Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/707/18

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Веркалець У.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: Пилипака С.І., наказ №31-к від 30.08.18р.

від відповідача: Шпонарський Є.В., адвокат, ордер №057725 від 25.03.19р., Логінов Р.М., адвокат, ордер № 051496 від 20.03.19р. (в судовому засіданні 09.03.21р.)

взяв участь: Шатковський А.Ю., судовий експерт, посв. №437 від 15.01.2020 року (в судовому засіданні в режимі відеоконференції 16.02.21р.)

В судовому засіданні 16.02.2021р. оголошувалась перерва до 14:30 год. 09.03.2021р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Комунального підприємства "Костопількомунсервіс" (м.Костопіль)

до M.V.T.SLovakia s.r.o. (Словацька Республіка)

про стягнення 803 812,08 грн (25512,98 (євро)

Процесуальні дії по справі.

Відповідно до ухвали суду від 05.09.2018 року справу за позовом Комунального підприємства "Костопількомунсервіс" до відповідача M.V.T.SLovakia s.r.o. про стягнення 803812, 08 грн (25512,98 (євро), збитків заподіяних дорожньо-транспортною пригодою розглянуто за правилами загального позовного провадження.

На стадії підготовчого провадження судом було прийнято наступні ухвали: від 02.10.2018 року про продовження позивачу процесуального строку для належного виконання вимог ухвали суду від 05.09.18р. в частині оформлення документів; від 12.10.2018 року про зупинення провадження у справі №906/707/18 у зв`язку із зверненням із судовим дорученням про вручення виклику до суду та інших документів до компетентного органу Словацької Республіки - Department of Private and Procedural International Law Ministry of Justice, Zupne namestie 13, 813 11 BRATISLAVA, Slovak Republiс; від 04.03.2019 року про призначення поза судового засідання для вручення представнику позивача оригіналу судового доручення, виконаного компетентним органом Словацької республіки у м. Trebisov, 13/02/2019, Okresny sud Trebisov для здійснення офіційного перекладу на українську мову на "15" березня 2019 р; від 15.03.2019 року зобов`язано позивача у строк до 26.03.2019 року подати суду нотаріально засвідчений переклад на українську мову отриманого судового доручення виконане компетентним органом Словацької республіки у м. Trebisov, 13/02/2019, Okresny sud Trebisov; від 26.03.2019 року про повідомлення сторін спору про відкладення підготовчого засідання на 18.04.2019 року; від 11.04.2019 року про призначення підготовчого засідання на іншу дату на 07.05.2019 року; від 07.05.2019 року про відкладення підготовчого засідання на 27.05.2019 року, а також ухвалу про витребування у Житомирського районного суду судову справу №278/198/16-к, провадження у якій закінчено для огляду наявних у ній матеріалів а оригіналі при вирішенні господарської справи №906/707/18; 27.05.2019 та 11.06.2019 року протокольними ухвалами оголошено перерву до 11.06.19р та 26.06.19р.; від 26.06.2019 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 05.07.2019 року; від 05.07.2019 року про продовження строку підготовчого провадження та ухвалу про призначення у справі судової автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення судової автотоварознавчої експертизи поставлено наступне питання: яким є розмір майнової шкоди, завданої Комунальному підприємству Костопільської міської ради "Костопількомунсервіс" внаслідок пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді 19 вересня 2015року автомобіля МАЗ ВЛІВ МІНІ 9-10, державний номер НОМЕР_1 ?

В межах здійснення у справі судової автотоварознавчої експертизи судом були прийняті наступні ухвали: від 28.08.2019 року про призначення скерованого Львівським НДІСЕ за вих. №3178/07-19 від 25.07.19р клопотання судового експерта Львівського НДІСЕ Романяка А.М, про погодження строку для проведення судової експертизи у справі- початок липень 2020 року та завершення в термін передбачений Інструкцією №53/5 в поза судове засідання на 05.09.2019 року; від 05.09.2019 року про відкладення розгляду клопотання судового експерта на 03.10.2019 року; від 03.10.2019 року про часткове задоволення клопотання судового експерта Львівського НДІСЕ Романяка А.М. про погодження строку для проведення судової експертизи у справі - початок липня 2020 року та завершення в термін передбачений Інструкцією №53/5, погоджено судовому експерту Львівського НДІСЕ Романюку А.М. строк виконання судової автотоварознавчої експертизи у справі №906/707/18 тривалістю 120 календарних днів, перебіг якого розпочнеться з дати отримання судовим експертом цієї ухвали суду та зупинятиметься на час виконання судом клопотань судового експерта; від 24.01.2020 року про часткове задоволення клопотання судового експерта Львівського НДІСЕ Шатковського А.Ю. №3689 від 14.01.2020 року про забезпечення огляду та дослідження об`єкту дослідження - автомобіля МАЗ ВЛІВ МІНІ 9-10 у місці огляду - територія Комунального підприємства "Костопількомунсервіс", в частині клопотання судового експерта щодо дня, часу та забезпечення доставки експерта до місця огляду об`єкта призначено в поза судове засідання на 12.02.2021 року; в поза судовому засіданні 12.02.2020 року задоволено клопотання судового експерта №3689 від 14.01.2020 року в частині дня, часу та забезпечення доставки експерта до місця огляду об`єкта експертного дослідження; від 06.03.2020 року призначено в поза судове засідання клопотання судового експерта Шатковського А.Ю. від 26.02.2020 року за №3689 (вх. г/с №02-44/314/20 від 04.03.2020 року) про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення автотоварознавчої експертизи та в частині визначення способу виконання судової експертизи на 26.03.2020 року; від 26.03.2020 року про задоволення клопотання судового експерта Шатковського А.Ю, від 26.02.2020 №3689 (вх. г/с №02-44/314/20 від 04.03.2020 року) про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення автотоварознавчої експертизи та в частині визначення способу виконання судової експертизи, дозволено судовому експерту Шатковському А.Ю. виконати судову автотоварознавчу експертизу виходячи із результатів огляду (фактичного обстеження пошкодженого автомобіля), та з тих даних про нього і його пошкодження, які можливо буде визначити з наданих судом матеріалів. У зв`язку з надходженням до суду Висновку експерта за результатами проведеної судової автотоварознавчої експертизи у господарській справі №906/707/18 від 04.05.2020 року №3689 ухвалою від 18.05.2020 року поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання на 03.06.2020 року. Ухвалою від 03.06.2020 року відкладено підготовче засідання на 03.07.2020 року.

Відповідно до ухвали суду від 03.07.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.07.2020 року.

В межах стадії розгляду справи по суті були прийняті наступні ухвали: від 03.08.2020 року про відкладення засідання з розгляду справи по суті на 07.10.2020 року; в засіданні з розгляду справи по суті 07.10.2020 року оголошено перерву до 09.11.2020 року; від 09.11.2020 року про відкладення судового засідання з розгляду справи по суті на 18.12.2020 року, застосувавши ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод; від 18.12.2020 року про оголошення перерви у судовому засіданні з розгляду справи по суті на 13.01.2021 року; від 13.01.2021 року про відкладення засідання з розгляду справи по суті на 16.02.2021 року; від 16.02.2021 року про продовження розгляду справи по суті та оголошення перерви в засіданні з розгляду справи по суті на 09.03.2021 року.

В засіданні з розгляду справи по суті 09.03.2021 року судом прийнято вступну та резолютивну частини рішення суду про відмову у позові.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач Комунальне підприємство "Костопількомунсервіс" (м. Костопіль, Рівненської області) звернулося з позовом до суду в якому просить стягнути з відповідача нерезидента України M.V.T.Slovakia s.r.o. (ul.Stanicna 435, 076 51 Pribenik, Slovakia) 803 812, 08 грн. (25512, 98 євро) збитків, заподіяних дорожньо-транспортною пригодою.

Правові підстави позову: ст. ст. 22, 1166, 1172 Цивільного кодексу України.

В обґрунтування підстав поданого позову, позивач доводить що розмір збитків, заподіяних дорожньо-транспортною пригодою визначено на підставі звіту про оцінку автомобіля "ВЛІВ МІНІ 9-10", держномер НОМЕР_2 , складеного станом на 24.10.2015 року ТОВ "Експерт Авто" () на замовлення Комунального підприємства "Костопількомунсервіс" (м. Костопіль, Рівненської області).

У відзиві на позов відповідач нерезидент України M.V.T.Slovakia s.r.o. вимоги останнього не визнає, в тому числі з тих підстав, що звіт про оцінку автомобіля "ВЛІВ МІНІ 9-10", держномер НОМЕР_2 , складений станом на 24.10.2015року, не є належним доказом на підтвердження розміру збитків, натомість таким слід вважати висновок судового експерта, як це передбачено ч.2 ст. 73, ст. 98 ГПК України.

У відповіді на відзив позивач вважає доводи відповідача, викладені у відзиві на позов безпідставними з тих підстав, що 13.10.2016 року підприємством було отримано страхове відшкодування у розмірі 50 000, 00 грн від МТСБ України за страховим полісом "Зелена карта", тому згадана сума не враховується при визначенні розміру суми збитків. Доводить, що письмовий доказ - Звіт №414 від 24.10.2015 про оцінку автомобіля "ВЛІВ МІНІ 9-10 д.н. НОМЕР_2 " є належним доказом, оскільки складання такого звіту не суперечить Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

У запереченні на відповідь на відзив відповідач вважає позовні вимоги позивача такими, що не доведені належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами з підстав того, що позивач не звертався при вирішенні страхового випадку до страхової компанії УНІОН стосовно відшкодування шкоди внаслідок повідомлення про страховий випадок, тому, на думку відповідача, звернення позивача з позовом до суду суперечить правовій позиції ВП ВС у справі №755/18006/15-ц. Крім того, доводить, що дійсно, письмовий засіб доказування - звіт №144 від 24.10.2015 року не суперечить Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Доводить, що звіт №414 від 24.10.2015 року складений в порушення Наказу Мін`юсту України від 08.10.1999 року за №689/3982, про затвердження Положення про порядок проведення судової авто товарознавчої експертизи транспортних засобів, а також науково-методичних рекомендацій з питань проведення авто товарознавчої оцінки транспортних засобів, оскільки огляд транспортних засобів проводиться в присутності зацікавлених осіб, обов`язок виклику покладений на замовника шляхом вручення тексту на бланку виклику під розписку особи, що викликається або телеграмою з повідомленням про її вручення. При проведенні огляду транспортного засобу позивача, що був пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, сторона відповідача, жодним із способів передбачених вищевказаними положеннями повідомлена взагалі не була. Вказане підтверджується самим звітом №414 від 24.10.2015 року в якому взагалі не йдеться про повідомлення зацікавлених сторін, що в свою чергу, викликають сумніви у відповідача з приводу того, чи не були механічні пошкодження автомобіля, що зазначені в звіті, отримані після самого ДТП, і чи взагалі відповідач має відношення до даних механічних ушкоджень автомобіля, адже автомобіль весь час знаходився в користуванні позивача, яким з невідомих причин та всупереч закону було проігноровано виклик відповідача на огляд пошкодженого автомобіля. Зазначає, що для встановлення факту заподіяння шкоди водієм ОСОБА_1 під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків з юридичною особою потребує додаткового доказування з посиланням на правовий висновок ВС у складі КГС від 25.07.2018 у справі №914/820/17.

11.06.19р. позивач заявив клопотання призначити у справі автотоварознавчу судову експертизу, проведення якої просив доручити Рівненському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (м. Рівне) та винести на вирішення судового експерта питання щодо розміру завданої Комунальному підприємству "Костопількомунсервіс" майнової шкоди внаслідок пошкодження у ДТП автомобіля "ВЛІВ МІНІ 9-10", держномер НОМЕР_2 .

У запереченнях відповідача від 18.06.2019 року на клопотання позивача про призначення експертизи останній доводить, що предмет дослідження, а саме автомобіль "ВЛІВ МІНІ 9-10", держномер НОМЕР_2 , за плином чотирьох років фізично не може перебувати в такому ж стані як і відразу після ДТП, крім цього, встановити фактичний знос автомобіля, його окремих деталей та агрегатів на момент ДТП у експертів не буде можливості так як після ДТП пройшло 4 роки, а у визначенні зносу автомобіля основним показником є виключно час. Висновки експерта, підсумовує відповідач, будуть неповними, неточними, необ`єктивними, а як наслідок і сума збитку буде визначена неправильно (а.с. 90-92, т.2).

Відповідач у клопотанні про витребування у позивача належним чином завірених копій документів, що підтверджують факт належного догляду за автомобілем МАЗ ВЛІВ МІНІ 9-10, д.н. НОМЕР_1 та підтримання його в такому ж стані як і відразу після дорожньо-транспортної пригоди в період часу з 19.09.2015 року по 18.06.2019 року доводить, що позивачу необхідно надати в розпорядження суду докази того, що предмет дослідження експертизи, а саме автомобіль МАЗ ВЛІВ МІНІ 9-10, д.н. НОМЕР_1 належним чином зберігався на протязі 4 років, не отримав додаткових механічних чи інших пошкоджень і знаходиться повністю в такому ж стані як і відразу після ДТП, що сталося 19.09.2015 року. На думку відповідача, такими доказами можуть слугувати, належним чином засвідчені копії нарядів за останніх чотири роки, на роботи з приводу обслуговування систем чи агрегатів пошкодженого автомобіля та направлених на підтримання його в такому ж стані як і після ДТП, робіт з приводу догляду за кузовом автомобіля, його консервації на зимові періоди інше, завірені копії документів, що підтверджували фінансування робіт чи нарядів на обслуговування даного автомобіля місцевого бюджету інших установ чи організацій, тобто будь-яких документів які б свідчили про те, що в період з 19.09.2015 року по теперішній час за автомобілем МАЗ ВЛІВ МІНІ 9-10, д,н, НОМЕР_1 доглядали належним чином і підтримували його в такому ж стані як і відразу ж після самого ДТП.

Позивач у поясненнях від 26.06.2019 року на заперечення та клопотання проти проведення у справі судової експертизи та клопотання про витребування доказів належного зберігання пошкодженого в ДТП автомобіля МАЗ ВЛІВ МІНІ 9-10, д.н. НОМЕР_1 , доводив про їх необґрунтованість, просив відмовити у їх задоволенні.

На виконання вимог ухвали суду від 26.06.2019 року позивач вчинив процесуальну дію з огляду речового доказу (з пошкодженого в результаті ДТП автомобіля МАЗ ВЛІВ МІНІ 9-10, д.н. НОМЕР_1 ) на підтвердження її виконання надав суду фото-докази та відеофіксації його огляду за місцем зберігання.

На стадії безпосереднього дослідження доказів 03.08.2020 року позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог від 29.07.2020 року №647 (вх. г/с №18188 від 03.08.2020 року), згідно якої просив суд стягнути з відповідача 16 987, 35 євро (491109,42грн майнової шкоди та 29709,18грн судових витрат).

Відповідач позов не визнав і на зменшену суму заявлених до стягнення збитків.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

19.09.2015 року на 160 км автодороги Київ-Чоп поблизу с. Болярка Житомирського району Житомирської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю вантажного автомобіля МАЗ ВЛІВ МІНІ 9-10, державний номер НОМЕР_1 та вантажного автомобіля VOLVO 420 р.н. НОМЕР_3 з напівпричіпом KRONE ZZW18р.н. НОМЕР_4 .

Вантажний автомобіль МАЗ ВЛІВ МІНІ 9-10 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , виданого 26.05.2015 року центром ДАІ 5605, є власністю КП "Костопількомунсервіс".

Вантажний автомобіль VOLVO 420 р.н. НОМЕР_3 з напівпричіпом KRONE ZZW18р.н. НОМЕР_4 є власністю M.V.T.SLovakia s.r.o.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль МАЗ ВЛІВ МІНІ 9-10 зазнав пошкодження.

Згідно з вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 15.04.2016 року у справі №278/198/16-к визнано, що вказана дорожньо-транспортна пригода сталася із вини ОСОБА_1 , водія автомобіля VOLVO 420 р.н. НОМЕР_3 з напівпричіпом KRONE ZZW18р.н. НОМЕР_4 .

Вантажний автомобіль VOLVO 420 р.н. НОМЕР_3 з напівпричіпом KRONE ZZW18р.н. НОМЕР_4 мав страховий поліс типу "Зелена картка", укладений із страховиком Union Poistovna.

Позивач на підставі підп. "в" п. 41.2 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" звернувся до МТСБУ за страховим відшкодуванням та 13.10.2016 року було отримано в розмірі 50 000, 00 грн.

На підставі звіту автотоварознавчої експертизи №414, складеного 24.10.2015 року, розмір матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля МАЗ ВЛІВ МІНІ 9-10, державний номер НОМЕР_1 , визначено у розмірі 853 812, 08 грн (станом на 17.08.2018 року офіційний курс НБУ євро становив 31,506 грн за 1 євро).

Оскільки позивач отримав від МТ СБУ страхове відшкодування 13.10.2016 року у розмірі 50000,00 грн, з позовом до суду звернувся про стягнення з відповідача 803 812, 08 грн (за офіційним курсом НБУ - 25 512, 98 євро) збитків, заподіяних дорожньо-транспортною пригодою.

У п. 1.1. заключної частини Висновку експерта за результатами проведеної судової автотоварознавчої експертизи у господарській справі №906/707/18 від 04.05.2020 року №3689 (надалі за текстом - Висновок експерта №3689) зроблено висновок про те, що відповідно до п. 8.5. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів встановити дійсну вартість відновлювального ремонту, і відповідно вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля сміттєвоза "ВЛІВ МІНІ 9-10", реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження у ДТП -19.09.2015 року, не представляється можливим, з причин вказаних у дослідницькій частині.

У дослідницькій частині Висновку експерта №3689 судовий експерт вказав, що при зовнішньому огляді представленого КТЗ встановлено, що він не на ходу, частково розкомплектований (відсутні окремі деталі, складники): шина внутрішнього заднього лівого колеса; ресивери гальмівного приводу; зовнішні оглядові дзеркала; кріплення паливного баку; складові гідравлічної системи сміттєвого контейнера; акумуляторні батареї тощо.

При огляді представленого КГЗ також встановлено: наявні сліди проведення відновлювального ремонту паливного баку; наявні сліди проведення відновлювального ремонту сміттєвого контейнера; проведена заміна шин коліс задньої осі, встановленої шини мають ознаки тривалої експлуатації із зношенням протектора шин, відмінні від наведених на фото 22,25,28,34; наявні ознаки експлуатації сміттєвого контейнера.

Оскільки при огляді проведеному 21.02.2020 року автомобіля сміттєвоза "ВЛІВ МІНІ 9-10" реєстраційний номер НОМЕР_2 виявлено розукомплектування, ознаки проведених ремонтно-відновлювальних робіт, замінені складові, що вказує на змінений (не такий, який був на момент після його пошкодження 15.09.2015 року) стан КТЗ, тому згідно п. 8.5. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, встановити вартість відновлювального ремонту, виходячи із результатів огляду, не представляється можливим.

У пункті 1.2. заключної частини Висновку експерта №3689 зроблено висновок про те, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля сміттєвоза "ВЛІВ МІНІ 9-10", реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження у ДТП - 19.09.2015 року, виходячи з даних, які можливо встановити з представлених судом матеріалів, в цінах на дату цієї ДТП, становила: 491 109,42грн (чотириста дев`яносто одна тисяча сто дев`ять гривень 42 коп).

У п. 1.2.1 дослідницької частини Висновку експерта №3689 зазначено, що вартість відновлювального ремонту визначається за наступною формулою: Свр=Ср+См+Сс.

Згідно п. 8.5.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість ремонтно-відновлювальних робіт визначається як добуток трудомісткості ремонту у нормо-годинах і вартості нормо-години ремонтно-відновлювальних робіт для даної моделі КТЗ. Вказано, що вартість робіт з розбирання-складання та інших робіт з ремонту становить 62 080, 00 грн.

Згідно п. 8.5.10 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, дані про вартість складових частин КТЗ, які підлягають заміні, беруться з довідкових даних, наведених у додатку 8 Методики та комп`ютерних програм, а також інших джерел, які містять у собі необхідну інформацію. Пріоритетними є дані про вартість оригінальних складових частин від офіційних дилерів виробника КТЗ. Вказано, що у зв`язку із відсутністю інших даних, згідно представленого розрахунку "рахунок-фактура №ОР4-00783" від 05.11.2015 року (а.с. 37, т. 1) встановлено ціни пошкоджених складових і було їх введено у програмний комплекс Audatex для зручності викладення та складає 365 383,80 грн з ПДВ.

Вартість матеріалів, необхідних для ремонтного відновлення досліджувального автомобіля становить 9407, 68 грн.

У п. 1.2.2. дослідницької частини Висновку експерта №3689 визначено, що виходячи із проведених досліджень, розрахунків і визначення величин, ринкова вартість вантажного автомобіля сміттєвоза із заднім завантаженням ВЛІВ МІНІ9-10, 2015 року виготовлення, реєстраційний номер НОМЕР_2 без врахування пошкоджень отриманих 19.09.2015 року від яких визначається завданий матеріальний збиток, в цінах на 19.09.2015 року становила 1112784 грн.

У п. 1.2.3. дослідницької частини Висновку експерта №3689 зазначено про те, що ВТВ становитиме 54237,94грн та вказано про те, що в даному випадку ремонт технічно можливий і економічно доцільний, визначено вартість необхідного відновлювального ремонту в розмірі 436871, 48 грн, однак за документами 2015 року.

На стадії безпосереднього дослідження доказів 03.08.2020 року позивач подав суду заяву про зменшення розміру позовних вимог від 29.07.2020 року №647 (вх. г/с №18188 від 03.08.2020 року), згідно якої просить суд стягнути з відповідача 16 987, 35 євро (491109,42грн майнової шкоди та 29 709,18грн судових витрат).

Представник відповідача у письмово викладених судових дебатах просив суд відмовити у задоволенні позову з наступних підстав:

- при проведенні огляду транспортного засобу позивача, що був пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, сторона відповідача, жодним із способів, передбачених Положенням про порядок проведення судової автотоварознавчої експертизи транспортних засобів, а також науково-методичних рекомендацій з питань проведення автотоварознавчої оцінки транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1999 року за №689/3982, повідомлена не була. Вказане, на думку відповідача, підтверджується самим звітом №414 від 24.10.2015 року, в якому взагалі не йдеться про повідомлення зацікавлених сторін, що в свою чергу, викликають сумніви у відповідача з приводу того, чи не були механічні пошкодження автомобіля, що зазначені в звіті, отримані після самого ДТП, і чи взагалі відповідач має відношення до даних механічних ушкоджень автомобіля, адже автомобіль весь час знаходився в користуванні позивача;

- копія звіту №414 від 24.10.2015 року та додані до неї копії документів - протокол огляду транспортного засобу від 23.09.2015 року, фото таблиця №1 від 24.11.2015 року, ремонтні калькуляції не засвідчені належним чином, тому є недопустимим доказом, тому з точки зору сформованої практики ЄСПЛ доктрини "плодів отруєного дерева", якщо джерело доказів є неналежними, то всі докази, отримані за його допомогою, також є неналежними;

- на підставі копії звіту №414 від 24.10.2015 року та копії його додатків, експерт зробив висновок про вартість відновлювального ремонту станом на 2015 року, а відтак ця частина висновку експерта не може братися до уваги, оскільки вона зроблена на підставі дослідження та посилання на неналежний доказ;

- відповідно до копії звіту №414, останній проведено 24.10.2015 року, до вказаного звіту долучена копія фото таблиці від 24.11.2015 року і долучено копії ремонтних калькуляцій від 24.11.2015 року, тому, на думку відповідача, розрахунок ремонтних калькуляцій і складання фото таблиць відбулося після зробленого висновку;

- не надано доказів того, що водій ОСОБА_1 заподіяв відповідну шкоду, саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків.

Оскільки у Висновку експерта №3689 використано в якості вихідних даних "рахунок-фактура №ОР4-00783" від 05.11.2015 року (додаток до звіту №414 про оцінку автомобіля "ВЛІВ МІНІ 9-10" д.н. НОМЕР_2 від 24.10.2015 року) , тобто доказ, який подано позивачем у неналежним чином засвідченій копії, а також використано ілюстровані таблиці №№1-1,:12-1, фото 1-69 пошкодження автомобіля із наданих судом матеріалів представники сторін заявили суду клопотання про виклик в судове засідання судового експерта для надання відповіді на їх питання, що виникли в ході дослідження Висновку експерта №3689.

Представники сторін скористалися правом подати свої питання, що потребують роз`яснення судового експерта Шатковського А.Ю. та які судом були скеровані на адресу експертної установи.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті 16.02.2021 року судовий експерт Шатковський Є.В. надав усні пояснення з питань, що потребували роз`яснення, зокрема вказав, що в основу досліджень покладено фото з матеріалів справи, використано у Висновку експерта №3689 вихідні дані з акту виконаних робіт №90 і видаткових накладних, та на їх підставі визначено суму вартості матеріального збитку, заподіяного автомобілю "ВЛІВ МІНІ 9-10" внаслідок ДТП в цінах станом на 2015 рік.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).

Водночас, така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов`язанні ним є страховик).

Разом з тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди.

Отже, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 Цивільного кодексу України підстав.

Судом достовірно встановлено, що 19.09.2015 року вантажний автомобіль VOLVO 420 р.н. НОМЕР_3 з напівпричіпом KRONE ZZW18р.н. НОМЕР_4 на автодорозі сполучення "Київ-Чоп" на 163+900м в с. Болярка, Житомирського району під керуванням водія ОСОБА_1 внаслідок порушення вимог п.п. 12.3 Правил дорожнього руху України вчинив зіткнення з вантажним автомобілем МАЗ "ВЛІВ МІНІ 9-10", який належить позивачу та внаслідок якого останній зазнав пошкоджень.

З матеріалів справи вбачається, що позивач для отримання страхового відшкодування звернувся до МТ СБУ та яка, в свою чергу, здійснила страхове відшкодування в розмірі 50 000, 00 грн.

Відповідно до статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з положеннями статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому третьою особою, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, Законом України "Про страхування", Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

За п. 2.1 ст. 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону (надалі у тексті - Закон №1961-IV).

Таким чином, при вирішенні спору суд застосовує норми Закону №1961-IV.

Насамперед спеціальні норми Закону №1961-IV визначають два суб`єкта цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого у ДТП: страховик та страхувальник.

Спеціальні норми Закону №1961-IV обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми ст. 29 Закону №1961-ІV здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі ст. 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, від 03.10.2018 у справі № 760/15471/15-ц).

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Таким чином, відповідач як власник транспортного засобу, водія якого визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді, в силу положень статей 1187, 1194 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка підлягає також зменшенню на суму франшизи.

Вирішуючи спір про стягнення заподіяних збитків (відшкодування шкоди), господарський суд з`ясовує правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності, а саме наявність правила поведінки, встановленого законом або договором; наявність факту порушення такого правила поведінки винною особою; наявність збитків у потерпілої особи; наявність безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони.

При цьому, визначаючи розмір заподіяної шкоди суд, у зв`язку з виникненням спору щодо визначення розміру шкоди, виходить з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля, інше.

Так, для визначення вартості матеріального збитку позивач посилається на звіт №414 про оцінку автомобіля "ВЛІВ МІНІ 9-10" держномер НОМЕР_2 , складений суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Експерт Авто" 24.10.2015 року, здійснений на його замовлення, згідно якого матеріальний збиток, завданий власникові транспортного засобу "ВЛІВ МІНІ 9-10" держномер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження внаслідок ДТП складає 853 812, 08 грн.

За вирахуванням вартості страхового відшкодування в розмірі 50000,00грн, здійсненого МТ СБУ, позивач повну вартість завданої ушкодженням вантажного автомобіля шкоди визначив в розмірі 803 812, 08 грн.

Однак з урахування поданої 03.08.2020 року заяви про зменшення розміру позовних вимог від 29.07.2020 року №647, позивач заявив до стягнення 491109,42 грн майнової шкоди, визначеної у Висновку експерта №3689 за документами 2015року, складеними в якості додатків до звіту3 №414 про оцінку автомобіля "ВЛІВ МІНІ 9-10" держномер НОМЕР_2 та в цінах 2015 року.

На підтвердження інших складових деліктного правопорушення, позивач посилається на наступні докази:

- витяг з кримінального провадження №0001154 (а.с 14);

- вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 15.04.2016 року у справі №278/198/16-к про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України;

- копію дозволу на працевлаштування Біржі праці, соціальних справ та сім`ї м. Требішов (міститься у копіях матеріалів справи №278/198/16-К).

Згідно з частинами 1, 2 статті 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Статтею 104 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Системний аналіз змісту вказаних норм процесуального законодавства свідчить, що висновок експерта є рівноцінним засобом доказування у справі, наряду з іншими письмовими, речовими і електронними доказами, а оцінка його, як доказу, здійснюється судом у сукупності з іншими залученими до справи доказами за загальним правилом статті 86 Господарського процесуального кодексу України.

Як зазначалося судом, у Висновку експерта №3689 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля сміттєвоза "ВЛІВ МІНІ 9-10", реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження 19.09.2015 року, виходячи із даних, які можливо встановити із представлених судом матеріалів в цінах, на дату цієї ДТП визначено в сумі 491 109, 42 грн.

Копію звіту №414 про оцінку автомобіля "ВЛІВ МІНІ 9-10" д.н. НОМЕР_2 від 24.10.2015 року з додатками (а.с. 21-37, т.1) в ході розгляду справи по суті суд дійшов висновку не досліджувати, оскільки письмовий доказ не засвідчений належним чином з огляду на вимоги ч. 4 та ч. 5 ст. 91 ГПК України.

Незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказами у справі і є підставою для скасування судового рішення (таку правову позицію викладено у постанові ВС у складі КГС від 11 липня 2018р. у справі № 904/8549/17).

В ухвалі про відкриття провадження у справі від 05.09.2018 року суд зобов`язував позивача подати суду оригінали документів, доданих до позовної заяви в копіях, в тому числі звіту №414 про оцінку автомобіля "ВЛІВ МІНІ 9-10" держномер НОМЕР_2 від 24.10.2015 року, однак позивач вимоги суду не виконав.

На стадії розгляду справи по суті, як суд, так і відповідач поставили під сумнів подану позивачем копію звіту №414 про оцінку автомобіля "ВЛІВ МІНІ 9-10" держномер НОМЕР_2 від 24.10.2015 року, тому в силу ч. 6 ст. 91 ГПК України зазначений доказ не береться до уваги.

Окрім того, слушними суд вважає доводи відповідача про те, що відповідно до копії звіту №414, останній проведено 24.10.2015 року, до вказаного звіту долучена копія фото таблиці від 24.11.2015 року і долучено копії ремонтних калькуляцій від 24.11.2015 року, тому розрахунок ремонтних калькуляцій і складання фото таблиць відбулося фактично після складання звіту №414, що є додатковим аргументом порушення позивачем принципу належності та допустимості засобів доказування у деліктних правовідносинах (ст.ст. 76,77 ГПК України).

У Висновку експерта №3689 судовим експертом зроблено висновок про те, що встановити дійсну вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля не вбачається можливим, оскільки при огляді автомобіля 21.02.2020 року експертом було виявлено його розкомплектування, ознаки проведених ремонтно-відновлювальних робіт, замінені складові, що вказував на змінений (не такий, який був на момент після його пошкодження) стан.

Вартість матеріального збитку, заподіяного вантажному автомобілю внаслідок його пошкодження у ДТП судовим експертом здійснено на підставі рахунку-фактури №ОР4-00783 від 05.11.2015 року, який є начебто додатком до звіту №414 про оцінку автомобіля "ВЛІВ МІНІ 9-10" держномер НОМЕР_2 від 24.10.2015 року. Оцінку наведеним засобам доказування як неналежним та недопустимим судом вже надано.

Згідно п. 30.1. Закону №1961-ІV, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У п. 30.2. зазначеної статті Закону №1961-ІV визначено, що якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, станом на дату вирішення спору неможливо застосувати конкретну норму спеціального Закону №1961-ІV, а саме: статтю 29 вказаного Закону щодо відшкодування вартості витрат, пов`язані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу, а також за наслідками судової автотоварознавчої експертизи не можливо було встановити дійсну вартість відновлювального ремонту чи статтю 30 вказаного Закону щодо відшкодування вартості транспортного засобу, пов`язаного з його фізичним знищенням, оскільки стану фізичного знищення пошкодження вантажного автомобіля МАЗ ВК 4492 ВМ внаслідок ДТП не було.

Додатково до викладеного, суд звертає увагу на склад можливих витрат потерпілого, понесених у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу і які винна сторона має йому відшкодувати ( ст. 29 Закону №1961-ІV):

- витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу;

- витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;

- витрати, пов`язані з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України;

- витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Щодо доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив з приводу того, що на місці скоєння ДТП факт пошкодження вантажного автомобіля позивача зафіксовано не було як обґрунтованих.

У довідці ВДАІ Житомирського РВ УМВС в Житомирській області , яку подав позивач, зафіксовано лише ту обставину, що вантажний автомобіль МАЗ НОМЕР_2 19.09.2015 року внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження, і не більше. Обставину заподіяння шкоди сміттєвозу відповідач визнає, однак наголошує, що фіксацію цього факту не забезпечено належними та допустимими засобами доказування , оформленими саме станом на 19.09.2015року .

Суд також погоджується із доводами відповідача про те, що факт переміщення пошкодженого сміттєвоза з місця вчинення ДТП 19.09.15р. на штрафмайданчик за адресою: м. Житомир, вул. Баранова, 85 доказами не підтверджено, так само як не підтверджено, в якому технічному стані його було доставлено на місце стоянки, чи застосовувався евакуатор, чи охоронявся пошкоджений сміттєвоз до дати його огляду оцінювачем 23.09.2015р. тощо.

В матеріалах справи є копія постанови ст. слідчого СВ Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області про визнання предметів речовими доказами у кримінальному провадженні і передачу їх на зберігання від 20.09.2015 року, згідно якої автомобілі за участю яких відбулося ДТП визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001154 та після їх дослідження постановлено залишити на майданчику утримання та зберігання речових доказів.

В матеріалах справи відсутні докази переміщення пошкодженого вантажного автомобіля позивача з штрафмайданчика у м. Житомирі на територію КП "Костопількомунсервіс" у місті Костопіль Рівненської області, та у який конкретно період часу таке переміщення відбулося. Всі ці недоліки у доказуванні зі сторони позивача не дають суду можливості достовірно встановити факти , які мали місце.

Недоведеність складу цивільного правопорушення позбавляє права позивача претендувати на вимогу про стягнення збитків у розмірі 491109,42 грн.

Щодо проведення оцінки вантажного автомобіля 24.10.2015 року без участі представника відповідача як ще одного із аргументів проти доводів позову.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначено Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" №2658-ІІІ від 12.07.2001 року (надалі Закон №2658-ІІІ).

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону №2658-ІІІ визначено, що оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін.

Проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом (абз. 10 ч. 2 ст. 7 Закону №2658-ІІІ).

Статтею 9 зазначеного Закону визначено, що Методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Згідно з п.5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. Замовник повинен забезпечити належні безпечні умови огляду (освітлення, вільний доступ, можливість огляду КТЗ з різних сторін тощо).

Частиною 1 ст. 12 Закону №2658-ІІІ визначено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

Отже, присутність заінтересованих осіб не є імперативною вимогою, а забезпечується лише у разі наявності відповідної потреби (правова позиція Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2019 року у справа № 645/2553/15-ц; від 23.11.2020 року у справі № 643/10751/16-ц; у постанові від 17 січня 2020 року у справа №916/2554/17).

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою ст. 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною першою ст. 77 ГПК України вказано, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд вважає за необхідне наголосити на тому, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (правова позиція викладена у постанові ВС у складі КГС від 21.08.2020 року у справі №904/2357/20).

Мета судового дослідження доказів полягає у з`ясуванні обставин справи, юридичній оцінці встановлених відносин і у встановленні прав і обов`язків (відповідальності) осіб, які є суб`єктами даних відносин. Судове пізнання завджи опосередковане, спрямоване на вивчення юридичних фактів, що мали місце в минулому, з усіх наданих особами, що беруть участь у справі, доказів суд відбирає для подальшого дослідження та обґрунтування мотивів рішення лише ті з них, які мають зв`язок із фактами, що підлягають установленню.

Така правова позиція узгоджується з висновками ВС у складі КГС у постановах від 29.01.2019 у справі №911/916/15, від 29.08.2018 у справі №911/1111/15, від 05.06.2018 у справі №911/915/15 та від 18.04.2018 у справі №911/917/15.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій.

На підставі викладених мотивів суду у їх сукупності, у позові суд відмовляє у зв`язку з недоведеністю позовних вимог у деліктних правовідносинах що виникли із заподіяння шкоди майну потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що трапилася 19.09.2015року.

Щодо розподілу судових витрат.

На підставі статті 129 ГПК України сплачений позивачем судовий збір та витрати, пов`язані із розглядом справи не відшкодовуються у зв`язку з відмовою у позові.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 19.03.21

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу (рек. з повід. ) + на ел. пошту : ІНФОРМАЦІЯ_1

3 - відповідачу на адресу представників: 10014, м. Житомир, вул. Кафедральна, 5-А, оф. 408 (рек. з повід.) + ел. пошту : ІНФОРМАЦІЯ_2