ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"26" березня 2021 р. Справа№ 910/14596/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Майданевича А.Г.

Дідиченко М.А.

розглянувши апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2021 у справі №910/14596/19 (суддя Пукшин Л.Г., повний текст складено - 03.03.2021) за позовом приватного акціонерного товариства «Фірма «Нафтогазбуд» до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо» про визнання незаконним рішення та заборону вчиняти дії

ВСТАНОВИВ наступне.

Приватне акціонерне товариство «Фірма «Нафтогазбуд» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання незаконним рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №208/15 від 31.08.2015 та заборону відповідачу здійснювати продаж прав вимоги за договорами як такого, що здійснюється в порушення вимог чинного законодавства України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.02.2021 у справі №910/14596/19 позов задоволено частково; визнано незаконним рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №208/15 від 31.08.2015 про затвердження ліквідної маси ПАТ «Банк Камбіо», зокрема, в частині включення до ліквідної маси ПАТ «Банк Камбіо» кредитного договору №24/3-07 від 23.04.2007 про відкриття відновлювальної кредитної лінії між ПрАТ «Фірма «Нафтогазбуд» та ПАТ «Банк Камбіо» та договору іпотеки №91/23-2007 від 24.04.2007 до нього; договору кредитної лінії (в національній валюті) №KJI/1000/7/08 від 16.04.2008 між ПрАТ «Фірма «Нафтогазбуд» та ПАТ «Банк Камбіо» та договору застави нерухомого майна (іпотеки) №КЛЗ/1000/40/08 від 16.04.2008 до нього; кредитного договору №0505/01 (відновлювальна лінія, юридична особа) від 05.05.2009 між ПрАТ «Фірма «Нафтогазбуд» та ПАТ «Банк Камбіо» та договору іпотеки від 05.05.2009 до нього; кредитного договору №031/1-2009/980 від 19.08.2009 між ПрАТ «Фірма «Нафтогазбуд» та ПАТ «Банк Камбіо» та договору іпотеки від 03.09.2009 до нього; кредитного договору №012/1-2011/980 від 30.03.2011 між ПрАТ «Фірма «Нафтогазбуд» та ПАТ «Банк Камбіо» та договорами забезпечення до нього.

Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь приватного акціонерного товариства «Фірма «Нафтогазбуд» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане судове рішення в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у позові в цій частині відмовити.

Розглянувши апеляційну скаргу, додані до неї матеріали, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, яка діє на дату звернення з апеляційною скаргою), встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, апелянт не згоден з рішенням від 24.02.2021 в частині задоволення позовної вимоги про визнання незаконним рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №208/15 від 31.08.2015.

Відповідно до пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір встановлено у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні позову в оспорюваній частині, обґрунтованим розміром судового збору було 1 921 грн. (1 прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на день звернення з позовом у 2019 році).

За таких обставин, апелянт оскаржуючи судове рішення в апеляційному порядку, має сплатити 150 відсотків вказаної суми, тобто 2 881,50 грн.

В свою чергу, скаржником доказів оплати судового збору до суду не надано.

При цьому, колегія суддів повідомляє скаржника, що судовий збір підлягає сплаті за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA2026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Північний апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа).

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України», зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати скаргу скаржнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Крім того, приписами п. 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно зі ст. 259 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Разом з тим, всупереч наведеним нормам, апелянтом не надано доказів направлення копії апеляційної скарги позивачу та третій особі, листом з описом вкладення.

При цьому, колегія суддів звертає увагу апелянта, що згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на день винесення даної ухвали, офіційною адресою місцезнаходження приватного акціонерного товариства «Фірма «Нафтогазбуд» (позивача) є 79026, Львівська обл., місто Львів, вулиця Стрийська, будинок 108, приміщення 656 (), а публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» (третьої особи) - 01001, місто Київ, вулиця Заньковецької/Станіславського, будинок 3/1.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу підлягає залишенню без руху.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до положень статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Крім цього, скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Оскільки, апеляційна скарга залишається без руху на підставі статті 260 Господарського процесуального кодексу України, то відповідно і вищезазначене клопотання судом наразі не розглядається.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2021 у справі №910/14596/19 залишити без руху.

2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду доказів оплати судового збору у розмірі 2 881,50 грн., а також доказів направлення копії апеляційної скарги позивачу та третій особі, листом з описом вкладення, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений вище строк, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана суддями: 26.03.2021 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді А.Г. Майданевич

М.А. Дідиченко