ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" березня 2021 р. Cправа № 902/55/21

за позовом:Акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій імені Світлани Ковальської" (вул. Будіндустрії, 7, м. Київ, 01013)

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління механізації" (Хмельницьке шосе, буд. 2, офіс 113, м. Вінниця, Вінницька обл., 21036)

про стягнення 641956,62 грн.

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Гнатик Є.Б.

Представники сторін не з`явились

В С Т А Н О В И В :

21.01.2021 р. Акціонерне товариство "Завод залізобетонних конструкцій імені Світлани Ковальської" звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління механізації" стягнення боргу.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/55/21) передано на розгляд судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 25.01.2021 р. відкрито провадження у справі № 902/55/20. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 15.02.2021 р.

На визначену дату судом представники сторін не з`явились, про місце, дату та час проведення даного судового засідання належним чином повідомлені ухвалою суду від 25.01.2021 р.

Ухвалою суду від 15.02.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено справу № 902/55/21 для судового розгляду по суті на 15.03.2021 р.

На визначену дату судом в судове засідання представник позивача не з`явився про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений ухвалою суду від 15.02.2021 р.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направлена кореспонденція суду повернута з поштовою відміткою "За закінченням строку зберігання".

З врахуванням викладеного суд зазначає, що згідно із п.п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останній не скористались правом на участь свого представника у судовому засіданні.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст.13,74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання представника відповідача.

Будь-яких письмових заяв і клопотань щодо відкладення розгляду справи, а також відзиву на позовну заяву, на день розгляду справи від відповідача до суду не надійшло.

З огляду на вищезазначене суд приходить до висновку, що відповідач належним чином був повідомлений про дане судове засідання. Неявка останнього є підставою до розгляду справи за його відсутності, що передбачено п.1 ч.3 ст.202 ГПК України.

Водночас слід зазначити, що положеннями ст.178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

З 26.02.2020 р. по 16.03.2020р. акціонерне товариство «Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської» (позивач) поставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління механізації" (відповідач) товар, а саме, залізобетонні вироби, що підтверджується, належним чином оформленими та підписаними накладними.

Відповідачем за поставлений товар було здійснено часткові розрахунки, що спричинило виникнення боргу, що і стало підставою звернення позивача з позовом до суду.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Між позивачем та відповідачем виникло господарське зобов`язання в розумінні статей 173, 174 ГК України, яке за своєю правовою природою відноситься до договору поставки (ст. 712 ЦК України).

Відповідно до приписів статей 6, 11 Цивільного кодексу України, підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори.

Приписами частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 639 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може укладатись у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 641 Цивільного кодексу України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції (ч. 2 ст. 642 ЦК України)

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Так, на виконання взятих на себе зобов`язань позивач поставив товар на загальну суму 2 337 575,92 грн, а відповідач прийняв даний товар, що підтверджується накладними, а саме: №7/04209 від 29.02.2020 р. на суму 686 396,70 грн в тому рахунку ПДВ; №7/03941 від 26.02.2020 р. на суму 112 319,46 грн в тому рахунку ПДВ; №7/05000 від 13.03.2020 р. на суму 330 302,41 грн в тому рахунку ПДВ; №7/04550 від 04.03.2020 р. на суму 449 277, 84 грн в тому рахунку ПДВ; №7/04907 від 10.03.2020 р. на суму 609 021,07 грн в тому рахунку ПДВ; №7/05265 від 15.03.2020 р. на суму 119 807,40 грн в тому рахунку ПДВ; №7/05656 від 16.03.2020 р. на суму 30451,04 грн в тому рахунку ПДВ.

Враховуючи положення статті 712 ЦК України, у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем щодо оплати за поставлений та прийнятий товар, натомість відповідачем було частково сплачено за поставлений товар в розмірі 1 738 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями, а саме № 1765 від 02.03.2020 р. на суму 300 000,00 грн, № 1780 від 04.03.2020 р. на суму 350 000,00 грн, № 1825 від 06.03.2020 р. на суму 850 000,00 грн, № 2015 від 25.03.2020 р. на суму 150 000,00 грн, № 3727 від 25.09.2020 р. на суму 88 000,00 грн. Тому, загальна сума боргу відповідача становить 599 575,92 грн.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 ЦК України).

Позивач звернувся до відповідача з вимогою № 674 від 31.08.2020 р., з проханням, протягом семи днів з дня отримання даної вимоги, оплатити вартість поставленого товару. (а.с. 24)

Зазначена вимога була отримана відповідачем та надано останнім відповідь, в якій останній просив погодити графік заборгованості. (а.с. 26)

Положеннями статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 116 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Враховуючи положення статті 116 Господарського процесуального кодексу України, а також, те, що вимога щодо оплати була отримана Відповідачем 11.09.2020 р. то починаючи з 12.09.2020 року починається відлік семиденного терміну на оплату Відповідачем товару, і 18.09.2020 р. є останнім днем на оплату, відповідно до вимоги, положень даної статті та статті 530 ЦК України.

Однак, позивач вказує, що відповідачем не виконано свої зобов`язання щодо оплати поставленого товару у строки встановлені позивачем, у зв`язку з чим, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у загальній сумі 599 575,92 грн.

Приписами статті 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Крім того, судом розглянуто вимогу позивача про нарахування відповідачу пені в розмірі 22 810,01 грн, 3 % річних в розмірі 5 702,50 грн, 13 868,19 грн інфляційних втрат.

Так, суд зауважує, що позивачем як правову підставу в обґрунтування заявленої до стягнення 22 810,01 грн пені зазначено ч. 4 ст. 231 ГПК України.

При цьому, суд зауважує, що частина четверта статті 231 ГК України не встановлює конкретного розміру (відсотку) належної до стягнення пені, а лише встановлює порядок його визначення у договорі виходячи з облікової ставки Національного банку України та період, протягом якого може бути застосовано таку санкцію.

Дана правова позиція висвітлена у Постанові Великої Палати Верховного Суду з від 10.12.2019 № 904/4156/18 (12-117гс19).

З огляду на те, що між сторонами не було укладено відповідного договору, яким було б передбачено стягнення пені, суд вважає її нарахування неправомірним, в зв`язку з чим позов в даній частині задоволенню не підлягає.

Стосовно заявлених до стягнення інфляційних втрат в розмірі 13 868,19 грн за період 19.09.2020 р. по 12.01.2021 р. та 3% річних в розмірі 5 702,50 грн за період 19.09.2020 р. по 12.01.2021 р. суд зазначає наступне.

Перевіряючи поданий позивачем розрахунок за допомогою програми "Ліга.Закон", судом встановлено наступний розмір штрафних санкцій, а саме 3 % в сумі 5 702,50 грн за період 19.09.2020 р. по 12.01.2021 р. та 19 389,19 грн інфляційних втрат за період 19.09.2020 р. по 12.01.2021 р. З врахуванням того що позивачем заявлено до стягнення розмір інфляційних втрат менший ніж визначено судом, що є його правом, суд дійшов висновку про доцільне задоволення позову в цій частині.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління механізації" (Хмельницьке шосе, буд. 2, офіс 113, м. Вінниця, Вінницька обл., 21036, ) на користь Акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій імені Світлани Ковальської" (вул. Будіндустрії, 7, м. Київ, 01013, ) 599 575,92 грн сума основного боргу; 5 702,50 грн 3 % річних, 13 868,19 грн інфляційних втрат та 9 287,20 грн витрат зі сплати судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Відповідно до положень ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на електронну адресу позивачу: .

Повне рішення складено 19 березня 2021 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Будіндустрії, 7, м. Київ, 01013)

3 - відповідачу (Хмельницьке шосе, буд. 2, офіс 113, м. Вінниця, Вінницька обл., 21036)