РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.03.2021Справа № 910/17299/20
Господарський суд міста Києва у складі cудді Спичака О.М., за участю секретаря судового засідання Баринової О.І., розглянувши матеріали справи

За позовом Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване монтажне управління №24»

до Акціонерного товариства «Укртрансгаз»

про стягнення 258288,19 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Роєнко Є.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

06.11.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване монтажне управління №24» з вимогами до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про стягнення 258288,19 грн, з яких 164040,19 грн 3% річних та 94248,00 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані простроченням виконання відповідачем обов`язку з оплати вартості поставленого обладнання за Договором № від 04.07.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2020 відкрито провадження у справі №910/17299/20, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.12.2020, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

27.11.2020 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позову з тих підстав, що строк оплати за обладнання відповідно до умов договору визначається датою підписання між сторонами акту приймання виконання робіт, а не датою поставки обладнання. З огляду на те, що наразі позивачем не були усунуті зауваження відповідача, виявлені під час приймання обладнання, у зв`язку з чим акт приймання виконаних робіт відповідачем не підписано, відповідно, строк оплати обладнання не настав, та відповідач не прострочив виконання грошового зобов`язання.

Зокрема, відповідач стверджує про порушення позивачем умов Договору № від 04.07.2018 в частині строків монтажу поставленого обладнання, оскільки: поставка обладнання - «Блок бокс операторної з САК» у кількості 1 шт. вартістю 3400000,00 грн (без ПДВ) здійснена підрядником (позивачем) 27.05.2019 відповідно до видаткової накладної №29; устаткування передано до монтажу підряднику по Акту приймання-передачі № від 27.05.2019; з цієї дати до 15.07.2019 виконавець роботи з технологічним обладнанням не проводив, відповідні працівники на об`єкті будівництва були відсутні; в період з 16 по 26 липня 2019 в процесі проведення робіт після подачі електричного живлення на системи «Блок - бокс операторної з САК» підрядник отримав перелік зауважень по обладнанню (листи №2013ВН-19-35 від 29.07.2019, №2013ВН-19-54 від 27.08.2019, №2013ВН-19-66 від 03.09.2019), що не давало права закриття актів виконаних робіт та акту прийняття змонтованого обладнання; в період до 21.10.2019 роботи з монтажу технологічного обладнання позивач не проводив, відповідні працівники на об`єкті будівництва були відсутні; дотепер не усунуті зауваження, про які повідомлено позивача листом від 03.02.2020 №2013ВН-20-19, це стало підставою для не підписання акту виконаних будівельних робіт, який є підставою для оплати робіт.

02.12.2020 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач, зокрема, вказав на те, що строк оплати за поставку обладнання умовами договору не встановлений, у зв`язку з чим підлягають застосуванню норми ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України.

У підготовчому засіданні 09.12.2020 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 18.01.2021.

10.12.2020 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, які суд долучив до матеріалів справи.

Підготовче засідання, призначене на 18.01.2021, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Спичака О.М. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 підготовче засідання у справі №910/17299/20 призначено на 17.02.2021.

У підготовчому засіданні 17.02.2021 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 17.03.2021.

Представник відповідача у судовому засіданні 17.03.2021 надав усні пояснення по справі, проти задоволення позову заперечив.

Представник позивача у судове засідання 17.03.2021 не з`явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 17.02.2021 та розпискою про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 17.02.2021.

У судовому засіданні 17.03.2021 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну і резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

04.07.2018 між Акціонерним товариством «Укртрансгаз» (замовник) та Приватним акціонерним товариством «Спеціалізоване монтажне управління №24» (підрядник) укладено Договір №, відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик власними та залученими силами і засобами виконати відповідно до умов цього договору «Будівництво технологічної перемички між магістральними газопроводами Єлець-Кременчук-Кривий Ріг та Єлець-Курськ-Диканька в Сумському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів» (Будівельні роботи та поточний ремонт), в повному обсязі відповідно до чинних нормативних документів, проектної, технічної та кошторисної документації, а замовник зобов`язується на умовах договору прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість.

Відповідно до п. 3.1 Договору № від 04.07.2018 передбачені цим договором роботи підрядник виконує зі своїх матеріалів, а також обладнання, поставку якого, як і початок виконання робіт за цим договором підрядник здійснює після отримання від замовника відповідного письмового розпорядження (дозволу) на початок виконання робіт. Підрядник в рамках виконання договору зобов`язаний поставити обладнання згідно з Специфікацією (Додаток №3), яка є невід`ємною частиною договору.

Згідно з п. 3.7 Договору № від 04.07.2018 підрядник поставляє обладнання згідно з Специфікацією (Додаток №3); поставку обладнання підрядник здійснює власним транспортом за свій рахунок.

Згідно з п. 3.12 Договору № від 04.07.2018 передача в монтаж оприбуткованого замовником обладнання підряднику оформлюється актом передачі обладнання в монтаж.

Відповідно до п. 3.16 Договору № від 04.07.2018 після закінчення виконання робіт підрядник передає замовнику змонтоване обладнання шляхом оформлення акту здачі змонтованого обладнання.

Відповідно до п. 5.1 Договору № від 04.07.2018 після одержання повідомлення підрядника про готовність до здачі виконаних робіт замовник зобов`язаний розпочати їх приймання протягом 3-х робочих днів.

Згідно з п. 5.2 Договору № від 04.07.2018 здавання-приймання виконаних робіт після їх закінчення здійснюється у відповідності з чинним порядком і оформлюється актом виконаних робіт (форма КБ-2в).

У разі виявлення в процесі виконання робіт недоліків (дефектів), допущених з вини підрядника, він у визначений замовником строк зобов`язаний усунути їх і повторно повідомити замовника про готовність до здачі виконаних робіт (п. 5.4 Договору № від 04.07.2018).

У п. 6.1 Договору № від 04.07.2018 сторонами погоджено, що оплата за виконані роботи та поставлене обладнання здійснюється проміжними платежами на підставі актів виконаних робіт за формами акту приймання виконаних робіт КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт КБ-3 в строк не пізніше 30 календарних днів з дати їх підписання уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п. 6.2 Договору № від 04.07.2018 остаточний розрахунок за договором замовник здійснює протягом 30 календарних днів з дня підписання кінцевого акту виконаних робіт за формами акту приймання виконаних робіт КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт КБ-3.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що оскільки ним було поставлено обладнання 27.05.2019, то відповідач повинен був здійснити його оплату до 28.06.2019, тоді як вартість обладнання була оплачена відповідачем лише 29.10.2020. За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 164040,19 грн (за період з 28.06.2019 по 29.10.2020) та інфляційні втрати у розмірі 94248,00 грн (за липень 2019 року - вересень 2020 року).

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст Договору № від 04.07.2018, суд дійшов висновку, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором будівельного підряду.

Відповідно до ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 879 Цивільного кодексу України матеріально-технічне забезпечення будівництва покладається на підрядника, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Відповідно до ч. 4 ст. 879 Цивільного кодексу України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Як вбачається з Специфікації (Додаток №3) до Договору № від 04.07.2018 (в редакції Додаткової угоди №1 від 28.01.2019), до переліку обладнання, яке поставляється позивачем, входить Блок бокс операторної з САК вартістю 3400000,00 грн (без ПДВ).

Відповідно до п. 3.9 Договору № від 04.07.2018 приймання обладнання по кількості проводиться по видатковій накладній підрядника. У випадку відсутності видаткової накладної замовник має право не приймати поставлене обладнання, а у випадку прийняття, складає акт про фактичну наявність обладнання, де вказується фактична кількість та найменування обладнання. Акт про фактичну наявність обладнання має бути підписаний уповноваженими представниками сторін.

Судом встановлено, що вказане обладнання 27.05.2019 було поставлено позивачем відповідачу, що підтверджується видатковою накладною №29 від 27.05.2019 на суму 3400000,00 грн (без ПДВ), разом з ПДВ - 4080000,00 грн (накладна підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена відбитками печаток Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване монтажне управління №24» та Акціонерного товариства «Укртрансгаз»), а також Актом приймання продукції (товарів) за кількістю та якістю від 27.05.2019, складеним представниками сторін.

Приймання обладнання за якістю проводиться в точній відповідності з держстандартами, іншими обов`язковими для сторін правилами, а також по супровідних документах, що засвідчують якість обладнання, що поставляється, а саме: належний документ, встановлений законодавством та іншими нормативно-правовими актами України, що підтверджує якість обладнання. У разі відсутності зазначеного документа замовник має право не приймати обладнання, а у випадку прийняття, складається акт про фактичну якість обладнання, де вказуються якісні показники обладнання. Акт про фактичну якість обладнання має бути підписаний уповноваженими представниками сторін (п. 3.10 Договору № від 04.07.2018).

27.05.2019 між сторонами було складено Акт приймання продукції (товарів) за кількість та якістю, в якому зазначено, що товар (Блок бокс операторної з САК) перевірений по кількості, комплектності та якості згідно з інструкцією П-6 та П-7, недоліки відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як погоджено сторонами у п. 6.1 Договору № від 04.07.2018, оплата за виконані роботи та поставлене обладнання здійснюється проміжними платежами на підставі актів виконаних робіт за формами акту приймання виконаних робіт КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт КБ-3 в строк не пізніше 30 календарних днів з дати їх підписання уповноваженими представниками сторін.

Отже, суд погоджується з доводами відповідача відносно того, що строк оплати за поставлене обладнання відраховується не від дати його поставки (як зазначає позивач у позовній заяві), а від дати підписання між сторонами відповідних актів приймання виконаних робіт.

Судом встановлено, що позивачем 25.06.2019 було складено Акт №29 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2019 року (форма КБ-2в), в якому містяться відомості про монтаж поставленого 27.05.2019 обладнання - Блок боксу операторної з САК.

Вказаний акт відповідачем не підписаний; на ньому міститься напис про те, що замовник (відповідач) відмовляється від підписання акту без зазначення причин.

Згідно з ч. 6 ст. 882 Цивільного кодексу України, замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Пунктом 5.4 Договору № від 04.07.2018 передбачено, що у разі виявлення в процесі виконання робіт недоліків (дефектів), допущених з вини підрядника, він у визначений замовником строк зобов`язаний усунути їх і повторно повідомити замовника про готовність до здачі робіт.

Як вбачається з листів відповідача, копії яких долучено відповідачем до матеріалів справи, відповідачем були висунуті зауваження, які стосуються пусконалагоджувальних робіт об`єкта, зокрема, щодо доопрацювання алгоритмів системи автоматичного управління обладнанням (вих. №757/16-03 від 31.05.2019, вих. №781/11-03 від 05.06.2019, вих. 32013ВН-19-35 від 29.07.2019, вих. 32013ВН-19-54 від 27.08.2019, вих. №2013ВН-19-66 від 03.09.2019, вих. №2013ВН-19-129 від 06.11.2019, вих. №2013ВИХ-19-198 від 06.12.2019, вих. №2013ВИХ-19-154 від 19.12.2019, вих. №1302ВИХ-19-127 від 18.12.2019, вих. №7302ВИХ-19-128 від 19.12.2019).

Про вказані недоліки відповідач також зазначив у відзиві на позовну заяву.

Однак, суд зауважує, що виконання підрядником пусконалагоджувальних робіт не входить до предмета Договору № від 04.07.2018, з огляду на що суд вважає необґрунтованими твердження відповідача про не підписання ним Акту приймання-передачі саме у зв`язку з вказаними зауваженнями.

В матеріалах справи відсутні листи відповідача про недоліки саме робіт та обладнання, зазначених позивачем у Акті №29 приймання виконаних будівельних робіт, зокрема, листи, в яких би відповідач визначив строк на усунення недоліків цих робіт та обладнання.

Тобто, відповідач не навів обгрунтованих мотивів для не підписання ним Акту №29 приймання виконаних будівельних робіт.

Отже, суд дійшов висновку, що роботи були виконані та обладнання було поставлене і змонтоване, а відтак відповідач повинен був його оплатити у строк, встановлений Договором № від 04.07.2018.

При цьому, судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Спеціалізоване монтажне управління №24» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» 4093716,78 грн (справа №910/1930/20).

Позовні вимоги у справі №910/1930/20 обгрунтовані тим, що Акціонерне товариство «Укртрансгаз» не оплатило товар, поставлений Приватним акціонерним товариством «Спеціалізоване монтажне управління №24» за Договором № від 04.07.2018, зокрема вартість Блок боксу операторної з САК у сумі 4080000,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 у справі № 910/1930/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2020, що набрало законної сили 20.10.2020, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване монтажне управління №24» задоволено частково, стягнуто з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» суму заборгованості у розмірі 4080000,00 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 61200,00 грн.

Тобто, задовольняючи позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване монтажне управління №24» в частині стягнення з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» вартості поставленого обладнання, суд дійшов висновку, що строк його оплати настав.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Таким чином, оскільки Акт №29 підписаний позивачем 25.06.2019, а мотивованої відмови від його підписання відповідачем не надано, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був оплатити позивачу вартість поставленого обладнання (Блок боксу операторної з САК) у строк до 25.07.2019 включно.

Судом встановлено, що відповідач 28.10.2020 сплатив на користь позивача грошові кошти у розмірі 4080000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №24554 від 28.10.2020 (призначення платежу - оплата за видатковою накладною №29 від 27.05.2019 за Договором № від 04.07.2018).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Як вбачається з розрахунку 3% річних, позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 164040,19 грн за період з 28.06.2019 по 29.10.2020.

Втім, з огляду на встановлений судом строк виконання відповідачем свого зобов`язання з оплати обладнання (по 25.07.2019 включно), суд дійшов висновку, що обґрунтованим початком періоду прострочення є 26.07.2019.

Крім того, як вбачається з платіжного доручення №24554 від 28.10.2020, платіж відповідача на суму 4080000,00 грн був проведений банком 28.10.2020.

Доказів того, що вказані суми грошових коштів надійшли на рахунок позивача в будь-яку іншу дату, відмінну від 28.10.2020, позивачем суду не надано.

За таких обставин, беручи до уваги, що день виконання зобов`язання не входить до періоду нарахування 3% річних, суд дійшов висновку, що обґрунтованим періодом нарахування 3% річних є період з 26.07.2019 по 27.10.2020.

За розрахунком суду, з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на користь Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване монтажне управління №24» підлягають стягненню 3% річних у розмірі 153981,75 грн, у зв`язку з чим позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване монтажне управління №24» в частині стягнення з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» 3% річних у розмірі 164040,19 грн підлягають частковому задоволенню у розмірі 153981,75 грн.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати у розмірі 94248,00 грн за період з липня 2019 року по вересень 2020 року.

У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням унаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

Кредитору, у свою чергу, згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України належить право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу.

Цивільним кодексом України, як основним актом цивільного законодавства, не передбачено механізму здійснення розрахунку інфляційних втрат кредитора у зв`язку із простроченням боржника у виконанні грошового зобов`язання.

Водночас, частиною першою статті 8 Цивільного кодексу України визначено, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Частиною п`ятою статті 4 Цивільного кодексу України передбачено, що інші органи державної влади України у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини.

Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено індексацію грошових доходів населення як встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону). Статтею 2 цього Закону передбачено як об`єкти індексації грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, що не мають разового характеру, перелік яких визначено у частині першій цієї статті; водночас, частиною другою статті 2 цього Закону законодавець передбачив право Кабінету Міністрів України встановлювати інші об`єкти індексації, поряд з тими, що зазначені у частині першій цієї статті.

З метою реалізації Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» Кабінет Міністрів України постановою №1078 від 17.07.2003 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (пункти 1-1, 4 Порядку).

Отже, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007.

Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 Цивільного кодексу України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови КМУ №1078).

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено право особи отримати компенсацію інфляційних збитків за весь період прострочення. Якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - «дефляція», то це не змінює його правової природи і не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ №1078 від 17.07.2003.

Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 роз`яснено, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, суд дійшов висновку щодо його обґрунтованості, у зв`язку з чим позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване монтажне управління №24» в частині стягнення з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» інфляційних втрат у розмірі 94248,00 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський Узвіз, буд. 9/1; ідентифікаційний код: 30019801) на користь Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване монтажне управління №24» (03118, м. Київ, проспект Лобановського, буд. 96; ідентифікаційний код: 04715664) 3% річних у розмірі 153981 (сто п`ятдесят три тисячі дев`ятсот вісімдесят одна) грн 75 коп., інфляційні втрати у розмірі 94248 (дев`яносто чотири тисячі двісті сорок вісім) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 3723 (три тисячі сімсот двадцять три) грн 44 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч.1 ст.256 та п.п.17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст складено та підписано 24.03.2021

Суддя О.М. Спичак