СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"24" березня 2021 р. Справа № 922/4294/20

Суддя Терещенко О.І.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області (вх. № 915Х/1-18)

на рішення господарського суду Харківської області від 01.03.2021 року у справі №922/4294/20, ухвалене в приміщенні господарського суду Харківської області (суддя Аріт К.В.), повний текст якого складено 01.03.2021 року

за позовом Харківського міського центру зайнятості, м. Харків

до відповідача Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області, м. Харків

про стягнення 55 565,96 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 01.03.2021 року у справі №922/4294/20 позов задоволено повністю; стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь Харківського міського центру зайнятості кошти, виплачені як допомога по безробіттю ОСОБА_1 в сумі 55565,96 грн., та 2102,00 грн. судового збору.

Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 01.03.2021 року у справі №922/4294/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Окрім того, апелянт просить звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 01.02.2021 року у справі №922/4294/20, посилаючись на те, що за змістом ч. 2 ст. 73 Закону України "Про загалнообов`язкове державне пенсійне страхування", забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя - доповідач вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 статті 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

15.12.2017 року згідно з Законом України у редакції від 03.10.2017р. №2147-VIII Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів набув чинності Закон України "Про судовий збір" у новій редакції.

Згідно зі ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції після 15.12.2017 року) за подання до господарського суду апеляційних скарг на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви та скарги.

Так, позивач при зверненні до господарського суду Харківської області з позовом просив стягнути з відповідача 55 565,96 грн. майнової шкоди, виплаченої як допомога по безробіттю ОСОБА_1 .

Звертаючись з апеляційною скаргою на рішення господарського суду першої інстанції, апелянт просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 01.03.2021 року у справі №922/4294/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Отже, за подання апеляційної скарги на рішення суду за позовною вимогою майнового характеру у сумі 55 565,96 грн., судовий збір повинен бути сплачений у розмірі 3 153,00 грн.

Разом з тим, апелянтом не надано доказів про сплату судового збору в порядку та розмірі, встановленому Законом України Про судовий збір (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 року).

Натомість, заявником апеляційної скарги заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 цієї статті.

Отже, підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 цього Закону, є врахування ним майнового стану сторін та лише за наявності умов визначених у ч. 1 ст. 8 Закону України Про судовий збір.

Проте, апелянтом не доведено наявності передбачених чинним законодавством України умов, необхідних для вирішення судом питання про звільнення його від сплати судового збору.

Разом з тим, оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочення від такої сплати, враховуючи, що апелянтом не додано належних доказів, які б підтверджували можливість сплати судового збору протягом визначеного законом строку розгляду апеляційної скарги до прийняття постанови у справі.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені в ухвалах Верховного Суду від 28.09.2020 року у справі №904/4928/19, від 06.02.2020 року у справі №922/1593/16, від 06.02.2020 року у справі №920/539/19, від 09.12.2019 року у справі №910/16703/18, від 15.03.2018 року у справі №902/636/13, від 26.03.2018 року у справі №922/2732/17, від 15.02.2018 року у справі №921/16/14-г/15 та від 23.02.2018 року у справі №913/3359/13.

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (п. 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (п. 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (заява № 28249/95) визначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (п. 60).

Таким чином, звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Вказані норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Враховуючи, що апелянтом не наведено жодного обґрунтування підстав для звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 01.03.2021 року у справі, клопотання останнього є необґрунтованим та не підлягає до задоволення.

Частиною 2 ст. 260 ГПК України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, та відповідно апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Отже, апелянтом не було виконано вимог статті 258 ГПК України, що відповідно до статті 260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 119, 174, ст. 234, 258, ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя- доповідач

УХВАЛИЛА:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області на рішення господарського суду Харківської області від 01.03.2021 року у справі №922/4294/20 залишити без руху.

2. Головному управлінню Пенсійного Фонду України в Харківській області усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3.Роз`яснити Головному управлінню Пенсійного Фонду України в Харківській області, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та https://eag.court.gov.ua/sud4875/

Суддя - доповідач О.І. Терещенко