УХВАЛА

про відмову у поверненні судового збору

25.03.2021Справа № 910/2408/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЗК ПЛЮС" (14000, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Шевченка, буд. 94)

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5) в особі регіональної філії "Південно - Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (01601, м. Київ, вул. Лисенка, буд. 6) виробничий підрозділ Коростенська дирекція залізничних перевезень (11500, Житомирська область, м. Коростень, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 15)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерне товариство "Український будівельно - інвестиційний банк" (01135, м. Київ, вул. Чорновола В`ячеслава, буд.8)

про визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню

Суддя Літвінова М.Є.

Без виклику представників учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЗК ПЛЮС" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно - Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" виробничий підрозділ Коростенська дирекція залізничних перевезень (далі - відповідач) про визнання банківської гарантії № BGV/UA/03-2-8807 від 28.09.2020 такою, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЗК ПЛЮС" залишено без руху.

24.02.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.21 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЗК ПЛЮС" про забезпечення позову і додані до неї документи повернуто заявнику.

У встановлений судом строк позивачем було усунуто недоліки вказані в ухвалі Господарського суду міста Києва від 24.02.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, на підставі статті 50 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справу третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Акціонерне товариство "Український будівельно - інвестиційний банк", підготовче засідання призначено на 14.04.2021.

23.03.2021 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про повернення судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Розглянувши матеріали вказаної заяви, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема в разі повернення заяви або скарги.

Відповідно до пункту 5 Наказу Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 "Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів" у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до органу Казначейства подається оригінал або належним чином засвідчена копія ухвали суду.

Ухвала суду подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (у разі знаходження оригіналу документа на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до бюджету, в матеріалах судової справи та зазначення про це в ухвалі суду).

Також підпунктом 2.21 пункту 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

При вирішенні питання про повернення коштів з Державного бюджету України суд досліджує докази надходження таких коштів до бюджету тільки з оригіналу платіжного доручення.

Втім, до заяви про повернення судового збору не додано оригіналу платіжного доручення № 1353 від 23.02.2021, що унеможливлює прийняття судом ухвали про повернення судового збору, оскільки таке повернення здійснюється лише на підставі оригіналу платіжного доручення.

За таких обставин, з огляду на те, що до заяви б/н від 23.03.2021 року заявником не додано оригіналу платіжного доручення № 1353 від 23.02.2021 на суму 1 135, 00грн., суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення відповідної заяви.

Водночас, суд зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЗК ПЛЮС" не позбавлене права на повторне звернення із заявою про повернення судового збору, надавши оригінал платіжного доручення № 1353 від 23.02.2021 на суму 1 135, 00 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 123, 234 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. В задоволені заяви б/н від 23.03.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЗК ПЛЮС" про повернення судового збору відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.03.2021.

Суддя М.Є. Літвінова