ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" березня 2021 р. Cправа № 902/1083/20

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01601)

до:Дочірнього підприємства "Монтажник" Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Валінор" (вул. Заводська, 7, смт. Браїлів, Жмеринський район, Вінницька область, 23130)

про стягнення 12 729 188,81 грн.

за участю секретаря судового засідання Марущак А.О.,

представників сторін:

позивача: Безпалюк О.Л. за довіреністю;

відповідача: Слободянюк А.В. керівник згідно витягу з ЄДРЮОФОП.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява № 39/5-2888-20 від 28.10.2020 Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" з вимогою до Дочірнього підприємства "Монтажник" Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Валінор" про стягнення боргу в загальній сумі 12 729 188,81 грн, в тому числі: 11 035 015,92 грн - основного боргу; 1 169 366,03 грн - пені, 340 384,54 грн - три проценти річних, 184 422,32 грн - інфляційних втрат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором № 18-568-Н від 20.11.2018 купівлі-продажу природного газу в частині проведення розрахунків за поставлений природний газ, у строки та у розмірах, визначених означеним договором.

Ухвалою суду від 09.11.2020 позов залишено без руху на підставі ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.

24.11.2020 до суду надійшов лист № 39/5-3332-20 від 19.11.2020 з матеріалами на виконання ухвали суду від 09.11.2020.

Ухвалою суду від 27.11.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/1083/20 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 24.12.2020.

За результатами судового засідання 24.12.2020, з огляду на неявку представника відповідача, судом відкладено підготовче засідання на 21.01.2021, про що 24.12.2020 постановлено відповідну ухвалу.

15.01.2021 до канцелярії суду подано клопотання відповідача №б/н від 15.01.2021 (вх. №01-34/338/21), в якому останній просить суд зобов"язати позивача направити на адресу відповідача належним чином оформлену копію позовної заяви з додатками; продовжити відповідачу процесуальний строк на подання відзиву на позов та надання доказів по справі; продовжити строк підготовчого провадження та відкласти підготовче засідання, призначене на 21.01.2021.

Ухвалою від 21.01.2021 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про продовження процесуального строку на подання відзиву на позов та надання доказів по справі.

Ухвалою від 21.01.2021 продовжено строк підготовчого провадження по справі № 902/1083/20 на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 23.02.2021.

18.02.2021 до суду надійшло, не підписане уповноваженою особою, клопотання відповідача про зменшення розміру заявленої неустойки (пені) до 1% від зазначеного в позовній заяві розміру, а саме до 1663, 82 грн, мотивоване, зокрема, виникненням заборгованості перед позивачем в зв"язку з несвоєчасним розрахунком кінцевих споживачів за поставлений природний газ.

За наслідками судового засідання 23.02.2021 суд залишив без розгляду заяву відповідача про зменшення заявленої неустойки (пені), ухвалив закрити підготовче провадження та здійснити розгляд справи по суті в той самий день після закінчення підготовчого засідання.

В судовому засіданні 23.02.2021 представник відповідача зазначив, що сума основного боргу відповідачем визнається.

При розгляді справи 23.02.2021 судом оголошено перерву в судовому засіданні до 23.03.2021 (протокольна ухвала від 23.02.2021).

Окрім того, 23.02.2021 суд задоволив усне клопотання представника позивача про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

На визначену судом дату (23.03.2021) з`явились представники позивача (в режимі ВКЗ) та відповідача.

В судовому засіданні судом досліджено письмові докази наявні в матеріалах справи.

Представник відповідача не заперечив щодо доказів, які подані позивачем.

Представник позивача підтримав заявлені в позові позовні вимоги в повному обсязі та просив про їх задоволення. Окрім того, клопотав про стягнення судових витрат, а саме суми сплаченого судового збору та зазначив, що інші судові витрати не заявляються.

Представник відповідача не заперечував проти наявності боргу за Договором № 18-568-Н від 20.11.2018 купівлі-продажу природного газу, при цьому просив зменшити заявлений до стягнення розмір пені до 1% від заявленого в позовній заяві розміру, а саме до 1663,82 грн.

Представник позивача просив відмовити у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру пені.

При розгляді справи суд зважає на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав, тобто не скористався наданими йому процесуальними правами, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 23.03.2021 прийнято судове рішення.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати 23.03.2021 представники сторін не з`явилися, у зв`язку з чим вступна та резолютивна частина рішення долучена до матеріалів справи без її проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

20.11.2018 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України (позивач, за Договором - "Продавець") та Дочірнім підприємством "Монтажник" Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Валінор" (відповідач, за Договором - "Покупець") укладено Договір купівлі - продажу природного газу № 18-568-Н (далі по тексту - Договір).

Відповідно до предмету Договору Продавець зобов`язується передати Покупцеві у 2018 році природний газ (надалі - газ), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити його, на умовах цього Договору (п.1.1 Договору).

Природний газ, що передається за цим Договором, використовується Покупцем виключно для постачання побутовим споживачам (п.1.2. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору Продавець передає Покупцеві з 01 листопада 2018 по 30 листопада 2018 (включно) природний газ обсягом до 400,000 тис.куб.метрів.

Обсяги природного газу, які планується передати згідно з цим Договором, можуть змінюватись Сторонами протягом місяця поставки в установленому порядку (п. 2.2. Договору).

Відповідно до п. 3.2. Договору приймання - передачі природного газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці купівлі - продажу, оформляється актом приймання-передачі.

Розділом 5 Договору Сторонами погоджено ціну на природний газ.

За змістом п. 5.1., п. 5.3. Договору ціна за 1000 куб.м газу становить 6235, 51 грн, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Всього до сплати за 1000 куб.м газу разом з податком на додану вартість - 7482, 61 грн. Загальна сума вартості природного газу за цим Договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу.

Згідно із п. 6.1. Договору оплата за природний газ здійснюється Покупцем виключно коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця купівлі - продажу природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ, здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі - продажу газу.

Пунктом 7.2 Договору сторони погодили, що у разі невиконання Покупцем п. 6.1. цього Договору він зобов`язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день його прострочення.

У п. 9.3. Договору Сторони погодили, що строк, у межах якого Сторони можуть звернутись до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить 5 (п`ять) років.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін (за їх наявності), поширює дію на відносини, що фактично склалися між Сторонами з 01 листопада 2018 року, і діє в частині продажу природного газу до 30 листопада 2018 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до повного їх здійснення (п. 11.1. Договору).

До Договору купівлі - продажу природного газу № 18-568-Н від 19.12.2018 Сторони підписали ряд Додатковиї угод, якими внесли зміни до умов Договору. Додатковими угодами, з поміж іншого, Сторони визначили обсяги передачі та ціни природного газу, обумовили строк дії Договору.

Також в Додатковій угоді № 6 від 29.03.2019 Сторони домовилися по тексту Договору слова Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" замінити словами Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у відповідному відмінку.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору позивачем у період з листопада 2018 року по липень 2020 року (включно) передано, а відповідачем прийнято природний газ на загальну суму 29 515 925,78 грн, на підтвердження чого у справі містяться обопільно підписані та скріплені печатками сторін акти приймання-передачі природного газу (т. 1 а.с. 44-64).

Відповідач в свою чергу за поставлений товар не розрахувався своєчасно та в повному обсязі, чим порушив строк визначений умовами п. 6.1. Договору, а розрахувався за поставлений природній газ лише частково на суму 18 480 909,86 грн., що підтверджується копіями банківських виписок по рахунках (т.1 а.с.103 - 250, т.2, т.3 а.с.1-50)

Станом на день ухвалення рішення в даній справі заборгованість відповідача перед позивачем за отриманий природній газ становить 11 035 015,92 грн.

При цьому суд зважає, що факт наявності означеної суми заборгованості за Договором представник відповідача визнав в судовому засіданні 23.02.2021, що відображено у протоколі судового засідання від 23.02.2021.

З огляду на вищенаведене та встановлення факту неналежного виконання відповідачем обов`язку з оплати за отриманий природній газ та факту наявності заборгованості, відсутність фактів на спростування викладених позивачем обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 11 035 015,92 грн визнаються судом обґрунтованими.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором щодо своєчасної оплати отриманого природного газу слугувало підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З моменту укладення сторонами Договору між ними виникли зобов`язання, які мають правову природу договору купівлі-продажу.

За змістом ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст.632 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами п. 6.1. Договору сторони погодили, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця купівлі - продажу природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі - продажу газу.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України)

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Частиною першою ст.548 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

У п. 7.2. Договору Сторонами погоджено, що у разі невиконання Покупцем п. 6.1. цього Договору він зобов`язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день його прострочення.

Умовами п. 9.3. Договору визначено, що строк у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за Договором (строк позовної давності), у томі числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, становить 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Беручи до уваги викладене, а також те, що матеріалами справи підтверджується факт прострочення боржника по сплаті отриманого природного газу суд вважає, що вимоги щодо стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат є правомірними, оскільки відповідають умовам укладеного Договору та нормам чинного законодавства.

Здійснивши розрахунок сум пені, 3% річних та інфляційних втрат судом встановлено, що позивачем правильно визначені періоди і розміри прострочених платежів відповідно до умов Договору.

За таких обставин, заявлені позовні вимоги являються правомірними та обґрунтованими (340 384,54 грн 3 % річних, 184 422,32 грн інфляційних втрат, 1 169 366,03 грн пені).

Суд акцентує увагу, що відповідачем не висловлено заперечень щодо правильності проведеного позивачем розрахунку (3 % річних, інфляційних втрат та пені), не надано власного контррозрахунку заборгованості тощо.

Беручи до уваги обставини даної справи, клопотання відповідача, заявлене його представником в судовому засіданні 23.03.2021, про зменшення розміру пені до 1% судом відхиляється з огляду на те, що суд, не вбачає правових підстав для його задоволення та зменшення заявленої до стягнення пені до 1% (1663, 82 грн), через неспіврозмірність до суми боргу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають грошові кошти в сумі 12 729 188,81 грн, з яких: 11 035015,92 - основний борг, 1 169 366,03 грн - пеня; 340 384,54 грн - 3% річних; 184 422,32 грн - інфляційні втрати.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду жодних доказів в спростування позовних вимог позивача щодо стягнення боргу, 3 % річних, інфляційних втрат та пені, в тому рахунку доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів).

Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові, та оцінивши, відповідно до ст. 86 ГПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються витрати по сплаті судового збору в розмірі 190 937,83 грн.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Монтажник" Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Валінор" (вул. Заводська, буд. 7, смт. Браїлів, Жмеринський район, Вінницька область, 23130, ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Богдана Хмельницького, 6, м. Київ, 01601, ) 11 035015,92 - основного боргу, 1 169 366,03 грн - пені; 340 384,54 грн - 3% річних; 184 422,32 грн - інфляційних втрат, 190 937, 83 грн - відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також направити сторонам на електронну пошту, за наступними електронними адресами, позивачу - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; представнику позивача - ІНФОРМАЦІЯ_2; відповідачу - .

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північно - Західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 29 березня 2021 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01601)

3 - відповідачу (вул. Заводська, 7, смт. Браїлів, Жмеринський район, Вінницька область, 23130)