (далі - «кредит») надається банком для здійснення позичальником платежів, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника (п. 1.1. кредитного договору № 1 в редакції договору про внесення змін від 15.12.2016).

Ліміт кредитування на конкретну дату зазначений у п. А 2.1. цього договору (п. 1.1.1. кредитного договору № 1 в редакції договору про внесення змін від 15.12.2016).

Термін повернення кредиту зазначений у п. А3 цього договору. Зазначений термін може бути змінений згідно з п. 2.4.1 цього договору (п. 1.2. кредитного договору № 1 в редакції договору про внесення змін від 15.12.2016).

Усі істотні умови кредитування приведені у розділі А - «істотні умови кредитування» (п. 1.3. кредитного договору № 1 в редакції договору про внесення змін від 15.12.2016).

Вид кредиту - невідновлювана кредитна лінія (п. А1. розділу "істотні умови кредитування" кредитного договору № 1 в редакції договору про внесення змін від 15.12.2016).

Ліміт цього договору: 105 505 068,20 грн., у тому числі на наступні цілі: у розмірі 105 505 068,20 грн. на придбання 200 вагонів - хоперів у ТОВ «Металургійна транспортна компанія» (п. А2. розділу "істотні умови кредитування" кредитного договору № 1 в редакції договору про внесення змін від 15.12.2016).

Ліміт кредитування на конкретну дату (далі за текстом договору «поточний ліміт») визначається сумою кредитних коштів, яка у цю дату може знаходитися в користуванні позичальника. Поточний ліміт встановлюється згідно з Графіком зменшення поточного ліміту, зазначеним у додатку № 1 до цього договору (п. А.2.1. розділу "істотні умови кредитування" кредитного договору № 1 в редакції договору про внесення змін від 15.12.2016).

Термін повернення кредиту згідно з графіком зменшення поточного ліміту (додаток № 1 цього договору) (п. А.3. розділу "істотні умови кредитування" кредитного договору № 1 в редакції договору про внесення змін від 15.12.2016).

За користування кредитом позичальник сплачує проценти за фіксованою ставкою у розмірі 10 % річних (п. А.6. розділу "істотні умови кредитування" кредитного договору № 1 в редакції договору про внесення змін від 15.12.2016).

У випадку порушення позичальником будь-якого з грошового зобов`язання позичальник сплачує банку проценти за користуванням кредитом за фіксованою ставкою у розмірі 10 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. А.7. розділу "істотні умови кредитування" кредитного договору № 1 в редакції договору про внесення змін від 15.12.2016).

Сторони домовилися починаючи з 25.06.2014 датою сплати процентів є 25-е число щоквартально починаючи з 25.06.2018, якщо інше не передбачене п 7.3. цього договору (п. А.8. розділу "істотні умови кредитування" кредитного договору № 1 в редакції договору про внесення змін від 15.12.2016).

Позичальник сплачує банку винагороду за користування кредитом (п. А.9. розділу "істотні умови кредитування" кредитного договору № 1 в редакції договору про внесення змін від 15.12.2016).

За користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п.п. 1.2, 2.2.3, 2.4.1 цього договору позичальник сплачує проценти за фіксованою ставкою у розмірі, зазначеному у п. А.6 цього договору (п. 4.1. кредитного договору № 1 в редакції договору про внесення змін від 15.12.2016).

Відповідно до ст. 212 ЦКУ у випадку порушення позичальником будь-якого з зобов`язань, передбачених п.п. 1.2, 2.2.3 цього договору позичальник сплачує банку проценти у розмірі, зазначеному у п. А.7 цього договору (п. 4.2. кредитного договору № 1 в редакції договору про внесення змін від 15.12.2016).

Сплата процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 4.1, 4.2, здійснюється у дату сплати процентів. Дата сплати процентів зазначена у п А.8 цього договору. Якщо повне погашення кредиту здійснюється у дату, відмінну від зазначеної у цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, розрахованих від попередньої дати погашення до дня фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту (п. 4.3. кредитного договору № 1 в редакції договору про внесення змін від 15.12.2016).

Цей договір вважається укладеним з моменту його підписання усіма сторонами (п. 6.1. кредитного договору № 1 в редакції договору про внесення змін від 15.12.2016).

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором (п. 6.2. кредитного договору № 1 в редакції договору про внесення змін від 15.12.2016).

Цей договір може бути змінений або розірваний лише за згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди (п. 6.3. кредитного договору № 1 в редакції договору про внесення змін від 15.12.2016).

Сторонами підписано додаток № 1 до кредитного договору № 1 «Графік зменшення поточного ліміту» (т. 1 а.с. 18), відповідно до якого:

- станом на дату 25.06.2021 встановлено поточний ліміт 100 481 017,33 грн.

- станом на дату 25.09.2021 встановлено поточний ліміт 95 456 966,46 грн.

- станом на дату 25.12.2021 встановлено поточний ліміт 90 432 915,59 грн.

- станом на дату 25.03.2022 встановлено поточний ліміт 85 408 864,72 грн.

- станом на дату 25.06.2022 встановлено поточний ліміт 80 384 813,85 грн.

- станом на дату 25.09.2022 встановлено поточний ліміт 75 360 762,98 грн.

- станом на дату 25.12.2022 встановлено поточний ліміт 70 336 712,11 грн.

- станом на дату 25.03.2023 встановлено поточний ліміт 66 312 661,24 грн.

- станом на дату 25.06 2023 встановлено поточний ліміт 60 288 610,37 грн.

- станом на дату 25.09.2023 встановлено поточний ліміт 55 264 559,50 грн.

- станом на дату 25.12.2023 встановлено поточний ліміт 50 240 508,63 грн.

- станом на дату 25.03.2024 встановлено поточний ліміт 45 216 457,76 грн.

- станом на дату 25.06.2024 встановлено поточний ліміт 40 192 406,89 грн.

- станом на дату 25.09.2024 встановлено поточний ліміт 35 168 356,02 грн.

- станом на дату 25.12.2024 встановлено поточний ліміт 30 144 305,15 грн.

- станом на дату 25.03.2025 встановлено поточний ліміт 25 120 254,28 грн.

- станом на дату 25.06.2025 встановлено поточний ліміт 20 096 203,41 грн.

- станом на дату 25.09 2025 встановлено поточний ліміт 15 072 152,54 грн.

- станом на дату 25.12.2025 встановлено поточний ліміт 10 048 101,67 грн.

- станом на дату 25.03.2026 встановлено поточний ліміт 5 024 050,80 грн.

- станом на дату 02.06.2026 встановлено поточний ліміт 0,00 грн.

Погашення різниці, на яку поточна заборгованість перевищує суму встановленого поточного ліміту трактується як погашення кредиту (п. 1 додатку № 1 до кредитного договору № 1).

Погашення кредиту вважається здійсненим у встановлений строк, якщо різниця на яку поточна заборгованість перевищує суму встановленого поточного ліміту на зазначену дату згідно з графіком зменшення поточного ліміту, надійшла на рахунок у банку не пізніше дати, встановленої графіком зменшення поточного ліміту (п. 2 додатку № 1 до кредитного договору № 1).

Відповідно до п. 1.2. кредитного договору № 1 в редакції договору про внесення змін від 15.12.2016 термін повернення кредиту зазначений у п. А3 цього договору. Зазначений термін може бути змінений згідно з п. 2.4.1 цього договору.

Термін повернення кредиту згідно з графіком зменшення поточного ліміту (додаток № 1 цього договору) (п. А.3. розділу "істотні умови кредитування" кредитного договору № 1 в редакції договору про внесення змін від 15.12.2016).

Як вказано вище, відповідно до п. А2. розділу "істотні умови кредитування" кредитного договору № 1 в редакції договору про внесення змін від 15.12.2016 ліміт цього договору: 105 505 068,20 грн., у тому числі на наступні цілі: у розмірі 105 505 068,20 грн. на придбання 200 вагонів - хоперів у ТОВ «Металургійна транспортна компанія».

За твердженням позивача, між ним (орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПриватОфис» (орендодавець) укладено 246 договорів оренди № б/н від 01.12.2016.

17.12.2008 між позивачем (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Істейт Сервіс» (позичальник) було укладено кредитний договір № 08/104/К (далі - кредитний договір № 2).

Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у формі згідно з п. А.1, з лімітом і на цілі, зазначені в п. А.2, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного в третьому абзаці п. 2.1.2, в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди, в обумовлені цим договором терміни. Якість послуг має відповідати законодавству України, нормативним актам НБУ, регулюючим кредитні правовідносини (п. 1.1. кредитного договору № 2).

Термін повернення кредиту зазначений в п. А.3. Зазначений строк може бути змінений відповідно до п.п. 2.3.2,2.4.1 цього договору (п. 1.2. кредитного договору № 2).

Всі істотні умови кредитування наведені в Розділі А- «істотні умови кредитування» (п. 1.3. кредитного договору № 2).

Вид кредиту - відновлювальна кредитна лінія (п. А.1. розділу «істотні умови кредитування» кредитного договору № 2).

Ліміт даного кредитного договору: 150 000 000,00 грн. на такі цілі поповнення оборотних коштів на оплату страхових платежів у випадках і в порядку, передбачених п.п. 2.1.5, 2.2.12 даного договору, в розмірі по - грн. для сплати за реєстрацію предметів застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування за реквізитами п. 2.1 за кожним договором застави, у розмірі 1 000,00 гривень + 5% від суми заборгованості за договором на сплату судових витрат, передбачених п.п. 2.2.15, 2.3.13, 5.8 цього договору (п. А.2. розділу «істотні умови кредитування» кредитного договору № 2).

Термін повернення кредиту 14.12.2018. Згідно ст. 212, 651 ЦКУ в разі прострочення якою-небудь із зобов`язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-ого дня порушення будь-якого із зобов`язань має право змінити умови договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У разі непогашення заборгованості за цим договором в термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної в повідомленні вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів з моменту будь-якого із зобов`язань, терміном повернення кредиту є 14.12.2018 (п. А.3. розділу «істотні умови кредитування» кредитного договору № 2).

За користування кредитом позичальник сплачує відсотки в розмірі 14% річних (п. А.6. розділу «істотні умови кредитування» кредитного договору № 2).

При порушенні позичальником будь-якого з грошових зобов`язань позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 28% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення позичальником будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права банку. передбаченого п. А.3, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,078% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою, передбаченою повідомленням. При цьому відсотки за користування кредитом не сплачуються (п. А.7. розділу «істотні умови кредитування» кредитного договору № 2).

Датою сплати відсотків є 15-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання цього договору, якщо інше не передбачено п. 7.3. При несплаті відсотків у зазначений термін вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору відповідно до п. 2.3.2) (п. А.8. розділу «істотні умови кредитування» кредитного договору № 2).

Цей договір в частині п. 4.4 вступає в силу з моменту підписання цього договору, в інших частинах - з моменту надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором (п. 6.1. кредитного договору № 2).

Договір може бути змінений або розірваний за ініціативою однієї зі сторін в установленому законом та цим договором порядку (п. 6.2. кредитного договору № 2).

28.03.2016 Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» та Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис" підписали договір про внесення змін № 14 до кредитного договору № 2 (т. 1 а.с. 34-42), відповідно до якого 06.04.2015 загальними зборами учасників ТОВ «Істейт Сервіс» було прийнято рішення припинити товариство шляхом приєднання до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» (Протокол № 06/04-15). У відповідності до ст. 107 Цивільного кодексу України передавальним актом від 13.07.2015 передбачено, що правонаступником всіх зобов`язань ТОВ «Істейт Сервіс» стає ТОВ «Приватофис». Відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підлриємців були внесені 24.03.2016. На підставі вищезазначеного сторони узгодили преамбулу кредитного договору № 2 читати в редакції цього договору про внесення змін. Сторони встановили, що станом на 28.03.2016 заборгованість позичальника за кредитним договором № 2 становить: кредит 121 433 924,75 грн.; проценти 21 876 976,38 грн. Також сторони дійшли згоди внести зміни та доповнення до кредитного договору № 08/104/К від 17.12.2008 шляхом викладення змісту тексту цього договору в новій редакції.

Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А 1 цього договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2 цього договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2 цього договору, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим договором терміни. Відновлювана кредитна лінія (далі - "кредит") надається банком для здійснення позичальником платежів, пов`язаних з його господарською діяльністю, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням на адресу одержувачів, рахунки яких відкриті у Банку. При цьому, розрахункові документи позичальника на порядок використання кредиту не поширюється на платежі на адресу одержувачів: зі сплати послуг бюро технічної інвентаризації; по сплаті державного мита, податків (обов`язкових платежів) та будь-яких інших платежів на користь державних органів, органів місцевого самоврядування, пенсійного фонду, фондів соціального страхування; зі сплати послуг електропостачання, водопостачання, газопостачання, опалення, послуг з вивезення та утилізації сміття та інших комунальних послуг (п. 1.1. кредитного договору № 2 в редакції договору про внесення змін № 14).

Ліміт кредитування на конкретну дату зазначений у п. А.2.1 цього договору (п. 1.1.1. кредитного договору № 2 в редакції договору про внесення змін № 14).

Термін повернення кредиту зазначений у п А.3 цього договору. Зазначений термін може бути змінений згідно з п.п. А.13, 2.3.2, 2.4.1 цього договору (п. 1.2. кредитного договору № 2 в редакції договору про внесення змін № 14).

Усі істотні умови кредитування наведені у розділі А цього договору - "істотні умови кредитування» (п. 1.3. кредитного договору № 2 в редакції договору про внесення змін № 14).

Вид кредиту - відновлювана кредитна лінія (п. А1. розділу "істотні умови кредитування").

Ліміт цього договору: 121 433 924,75 грн. в тому числі на наступні цілі:

- у розмірі 121 433 924,75 (сто двадцять один мільйон чотириста тридцять три тисячі дев`ятсот двадцять чотири) гривні 75 копійок на поповнення обігових коштів,

- у розмірі 0,00 грн. на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п.п. 2.1.5, 2.2.12 цього договору.

- у розмірі 0,00 грн. для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяження рухомого майна шляхом перерахування за реквізитами зазначеними в п. 2.1.1 цього договору,

- у розмірі 0,00 грн. на сплату судових витрат, передбачених п.п. 2.2.15, 2.3.13, 5.8 цього договору (п. А2. розділу "істотні умови кредитування").

Ліміт кредитування на конкретну дату (далі за текстом договору «поточний ліміт») визначається сумою кредитних коштів, яка у цю дату може знаходитися в користуванні позичальника. Поточний ліміт встановлюється згідно з Графіком зменшення поточного ліміту, зазначеним у додатку № 1 до цього договору (п. А.2.1. розділу "істотні умови кредитування").

Термін повернення кредиту згідно з графіком зменшення поточного ліміту (додаток № 1 цього договору). Згідно зі ст. 212, 651 Цивільного кодексу України (далі - «ЦКУ») у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цього договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашений заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості у період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань термін повернення кредиту здійснюється згідно з графіком зменшення поточного ліміту (додаток № 1 цього договору) (п. А.3. розділу "істотні умови кредитування").

За користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 9 % річних. У випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору, банк збільшує процентну ставку на 5 % річних за кожен випадок невиконання та/або неналежного виконання. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням підстави - порушення зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору та дати початку нарахування підвищених процентів. За умови відновлення виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору, позичальник за користування кредитом сплачує проценти у розмірі 9 % річних. При цьому банк направляє письмове повідомлення позичальнику із зазначенням процентної ставки у розмірі 9 % річних та дати початку її нарахування (п. А.6. розділу "істотні умови кредитування").

У випадку порушення позичальником будь-якого грошового зобов`язання позичальник сплачує банку проценти за користуванням кредитом у розмірі 18 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку, передбаченого п. А.3 цього договору, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,05 % від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою, передбаченою повідомленням. При цьому проценти за користування кредитом та винагороди не нараховуються та не сплачуються (п. А.7. розділу "істотні умови кредитування").

Д атою сплати процентів є 14.12.2018, якщо інше не передбачене п. 7.3 цього договору. У випадку несплати процентів у зазначений термін вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання цього договору згідно з п.2.3.2 цього договору (п. А.8. розділу "істотні умови кредитування").

Цей договір вважається укладеним з моменту його підписання усіма сторонами (п. 6.1. кредитного договору № 2 в редакції договору про внесення змін № 14).

Цей договір у частині п. 4.4. цього договору набуває чинності з моменту підписання цього договору, в решті частин - з моменту надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором (п. 6.2. кредитного договору № 2 в редакції договору про внесення змін № 14).

Цей договір може бути змінений або розірваний за ініціативою однієї із сторін у встановленому законом та цим договором порядку (п. 6.3. кредитного договору № 2 в редакції договору про внесення змін № 14).

28.03.2016 сторони підписали додаток № 1 до кредитного договору № 2 «Графік зменшення поточного ліміту» (т. 1 а.с. 43).

23.03.2020 між ТОВ «ПриватОфис» (первісний кредитор) та ТОВ «Істейтглобал» (новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги № 1 (далі - договір про відступлення права вимоги).

Первісний кредитор передає новому кредиторові, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредитору за договорами оренди б.н. від 01.12.2016 у кількості 12 шт. (перелік договорів викладений у додатку 1 до договору) (далі - основні договори). Основні договори були укладені 01.12.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватофис», ідентифікаційний код юридичної особи - 33546549 та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»), ідентифікаційний код юридичної особи - 14360570 (далі - боржник) (п. 1.1. договору про відступлення права вимоги).

За цим договором новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника належного виконання зобов`язання зі сплати орендних платежів за договорами оренди б.н. від 01.12.2016 у кількості 12 шт. (перелік періодів, за якими наявна заборгованість боржника за основними договорами, викладений у додатку 1 до договору) у загальній сумі 2 677 543, 80 грн. Також за цим договором новий кредитор має право замість первісного кредитора звертатися в досудовому, позасудовому та судовому порядку з вимогою виконання боржником вищезазначеного грошового зобов`язання та інші права, які відповідно до законодавства України належать кредитору у зобов`язанні за основними договорами (п. 1.2. договору про відступлення права вимоги).

Згідно з відступленими правами вимоги до боржника, новий кредитор за цим договором сплачує первісному кредитору 2 677 543,80 грн. шляхом перерахування вказаної суми на банківський рахунок первісного кредитора не пізніше 31.12.2020, якщо інше не буде погоджено сторонами в письмовому вигляді шляхом укладення відповідної додаткової угоди (п. 2.1. договору про відступлення права вимоги).

Первісний кредитор зобов`язується письмово повідомити боржника про відступлення прав вимоги за основними договорами та надати йому копію примірника цього договору, боржник вважаться таким, що письмово повідомлений про відступлення прав вимоги за основними договорами, з моменту отримання ним відповідного письмового повідомлення та копії примірника цього договору (п. 3.2. договору про відступлення права вимоги).

З моменту підписання сторонами цього договору до нового кредитора переходить право вимоги первісного кредитора за основними договорами в обсязі, визначеному в п. 1.2. цього договору, а первісний кредитор втрачає зазначені права вимоги (п. 3.3. договору про відступлення права вимоги).

З моменту підписання сторонами цього договору та письмового повідомлення боржника, зобов`язання боржника за основними договорами щодо сплати грошових коштів, визначених у п. 1.2 цього договору, вважаються виконаними належним чином, якщо ці кошти у повному обсязі перераховані на поточний рахунок нового кредитора, що зазначений у реквізитах цього договору (п. 3.4. договору про відступлення права вимоги).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020 (п. 5.1. договору про відступлення права вимоги).

Відступлення вимоги згідно з цим договором не тягне за собою ніяких змін умов основними договорами (п. 5.3. договору про відступлення права вимоги).

Сторонами підписано додаток № 1 до договору про відступлення права вимоги (т. 1 а.с. 22), в якому наведено перелік договорів оренди, права вимоги за якими відступається Товариству з обмеженою відповідальністю «Істейтглобал», зазначена загальна заборгованість за вказаними договорами - 2 677543,80 грн. та період виникнення вказаної заборгованості - жовтень 2017 року - жовтень 2019 року.

На виконання п. 3.2. договору про відступлення права вимоги ТОВ «ПриватОфис» направило позивачу повідомлення № 23/03 від 23.03.2020 (т. 1 а.с. 19), в якому повідомило, що згідно умов укладеного між ТОВ «Приватофис» та ТОВ «Істейтглобал» договору про відступлення права вимоги № 1 від 23.03.2020, ТОВ «Приватофис» відступило ТОВ «Істейтглобал» право вимагати від АТ КБ «Приватбанк» належного виконання зобов`язання зі сплати орендних платежів (виконання грошових зобов`язань, строк виконання яких настав) у загальній сумі 2 677 543,80 грн., за договорами оренди б.н. від 01.12.2016 у кількості 12 шт., укладених між ТОВ «Приватофис» та АТ КБ«Приватбанк». На підставі вищенаведеного, грошові кошти у розмірі 2 677 543, 80 грн. мають бути повернені Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» на користь нового кредитора - ТОВ «Істейтглобал». До вказаного повідомлення відповідач-1 додав копію договору про відступлення права вимоги № 1 від 23.03.2020 між ТОВ «Приватофис» та ТОВ «Істейтглобал» та копію додатку № 1 до вказаного договору.

25.03.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Істейтглобал» направило банку заяву про зарахування зустрічних однорідних (грошових) вимог (припинення зобов`язання зарахуванням) (т. 1 а.с. 23), якою заявив про припинення зобов`язань ТОВ «Істейтглобал» щодо сплати заборгованості зі сплати відсотків на користь банку за кредитним договором № 1 у розмірі 2677000,00 грн. внаслідок зарахування боргу ТОВ «Істейтглобал» банку у розмірі 2 677 000,00 грн. зі сплати орендних платежів за 12 договорами оренди відповідно до договору про відступлення права вимоги.

Матеріалами справи також підтверджується і той факт, що заявами про припинення зобов`язання зарахуванням АТ КБ «ПриватБанк»:

- № 20.1.0.0.0/7 693007/01 від 17.12.2018 банк заявив про припинення зобов`язань щодо сплати Товариству з обмеженою відповідальністю «ПриватОфіс» боргу за договорами оренди (за жовтень 2017 року - листопад 2018 року) у розмірі 76008124,78 грн. внаслідок зарахування боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПриватОфіс» банку в розмірі 76008124,78 грн. за кредитним договором № 2 (а.с. 44);

- № Е.65.0.0.0/3-1246 від 04.01.2019 банк заявив про припинення зобов`язань щодо сплати Товариству з обмеженою відповідальністю «ПриватОфіс» боргу за договорами оренди (за грудень 2018 року) у розмірі 5 429 151,77 грн. внаслідок зарахування боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПриватОфіс» банку в розмірі 5429151,77 грн. за кредитним договором № 2 (а.с. 46);

- № Е.65.0.0.0/3-6478 від 16.01.2019 банк заявив про припинення зобов`язань щодо сплати Товариству з обмеженою відповідальністю «ПриватОфіс» боргу за договорами оренди (за січень 2019 року) у розмірі 5429151,77 грн. внаслідок зарахування боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПриватОфіс» банку в розмірі 5429151,77 грн. за кредитним договором № 2 (а.с. 48);

- № Е.65.0.0.0/3-31486 від 11.02.2019 банк заявив про припинення зобов`язань щодо сплати Товариству з обмеженою відповідальністю «ПриватОфіс» боргу за договорами оренди (за лютий 2019 року) у розмірі 5429151,77 грн. внаслідок зарахування боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПриватОфіс» банку в розмірі 5429151,77 грн. за кредитним договором № 2 (а.с. 51);

- № Е.65.0.0.0/3-55850 від 07.03.2019 банк заявив про припинення зобов`язань щодо сплати Товариству з обмеженою відповідальністю «ПриватОфіс» боргу за договорами оренди (за березень 2019 року) у розмірі 5429151,77 грн. внаслідок зарахування боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПриватОфіс» банку в розмірі 5429151,77 грн. за кредитним договором № 2 (а.с. 53);

- № Е.65.0.0.0/3-75285 від 05.04.2019 банк заявив про припинення зобов`язань щодо сплати Товариству з обмеженою відповідальністю «ПриватОфіс» боргу за договорами оренди (за квітень 2019 року) у розмірі 5429151,77 грн. внаслідок зарахування боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПриватОфіс» банку в розмірі 5429151,77 грн. за кредитним договором № 2 (а.с. 56);

- № Е.65.0.0.0/3-95930 від 13.05.2019 банк заявив про припинення зобов`язань щодо сплати Товариству з обмеженою відповідальністю «ПриватОфіс» боргу за договорами оренди (за травень 2019 року) у розмірі 542151,77 грн. внаслідок зарахування боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПриватОфіс» банку в розмірі 5429151,77 грн. за кредитним договором № 2 (а.с. 59);

- № Е.65.0.0.0/3-114028 від 11.06.2019 банк заявив про припинення зобов`язань щодо сплати Товариству з обмеженою відповідальністю «ПриватОфіс» боргу за договорами оренди (за червень 2019 року) у розмірі 5429151,77 грн. внаслідок зарахування боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПриватОфіс» банку в розмірі 5429151,77 грн. за кредитним договором № 2 (а.с. 62);

- № Е.65.0.0.0/3-133901 від 12.07.2019 банк заявив про припинення зобов`язань щодо сплати Товариству з обмеженою відповідальністю «ПриватОфіс» боргу за договорами оренди (за липень 2019 року) у розмірі 5429151,77 грн. внаслідок зарахування боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПриватОфіс» банку в розмірі 5429151,77 грн. за кредитним договором № 2 (а.с. 65);

- № Е.65.0.0.0/3-165412 від 13.08.2019 банк заявив про припинення зобов`язань щодо сплати Товариству з обмеженою відповідальністю «ПриватОфіс» боргу за договорами оренди (за серпень 2019 року) у розмірі 5429151,77 грн. внаслідок зарахування боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПриватОфіс» банку в розмірі 5 429151,77 грн. за кредитним договором № 2 (а.с. 68);

- № E.65.0.0.0/3-181641 від 12.09.2019 банк заявив про припинення зобов`язань щодо сплати Товариству з обмеженою відповідальністю «ПриватОфіс» боргу за договорами оренди (за вересень 2019 року) у розмірі 5429151,77 грн. внаслідок зарахування боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПриватОфіс» банку в розмірі 5 429151,77 грн. за кредитним договором № 2 (а.с. 71);

- № Е.65.0.0.0/3-203460 від 11.10.2019 банк заявив про припинення зобов`язань щодо сплати Товариству з обмеженою відповідальністю «ПриватОфіс» боргу за договорами оренди (за жовтень 2019 року) у розмірі 5429151,77 грн. внаслідок зарахування боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПриватОфіс» банку в розмірі 5429151,77 грн. за кредитним договором № 2 (а.с. 73).

Як вказує позивач за первісним позовом, на момент укладання договору відступлення права вимоги та відповідної заяви про зарахування зустрічних однорідних (грошових) вимог - банком вже було припинено свої зобов`язання з орендної плати за період, який зазначається у договорі відступлення та додатку №1 до нього (жовтень 2017 року - жовтень 2019 року) у повному обсязі - 2 677 543,80 грн. шляхом звернення з заявами про зарахування зустрічних однорідних вимог, які були надіслані банком на адресу ТОВ «ПриватОфис» засобами поштового зв`язку AT «Укрпошта».

Також банк направив ТОВ "ПриватОфіс" лист № 20.1.0.0.0/7- 200323/2055 від 27-03-2020 (т. 1 а.с. 76-77), в якому зазначив, що протягом всього періоду часу до жовтня місяця 2019 року включно банк щомісячними заявами про припинення зобов`язання зарахуванням припиняв свої зобов`язання з оплати орендної плати за всіма 247 договорами оренди від 01.12.2016, укладеними між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПриватОфис» шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог із вимогами стосовно заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «ПриватОфис» перед Банком за кредитним договором. Заяви надсилались банком на офіційну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПриватОфис», зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта». Разом з цим, заяви банку про припинення зобов`язання зарахуванням здійснювались щодо всіх 247 Договорів оренди від 01.12.2016, укладених між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПриватОфис», в тому числі стосовно 12 Договорів оренди, за якими начебто було відступлено право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Істейтглобал». За своєю правовою природою вищезазначені заяви банку є односторонніми правочинами щодо припинення зобов`язання зарахуванням. З огляду на наведене, вимога щодо повернення банком грошових коштів у розмірі 2 677 543,80 грн. на користь нового кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «Істейтглобал» згідно Договору № 1 про відступлення права вимоги від 23 березня 2020 року не може бути виконана, оскільки у банку станом на 23.03.2020 не існувало заборгованості.

Направлення цього листа підтверджується представленою в матеріали справи копією опису вкладення, накладної Укрпошти та фіскального чеку (т. 1 а.с. 78-79).

Також, позивач за первісним позовом направив ТОВ "Істейтглобал" лист №20.1.0.0.0/7- 200325/2253 від 27-03-2020 (т. 1 а.с. 80-81), в якому зазначив, що банк заявами про припинення зобов`язань зарахуванням, які направлялись ТОВ «ПриватОфис» щомісяця, припинив свої зобов`язання з оплати орендної плати за договорами оренди (загальною кількістю 247 шт.), укладеними між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПриватОфис», шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, на підставі наявної у Товариства з обмеженою відповідальністю «ПриватОфис» кредитної заборгованості перед банком. Заяви надсилались банком на офіційну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПриватОфис», зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта». Разом з цим, припинення зобов`язання зарахуванням здійснювалася заявами банку щодо усіх 247 договорів оренди від 01.12.2016, укладених між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПриватОфис», в тому числі стосовно 12 договорів, за якими начебто було відступлено право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Істейтглобал». За своєю правовою природою вищезазначені заяви банку є односторонніми правочинами щодо припинення зобов`язань зарахуванням. Вищезазначені заяви банку про припинення зобов`язань зарахуванням судом недійсними не визнавалися, а тому, презюмується, що відповідні правочини є чинними. З огляду на наведене, зобов`язання щодо повернення грошових коштів за кредитним договором № 1 у сумі 2 677 000, 00 грн. не може бути припиненим шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки у банку станом на 25.03.2020 не існувало заборгованості зі сплати зазначених заявою орендних платежів. Отже, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» заперечує щодо вказаних вимог, у зв`язку з тим, що заява від 25.03.2020 про зарахування зустрічних однорідних вимог не спричинила жодних юридично значущих наслідків, оскільки у банку, станом на дату її вчинення, була відсутня заборгованість зі сплати орендних платежів за договорами оренди, укладених між банком та ТОВ «ПриватОфис».

В якості доказу направлення на адресу відповідача-2 вказаного листа, позивач за первісним позовом надав до суду копії накладної Укрпошти та фіскального чеку (т. 1 а.с. 82).

Посилаючись на те, що відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав, між тим, вимоги, які начебто були передані відповідачу-1 за договором відступлення, не існували на момент укладання такого договору позивач за первісним позовом звернувся з позовом до суду.

Також до суду з зустрічною позовною заявою звернулося ТОВ «ПриватОфис», в якій просило суд визнати дійсним договір про відступлення права № 1 від 23.03.2020, укладений між ТОВ "'Приватофис" та ТОВ "Істейтглобал".

Рішення господарського суду у даній справі оскаржується в частині задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 1 від 23.03.2020, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПриватОфис» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Істейтглобал» та визнання недійсним одностороннього правочину у формі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Істейтглобал» від 25.03.2020 про зарахування зустрічних однорідних (грошових) вимог (припинення зобов`язання зарахуванням).

Розглядаючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує наступні положення діючого законодавства України.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частин першої - третьої статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Згідно з частиною третьою статті 203 Господарського кодексу України, господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Аналогічні положення закріплені також у статті 601 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1). Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори) (частина 2). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами (частина 3). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина 4). До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину (частина 5).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеної в постанові від 22.01.2021 року у справі №910/11116/19, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному - одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні - є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

В даному випадку описами вкладення з відміткою Укрпошти підтверджується, що Банк направив відповідачу -1 заяви про припинення зобов`язання зарахуванням № 20.1.0.0.0/7 693007/01 від 17.12.2018; № Е.65.0.0.0/3-1246 від 04.01.2019; № Е.65.0.0.0/3-6478 від 16.01.2019; № Е.65.0.0.0/3-31486 від 11.02.2019; № Е.65.0.0.0/3-55850 від 07.03.2019; № Е.65.0.0.0/3-75285 від 05.04.2019; № Е.65.0.0.0/3-95930 від 13.05.2019; № Е.65.0.0.0/3-114028 від 11.06.2019; № Е.65.0.0.0/3-133901 від 12.07.2019; № Е.65.0.0.0/3-165412 від 13.08.2019; № E.65.0.0.0/3-181641 від 12.09.2019; № Е.65.0.0.0/3-203460 від 11.10.2019.

Доводи скаржника стосовно неотримання означених заяв, з посиланням на те, що на сайті Укрпошти за номером відправлення такі відправлення відсутні не є підтвердженими, оскільки вказана інформація зберігається на сайті протягом шести місяців. При цьому, апелянтом не зазначено, коли саме ним було здійснено запитування вищевказаної інформації.

Крім того, доказів визнання правочинів щодо зарахування зустрічних однорідних вимог недійсними відповідачами не надано.

За вказаних обставин, апеляційний суд доходить висновку про чинність зазначених заяв банку та припинення його зобов`язань з оплати орендної плати за зазначений в них період.

Відповідно до ч. 1 ст. 512, ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК).

Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого первісний кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується або не зобов`язується їх оплатити. Договір відступлення права вимоги може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов`язок нового кредитора надати старому кредитору якесь майнове надання замість отриманого права вимоги. В такому випадку на відносини цесії розповсюджують положення про договір купівлі-продажу, оскільки ст. 656 Цивільного кодексу України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №911/2115/15).

У разі заміни кредитора в зобов`язанні, саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. При цьому такий спеціальний інструмент для заміни сторони у зобов`язанні, як відступлення права вимоги, може бути застосований лише відносно дійсного зобов`язання, тобто такого зобов`язання, яке існувало на момент переходу відповідного права від первісного кредитора.

Згідно з частинами 1-3 статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За приписами ч. 1 ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.3 статті 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У розумінні приписів вище наведених норм оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи про визнання правочину недійсним спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Така правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду від 02.02.2021 у справах №904/5976/19 та №904/6248/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України).

23.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПриватОфис» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Істейтглобал» (новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги № 1 (договір про відступлення права вимоги), відповідно до умов якого предметом договору про відступлення права вимоги є передача первісним кредитором новому кредиторові права вимоги, що належить первісному кредитору за договорами оренди б.н. від 01.12.2016 у кількості 12 шт., в тому числі вимагати від боржника належного виконання зобов`язання зі сплати орендних платежів за договорами оренди б.н. від 01.12.2016 у кількості 12 шт. за період з жовтня 2017 року по жовтень 2019 року у розмірі 2677543,80 грн.

Водночас, як встановлено вище та про це обгрунтовано вказує господарський суд в оскаржуваному рішенні, позивач за первісним позовом здійснив односторонні правочини щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, якими припинив свої зобов`язання щодо сплати ТОВ «ПриватОфіс» боргу за договорами оренди (за період з жовтня 2017 року по жовтень 2019 року) у розмірі 135728794,25 грн. внаслідок зарахування боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПриватОфіс» банку у розмірі 135 728 794,25 грн. за кредитним договором № 2.

Отже, на момент укладання договору відступлення права вимоги банком вже було припинено свої зобов`язання з орендної плати за період, який зазначається у договорі відступлення та додатку №1 до нього (жовтень 2017 року - жовтень 2019 року) у повному обсязі - 2677543,80 грн. шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

У зв`язку з викладеним, на момент укладання між ТОВ «ПриватОфис» та ТОВ «Істейтглобал» договору про відступлення права вимоги № 1 від 23.03.2020 зобов`язання щодо сплати банком Товариству з обмеженою відповідальністю «ПриватОфіс» орендної плати за договорами оренди за період з жовтня 2017 року по жовтень 2019 року не існувало.

Таким чином, відповідач-1 відступив відповідачу-2 недійсну вимогу, що суперечить положенням ст. 514 ЦК України та є підставою для визнання цього договору недійсним.

Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 1 від 23.03.2020, укладеного між ТОВ «ПриватОфис» та ТОВ «Істейтглобал» є законними та обгрунтованими, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду стосовно того, що оскільки договір про відступлення права вимоги № 1 від 23.03.2020, який слугував підставою для вчинення ТОВ «Істейтглобал» одностороннього правочину щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, яким припинялось зобов`язання ТОВ «Істейтглобал» щодо сплати заборгованості зі сплати відсотків на користь банку за кредитним договором № 1 у розмірі 2677000,00 грн. внаслідок зарахування боргу ТОВ «Істейтглобал» банку у розмірі 2 677 000,00 грн. зі сплати орендних платежів за 12 договорами оренди відповідно до договору про відступлення права вимоги, судом було визнано недійсним, то вимоги, які підлягають зарахуванню на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Істейтглобал» про зарахування зустрічних однорідних (грошових) вимог (припинення зобов`язання зарахуванням) від 25.03.2020 (т. 1 а.с. 23) не є безспірними, що виключає можливість їх зарахування у добровільному порядку та такий правочин не відповідає положенням статті 601 Цивільного кодексу України.

Відтак, позовні вимоги про визнання недійсним одностороннього правочину у формі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Істейтглобал» від 25.03.2020 про зарахування зустрічних однорідних (грошових) вимог (припинення зобов`язання зарахуванням) підлягають задоволенню.

У цьому зв`язку рішення суду слід залишити без змін.

Доводи скаржника стосовно того, що заяви Банку про припинення зобов`язань ТОВ «ПриватОфис» отримані не були, оскільки трек-номери направлених заяв на офіційному сайті «Укрпошта» відсутні, до уваги колегією суддів не приймаються тому, що, як було вказано вище, інформація про наявність і стан пересилання поштових відправлень постійно оновлюється і зберігається на ресурсі www.ukrposhta.com на протязі шести місяців з моменту реєстрації. Між тим, дослідити, коли саме відповідачем-1 було здійснено запит на сайті Укрпошти, встановити неможливо.

Інші доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

За наведених обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Рішення суду слід залишити без змін.

Витрати з судового збору покласти на відповідача-1.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПриваОфис» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.09.2020 у справі № 904/2342/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 29.03.2021 року.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін