УХВАЛА

25 березня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/217/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Барвіцької М.Т.,

представників учасників справи:

позивача - Публічного акціонерного товариства "Волиньбакалія" (далі - ПАТ "Волиньбакалія", позивач, скаржник) - Музичук Ю.А. (адвокат),

відповідача - Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (далі - АТ "Альфа-Банк", Банк, відповідач) - Самокиша В.Ю. (адвокат),

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Інни Леонтіївни (далі - Приватний нотаріус) - не з`явився,

приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Таранко Дмитра Вікторовича - не з`явився,

у відкритому судовому засіданні за касаційною скаргою ПАТ "Волиньбакалія"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 (головуючий - суддя Кропивна Л.В., судді: Алданова С.О., Поляк О.І.)

у справі № 910/217/20

за позовом ПАТ "Волиньбакалія"

до АТ "Альфа-Банк"

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Інна Леонтіївна; приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Таранко Дмитро Вікторович.

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Волиньбакалія" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до АТ "Альфа-Банк" про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., від 26.10.2019 та зареєстрованого в реєстрі за № 1932, яким звернено стягнення на нерухоме майно ПАТ "Волиньбакалія", а саме: будівлю, закритий склад Г-1, загальною площею 1 638,8 м.кв., що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Ковель, вул. Грушевського, 104-А; земельну ділянку, площею 0,3871 га, цільове призначення: для розміщення виробничої бази, кадастровий номер: :31:001:0041, що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Ковель, вул. Грушевського, 104-А; земельну ділянку, площею 0,4386 га, цільове призначення: для розміщення та обслуговування складу-магазину, кадастровий номер: :31:001:0040, що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Ковель, вул. Грушевського, 104-А, на користь АТ "Альфа-Банк", таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що заборгованість ТОВ "Пакко Холдинг" за кредитним договором від 11.01.2013 № 06.1-20/002 не є безспірною, що є підставою для визнання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. від 26.10.2019, зареєстрованого в реєстрі за № 1932 таким, що не підлягає виконанню. Крім того, оскаржуваний напис вчинено Приватним нотаріусом з порушенням строків, встановлених статтею 88 Закону України "Про нотаріат".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.07.2020 (суддя Бондарчук В.В.) позов ПАТ "Волиньбакалія" задоволено; визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. від 26.10.2019, зареєстрований в реєстрі за № 1932, яким звернено стягнення на нерухоме майно ПАТ "Волиньбакалія", а саме: будівлю, закритий склад Г-1, загальною площею 1 638,8 м.кв., що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Ковель, вул. Грушевського, 104-А; земельну ділянку, площею 0,3871 га, цільове призначення: для розміщення виробничої бази, кадастровий номер: :31:001:0041, що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Ковель, вул. Грушевського, 104-А; земельну ділянку, площею 0,4386 га, цільове призначення: для розміщення та обслуговування складу-магазину, кадастровий номер: :31:001:0040, що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Ковель, вул. Грушевського, 104-А, на користь АТ "Альфа-Банк" таким, що не підлягає виконанню; стягнуто з АТ "Альфа-Банк" на користь ПАТ "Волиньбакалія" судовий збір у розмірі 2 972 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що:

- доводи відповідача щодо безспірності заборгованості при вчиненні оспорюваного виконавчого напису щодо звернення стягнення на нерухоме майно, яке належить позивачу є безпідставними, оскільки з рішення Господарського суду Волинської області від 10.10.2018 у справі № 903/614/17 вбачається, що ПАТ "Волиньбакалія" не було стороною при розгляді цієї справи;

- на час ухвалення рішення, у провадженні Господарського суду Волинської області перебуває справа № 903/233/19 за позовом Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до Публічного акціонерного товариства "Волиньбакалія", Товариства з обмеженою відповідальністю "Вопак Трейд", Товариства з обмеженою відповідальністю "КМ-Холдинг", Товариства з обмеженою відповідальністю "Пакко Логістик" та Товариства з обмеженою відповідальністю "СТМ-Сучасні торгівельні мережі" про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 88 451 226,90 грн;

- витребувані судом документи у Приватного нотаріуса Київського міського округу, на підставі яких було вчинено виконавчий напис від 26.10.2019 № 1932, нотаріусом не надані, що унеможливило встановлення судом на підставі яких документів було вчинено виконавчий напис від 26.10.2019 № 1932, відповідно неможливо встановити чи було надано АТ "Альфа-Банк" всіх необхідних документів на підтвердження безспірності заборгованості ТзОВ "Пакко Холдинг" за кредитним договором № 06.1-20/002 від 11.01.2013 на момент вчинення цього виконавчого напису;

- судом встановлено, що виконавчий напис № 1932 приватний нотаріус вчинив 26.10.2019, тобто більше ніж через рік з дня виникнення права вимоги, зокрема, за межами строку давності вчинення напису у відносинах між підприємствами, установами та організаціями, внаслідок чого порушив статтю 88 Закону України "Про нотаріат".

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2020 у справі № 910/217/20 скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено у позові ПАТ "Волиньбакалія", стягнуто з ПАТ "Волиньбакалія" на користь АТ "Альфа-Банк" 2 881,50 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що:

- перед тим, як звернутися до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису і у такий спосіб звернути стягнення на іпотечне майно, банк (кредитор) на виконання вимог статті 35 Закону України "Про іпотеку" направив 11.09.2019 на адресу боржника та іпотекодавця письмові вимоги за № 02.01-02/68-1546 про наявність невиконаного позичальником грошового зобов`язання за кредитним договором, забезпеченим іпотекою, на суму 88 451 226,90 грн і вимагав усунути порушення основного зобов`язання за кредитним договором від 11.01.2013 № 06.1-20/002 та протягом 30 днів від дати даної вимоги погасити в повному обсязі заборгованість ТОВ "Пакко Холдинг";

- позивач отримав вимогу 13.09.2019 та упродовж встановленого банком 30-денного строку іпотекодавець правомірність визначеної банком грошової вимоги не заперечив, у судовому порядку не оспорив, заборгованість у вказаному банком розмірі до 14.10.2019 не сплатив, тому банк, як кредитор і безспірний стягувач, правомірно, з дотриманням умов укладеного між позивачем та відповідачем договору іпотеки, звернувся до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису на вказаному договорі;

- виконавчий напис був вчинений нотаріусом на договорі іпотеки 26.10.2019, тому висновок суду першої інстанції про пропуск нотаріусом річного строку на вчинення виконавчого напису суперечив фактичним обставинам справи і доказам, які їх підтверджують;

- інша вимога Банку до позивача у справі і на яку позивач посилався у своїй заяві про зміну підстав позову, а саме вимога від 13.02.2017 за № 08.41-186/67-2548, не може бути розцінена як доказ виконання Банком умов укладеного між ним та позивачем договору іпотеки та вимог статті 35 Закону України "Про іпотеку", оскільки вона спрямована до позивача не як до іпотекодавця, а як до поручителя за укладеним між ними 17.01.2013 договором поруки № 06.1-20/093. Виконання вказаними сторонами договору поруки не є предметом дослідження у цій справі;

- наявність незавершеного провадження у господарській справі Господарського суду Волинської області № 903/233/19 у спорі між банком та іншими особами, включаючи позивача у цій справі, жодним чином не свідчить про спірний характер заборгованості за кредитним договором, адже спірність заборгованості визначається не за суб`єктним ставленням кредитора чи боржника до неї. Безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1722.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції ПАТ "Волиньбакалія" звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду, у якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 у справі № 910/217/20, а рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2020 у справі № 910/217/20 залишити в силі.

На обґрунтування своєї правової позиції ПАТ "Волиньбакалія" у поданій касаційній скарзі із посиланням на пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) вказує, що оскаржувані судові рішення ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права та без урахування висновків Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Скаржник відзначає, що суд апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення порушив вимоги статей 2, 11, частини п`ятої статті 75, статей 86, 236, 237 ГПК України, та невірно застосував до спірних правовідносин вимоги статті 88 Закону України "Про нотаріат".

При цьому Північний апеляційний господарський суд при ухваленні оскаржуваного судового рішення не врахував висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 921/730/13-г/3, від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц, постановах Верховного Суду від 26.02.2020 у справі № 320/545/19, від 13.06.2019 у справі № 761/24390/15-ц, від 29.04.2020 у справі № 761/18577/16-ц. Крім того, на думку скаржника, апеляційним судом проігноровано висновки Конституційного Суду, що викладені у рішенні від 01.07.2020 у справі №3-239/2019 (5444/19) за конституційною скаргою ТОВ "Укркава".

Разом з тим ПАТ "Волиньбакалія" відзначає, що суд апеляційної інстанції помилково в основу оскаржуваного судового рішення взяв доводи справи № 903/614/17, оскільки скаржник у вказаній справі не був жодною із можливих сторін/учасників справи, з огляду на, що судове рішення у вказаній справі не є преюдиційним та не встановлює безспірність заборгованості ПАТ "Волиньбакалія".

Скаржник зазначає, що судом не було враховано посилання позивача на наявність спірності суми заборгованості, оскільки банком протиправно здійснено нарахування заборгованості на суму 28 351 962,79 грн, яка була включена до суми боргу в рахунок погашення якої було вчинено виконавчий напис, а тому представлену нотаріусу заборгованість не можна вважати безспірною. Скаржник вважає, що АТ "Альфа-Банк" на момент вчинення виконавчого напису неправомірно здійснив нарахування відсотків, пені на відсотки після зміни строку кредитування, пред`явивши вимогу про дострокове погашення заборгованості.

Від АТ "Альфа-Банк" до Верховного Суду 15.02.2021 надійшов відзиву на касаційну скаргу, направлений засобами поштового зв`язку 11.02.2021, у якому відповідач просить касаційну скаргу ПАТ "Волиньбакалія" залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

АТ "Альфа-Банк" зазначає, що рішенням Господарського суду Волинської області від 10.10.2018 у справі № 903/614/17, яке залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.01.2019 та постановою Верховного Суду від 26.03.2019 за позовом ПАТ "Укрсоцбанк" до ТОВ "Пакко Холдинг" (позичальника) та ТОВ "Торговий центр "Темпо" (поручителя) про стягнення 92 770 022,62 грн за кредитним договором від 11.01.2013 № 06.1-20/002 позов задоволено частково, стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача 88 451 226,90 грн, з них 63 450 000 грн заборгованості за тіло кредиту, 16 562 543,69 грн заборгованості з відсотків за користування кредитом, 5 070 562,11 грн пені за тіло кредиту, 3 368 121,10 грн пені за відсотками, 590 470,15 грн витрат зі сплати судового збору, в решті позову відмовлено. Позивач є солідарним боржником з позичальником за виконання боргового зобов`язання, що виникло за кредитним договором від 11.01.2013 №06.1-20/002. Позивач хоч і не брав участі під час розгляду справи № 903/614/17 в межах якої судом досліджувалося питання щодо наявності заборгованості за Кредитним договором від 11.01.2013 №06.1-20/002 та підстави виникнення правовідносин між Банком та позичальником, однак, на переконання Банку, це не є підставою вважати, що сума заборгованості за вказаним договором буде іншою. При цьому, оспорюваний виконавчий напис вчинений на ту ж суму, яка була визначена (тобто підтверджена) вказаним вище рішенням суду.

АТ "Альфа-Банк" вважає, що факти та обставини, встановлені у рішенні № 903/614/17, у тому числі й щодо наявності у боржника заборгованості перед Банком за кредитним договором №06.1-20/002, й розміру цієї заборгованості, є преюдиційними для боржника, виконання зобов`язань якого за вказаним кредитним договором забезпечив позивач своїм майном, уклавши з Банком відповідний іпотечний договір.

АТ "Альфа-Банк" зазначає, що за правовим висновком Великої Палати Верховного Суду наявність спору в суді за позовом кредитора до боржника про стягнення суми заборгованості за кредитним договором не спростовує висновок про безспірність заборгованості цього боржника та жодним чином не свідчить про неправомірність вчинення виконавчого напису (постанова від 15.01.2020 у справі №305/2082/14-ц).

АТ "Альфа-Банк" вказує, що сума заборгованості, яку банк просить стягнути у справі № 903/233/19 з поручителів та іпотекодавців, які поручилися за виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором від 11.01.2013 №06.1-20/002, є ідентичною сумі заборгованості, встановленій у рішенні Господарського суду Волинської області № 903/614/17, що також не може свідчити про невирішеність питання наявності та розміру заборгованості.

Відповідач звертає увагу на те, що посилання позивача на те, що сума боргу зменшилася внаслідок реалізації на електронних торгах майна боржника та інших поручителів (іпотекодавців) не може братися до уваги, оскільки таке погашення відбулося після вчинення виконавчого напису нотаріуса від 26.10.2019, тобто на дату вчинення виконавчого напису нотаріуса сума боргу була незмінною.

АТ "Альфа-Банк" вважає, що відповідач не пропустив строк для звернення до нотаріуса, оскільки як встановлено у вищевказаному рішенні у справі № 903/614/17 право вимоги виникло у відповідача 19.07.2017 і до моменту звернення відповідача до нотаріуса для вчинення виконавчого напису 26.10.2019 минуло менше трьох років. При цьому, відповідач посилається на правову позицію викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17. Таким чином, на переконання відповідача, твердження позивача про пропуск відповідачем строку для вчинення виконавчого напису не узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 01.02.2021 відкрито касаційне провадження у справі № 910/217/20 за касаційною скаргою ПАТ "Волиньбакалія" на підставі на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України.

Від ПАТ "Волиньбакалія" на електронну адресу Верховного Суду надійшло клопотання від 16.02.2021 про зупинення провадження у справі № 910/217/20 до перегляду Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі №910/10374/17, зареєстроване Верховним Судом 22.02.2021. Назване клопотання підписане електронним цифровим підписом.

Клопотання обґрунтоване ним, що спір у справі, що переглядається, стосується питання щодо застосування положень статті 88 Закону України "Про нотаріат", тому результати вирішення справи № 910/10374/17 у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду, має значення для вирішення цієї справи № 910/217/20.

24.02.2021 ПАТ "Волиньбакалія" направило на електронну пошту Верховного Суду клопотання про відкладення розгляду справи, проте останнє не містить електронного цифрового підпису заявника, прирівняного до власноручного, що унеможливлює ідентифікацію особи, яка подала зазначене клопотання. Даний факт підтверджується довідкою Верховного Суду від 24.02.2021 № 6.

Верховний Суд залишив вказане клопотання ПАТ "Волиньбакалія" без розгляду, з огляду на відсутність електронного цифрового підпису заявника.

25.02.2021 безпосередньо на адресу Верховного Суду надійшло аналогічне клопотання ПАТ "Волиньбакалія" про відкладення розгляду справи, яке підписане директором заявника - Загороднім М.В.

Відповідно до вищевказаного клопотання, ПАТ "Волиньбакалія" просить відкласти розгляд справи на 1 (один) місяць для врегулювання даного спору.

Крім того, 25.02.2021 АТ "Альфа-Банк" звернувся до Верховного Суду з клопотанням про відкладення розгляду касаційної скарги ПАТ "Волиньбакалія" у зв`язку із проведенням переговорів щодо врегулювання спору.

Ухвалою Верховного Суду від 25.02.2021, враховуючи позицію позивача та відповідача, щодо необхідності відкладення розгляду справи у зв`язку із проведенням переговорів стосовно врегулювання спору, відповідно до приписів статті 232 ГПК України, з метою надання можливості учасникам справи скористатись своїми процесуальними правами, враховуючи завдання господарського судочинства, Верховний Суд в межах строку розгляду касаційної скарги, клопотання ПАТ "Волиньбакалія" та АТ "Альфа-Банк" задоволено частково, відкладено розгляд касаційної скарги ПАТ "Волиньбакалія" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 у справі № 910/217/20 на 25.03.2021. Також у названій ухвалі вказано, що клопотання ПАТ "Волиньбакалія" про зупинення провадження у справі № 910/217/20 на даний час не розглядається.

Під час розгляду справи відбулась зміна колегії суддів. Так, розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 22.03.2021 № 29.3-02/ 578 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/217/20 у зв`язку з перебуванням судді Колос І.Б. на лікарняному.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/217/20 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т.М. - головуючий, Бенедисюка І.М., Булгакової І.В., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 22.03.2021.

Станом на 25.03.2021 до Верховного Суду від сторін не надійшло клопотань/заяв про врегулювання спору.

25.03.2021 до Верховного Суду надійшло клопотання від АТ "Альфа-Банк" про зупинення касаційного провадження у справі № 910/217/20 до перегляду Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі №910/10374/17, яке мотивоване тим, що спір у справі, що переглядається, стосується питання щодо застосування положень статті 88 Закону України "Про нотаріат", тому результати вирішення зазначеної справи Великою Палатою Верховного Суду, має значення для вирішення цієї справи.

У судовому засіданні 25.03.2021 сторони додатково зазначили про наявність ухвали Великої Палати Верховного Суду від 02.03.2021, якою прийнято до розгляду справу № 910/10374/17 та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження на 18.05.2021.

Розглянувши клопотання ПАТ "Волиньбакалія" та АТ "Альфа-Банк", у контексті доводів касаційної скарги, підстав відкриття та судових рішень, заслухавши думку сторін, які наполягали на зупиненні провадження у цій справі, Верховний Суд виходить з такого.

Так, ухвалою Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 910/10374/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Авдієнко Оксана Віталіївна, Відділ примусового виконання рішень державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 , про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, разом із касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2020 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Підставою для передачі справи № 910/10374/17 на розгляд Великої Палати Верховного Суду зазначено частини четверту та п`яту статті 302 ГПК України, а саме:

1) у зв`язку з необхідністю відступити від висновку Великої Палати Верховного Суду щодо застосування положень статті 88 Закону України "Про нотаріат", викладеного у постанові від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17, стосовно строку звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, оскільки наявність двох взаємовиключних висновків (Конституційного Суду України, рішення якого є обов`язковими в силу вимог статті 2 Закону України "Про Конституційний Суд України", та постанови Великої Палати Верховного Суду, яка у справі №916/3006/17 зробила відповідний висновок та скасувала рішення судів попередніх інстанцій і відмовила у задоволенні позову) призводить до неможливості застосування Верховним Судом норми права - статті 88 Закону України "Про нотаріат" у спосіб, у який її було витлумачено та застосовно Великою Палатою Верховного Суду;

2) у зв`язку з наявністю виключної правової проблеми застосування статті 88 Закону України "Про нотаріат" стосовно строку звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису - за наявності протирічь висновків Великої Палати Верховного Суду (справа № 916/3006/17) та висновків Конституційного Суду України (справа №3-239/2019(5444/19) стосовно питання строку для звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, застосування норми права у спосіб, зроблений Великою Палатою Верховного Суду - не буде відповідати висновку, викладеному у рішенні Конституційного Суду України, що суперечитиме статті 2 Закону України "Про Конституційний Суд України". В свою чергу, застосування положень статті 88 Закону України "Про нотаріат" через призму висновку Конституційного Суду України - буде суперечити висновку Великої Палати Верховного Суду по справі № 916/3006/17, що не узгоджується з частиною четвертою статті 236 ГПК України;

3) у зв`язку з необхідністю відступити від висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) про те, що наявність у суді іншого позову кредитора до боржника чи боржника до стягувача по суті є доказом недотримання умови щодо безспірності заборгованості.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 02.03.2021 у справі №910/10374/17 (провадження №12-5гс21) прийнято до розгляду справу за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2020, призначено справу № 910/10374/17 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження на 18.05.2021.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у цій справі, суд апеляційної інстанції посилався, зокрема, на практику Великої Палати Верховного Суду викладену у постановах від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17, від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц, питання про необхідність відступлення від яких стало підставою для передачі справи №910/10374/17 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Також, відповідно до пункту 6 частини другої статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Беручи до уваги, що питання про застосування положень статті 88 Закону України "Про нотаріат" та вирішення питання щодо того, які вимоги є можна вважати безспірними, на даний час знаходиться на розгляді Великої Палати Верховного Суду, а також те, що можливий висновок Великої Палати Верховного Суду, постановлений у справі № 910/10374/17, сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, з урахуванням того, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, колегія суддів вважає за необхідне заявлені клопотання задовільнити, зупинити провадження у справі № 910/217/20 до прийняття рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі № 910/10374/17.

Керуючись статтями 228, 229, 234, 235, 294 ГПК України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання Публічного акціонерного товариства "Волиньбакалія" та Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про зупинення провадження у справі №910/217/20 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Волиньбакалія" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 у справі № 910/217/20 - задовольнити.

2. Зупинити касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Волиньбакалія" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 у справі № 910/217/20 до прийняття рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі № 910/10374/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова