ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2021 р. Справа№ 910/6119/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання Звершховська І.А.

та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засіданні від 15.03.2021

розглянувши заяву щодо розподілу судових витрат Фізичної особи-підприємця Курганова Євгена Володимировича

про винесення додаткового рішення до постанови Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2021

у справі №910/6119/20 (суддя С.О. Щербаков)

за позовом Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав"

до Фізичної особи-підприємця Курганова Євгена Володимировича

про стягнення 208 650,00 грн

ВСТАНОВИВ

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі №910/6119/20 позовні вимоги Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Курганова Євгенія Володимировича на користь Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" 208 650 (двісті вісім тисяч шістсот п`ятдесят) грн 00 коп. - винагороди та 3 129 (три тисячі сто двадцять дев`ять) грн 75 коп. - судового збору.

01.09.2020 до суду першої інстанції від Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" надійшла заява, в якій позивач просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Курганова Євгенія Володимировича на користь Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" витрати на професійну правничу допомогу у сумі 30 000, 00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.09.2020 у справі №910/6119/20 заяву Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Курганова Євгенія Володимировича на користь Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" 3 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.09.2020 у справі №910/6119/20 за ініціативою суду виправлено описку в ухвалі господарського суду міста Києва від 08.09.2020 у справі № 910/6119/20. Судом вказано, що у другому пункті резолютивної частини ухвали господарського суду міста Києва від 08.09.2020 у справі №910/6119/20 у зазначенні цифрами суми витрат на професійну допомогу замість : "3000" слід читати: "30000". Зазначено, що дану ухвалу слід вважати невід`ємною частиною ухвали господарського суду міста Києва від 08.09.2020 по справі №910/6119/20.

Фізична особа-підприємць Курганов Євген Володимирович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 27.08.2020, ухвалу господарського суду міста Києва від 08.09.2020 у справі №910/6119/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити Громадській спілці "Українська ліга авторських та суміжних прав" у задоволенні позову до Фізичної особи-підприємця Курганова Євгена Володимировича у повному обсязі.

27.01.2021 до Північного апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця Курганова Євгена Володимировича надійшла заява до закінчення судових дебатів про розподіл судових витрат, яка мотивована ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Постановою Північного апеляційного господарського від 17.02.2021 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Курганова Євгена Володимировича задоволено. Рішення господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі №910/6119/20 скасовано. Прийнято нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" до Фізичної особи-підприємця Курганова Євгена Володимировича про стягнення 208 650,00 грн - відмовлено. Ухвалу господарського суду міста Києва від 08.09.2020 у справі №910/6119/20 скасовано. Відмовлено у задоволені заяви Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" (вул. А. Аболмасова, буд. 5, група прим. 57, офіс 7, м. Київ, 02002, ідентифікаційний код - 42502769) на користь Фізичної особи-підприємця Курганова Євгена Володимировича( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 6 797,00 грн за подання апеляційної скарги. Зобов`язано Господарський суд міста Києва видати наказ.

19.02.2021 Фізична особа-підприємць Курганов Євген Володимирович до Північного апеляційного господарського суду подав заяву щодо розподілу судових витрат, з вимогою про стягнення з позивача на користь відповідача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у сумі 90 000 грн. Вказана заява мотивована тим, що під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції відповідач користувався професійною правничою допомогою, яка надавалася адвокатом Анапріюком A.C. відповідно до договору від 10.05.2020 №10/05-20. На виконання умов вказаного договору та додаткової угоди від 10.05.2020 до договору від 10.05.2020 №10/05-20 ФОП Курганов Є.В. 28.05.2020 сплатив адвокату Анапріюку A.C. 90 000 грн. За період з 10.05.2020 до 16.02.2021 адвокат Анапріюк A.C. надав, а ФОП Курагнов Є.В. отримав послуги, які передбачені Договором про надання правової допомоги від 10.05.2020 №10/05-2020, та необхідні для здійснення господарської діяльності замовника, а саме, представництво інтересів ФОП Курганов Є.В. у справі №910/6119/20 за позовом Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.03.2021 у справі №910/6119/20 розгляд заяви про прийняття додаткового рішення призначено на 15.03.2021.

12.03.2021 від Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, яке мотивоване тим, що надана представниками відповідача правова допомога не є обґрунтованою та її розмір не є спів мірними із обсягом наданих адвокатом послуг, а також ціною позову і є штучно завищеним. Крім того, відповідачем не було заявлено вимоги про відшкодування судових витрат у суді першої інстанції, а тому на підставі цього позивач просить зменшити витрати на оплату професійної правничої допомоги.

В судове засідання з`явився представник відповідача, підтримав вимоги поданої заяви, представник позивача не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Представники сторін про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином направленням на адреси місцезнаходження учасників справи копій відповідної ухвали суду.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає за можливе здійснювати розгляд заяви без участі представників позивача, що не з`явились у судове засідання, так як сторони належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, учасниками (сторонами) якої вони є.

Заслухавши думку предстаника відповідача, проаналізувавши матеріали справи та вищевказану заяву, із доданими до неї документами, оглянувши оригінал відповідних документів, колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення вимог заявлених відповідачем при ухваленні додаткового рішення, з огляду на наступне.

Згідно з п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи був їх розмір обґрунтованим.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (правова позиція Верховного Суду у справі №905/1795/18 від 07.11.2019).

Таким чином, при визначенні суми відшкодування таких витрат суд має виходити з критерію реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Дослідивши заяву Фізичної особи-підприємця Курганова Євгена Володимировича з вимогами про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у суді першої та апеляційної інстанцій та докази на підтвердження цих витрат, Північний апеляційний господарський суд дійшов таких висновків.

Як вбачається із матеріалів справи, професійна правнича допомога Фізичній особі-підприємцю Курганову Євгену Володимировичу надавалася адвокатом Анапріюком A.C. відповідно до договору від 10.05.2020 №10/05-20 та додаткової угоди до цього договору. На виконання умов вказаного договору та додаткової угоди ФОП Курганов Є.В. 28.05.2020 сплатив адвокату Анапріюку A.C. 90 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням від від 28.05.2020 №1. За період з 10.05.2020 до 16.02.2021 адвокат Анапріюк A.C. надав, а ФОП Курагнов Є.В. отримав послуги, які передбачені Договором про надання правової допомоги від 10.05.2020 № 10/05-2020, та необхідні для здійснення господарської діяльності замовника, а саме, представництво інтересів ФОП Курганов Є.В. у справі №910/6119/20 за позовом Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав», на підтвердження цього дадано до заяви акт приймання-передачі наданих послуг від 16.02.2021.

Як вже зазначалось вище, у запереченнях на заяву про розподіл судових витрат позивач просив зменшити суму розміру судових витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням критеріїв співмірності та розумності їх розміру.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи заяви щодо розподілу судових витрат та заперечення позивача, суд апеляційної інстанції вважає, що обставини, на які посилається заявник у вказаній заяві щодо розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції, не можуть розглядатися як обставини, які підтверджують складність та обсяг наданих адвокатом відповідача послуг в контексті оцінки відповідності розміру відповідних витрат критерію, зазначеному в пунктах 1, 3 частини 4 статті 126 ГПК.

Суд апеляційної інстанції з об`єктивних причин не в змозі самостійно перевірити кількость витраченого адвокатом часу у розрізі усіх записів, які містяться в деталізованому описі наданих послуг відповідачу, проте, окремі факти можуть слугувати доказом системного характеру завищення кількості витрачених годин на надання відповідачу правничої допомоги при розгляді цієї справи в суді першої та апеляційної інстанції, на що обґрунтовано послався позивач у клопотанні про зменшення витрат на привничу допомогу.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги клопотання позивача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, до ціни позову, що становить 208650,00 грн., суд дійшов висновку про неспівмірність заявленого розміру витрат на правничу допомогу, яка надавалася відповідачу адвокатом Анапріюком A.C. за договором про надання правової допомоги від 10.05.2020 № 10/05-2020, критеріям, які визначені в частині 4 статті 126 ГПК.

За вказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав часткового задоволення вимог відповідача про стягнення на його користь з позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 45 000, 00 грн, понесених у зв`язку з розглядом справи №910/611920 у суді першої та апеляційної інстанції та прийняття додаткової постанови у справі та вирішення питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з наданням відповідачу правової допомоги.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 221, 234, 244 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Фізичної особи-підприємця Курганова Євгена Володимировича про винесення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" (вул. А. Аболмасова, буд. 5, група прим. 57, офіс 7, м. Київ, 02002, ідентифікаційний код - 42502769) на користь Фізичної особи-підприємця Курганова Євгена Володимировича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ), витрати на правничу допомогу у сумі 45 000,00 грн (сорок п`ять тисяч гривень нуль копійок) у справі №910/6119/20.

Доручити господарському суду міста Києва видати наказ.

Матеріали справи №910/6119/20 направити до господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржено до Верховного Суду у випадках, у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.О. Пантелієнко

Б.В. Отрюх