ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 рокуСправа № 912/10/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.

при секретарі судового засідання Пастуховій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №912/10/20 від 15.01.2020

за позовом Заступника прокурора Кіровоградської області, код ЄДР 02910025, вул. Верхня Пермська, 4, м. Кропивницький, 25006, в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах,

позивача: Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), код ЄДР 43877118, вул. Героїв АТО, 92, м. Кривий Ріг, 50103, адреса для листування: вул. Віктора Чміленка, 84/37, м. Кропивницький, 25022

до відповідача: Комунального підприємства "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі" (далі - КП "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі"), керуючий санацією - керівник КП "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі" Шевченко Р.О., код ЄДР 37738410, вул. Толстого, 27, м. Новомиргород, Кіровоградська область, 26000,

про стягнення збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів в сумі 116 486,55 грн

ПРЕДСТАВНИКИ:

від прокурора - Радкевич С.В., посвідчення №058775 від 17.12.2020;

від позивача - участі не брав;

від відповідача - участі не брав.

У засіданні суду оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Заступника прокурора Кіровоградської області в інтересах держави в особі позивача до відповідача з вимогами прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Стягнути з відповідача на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області збитки, завдані порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, внаслідок використання водних ресурсів без дозволу на спеціальне водокористування, в сумі 116 486,55 грн.

В обґрунтування позовних вимог заступник прокурора зазначив, що відповідач, не маючи дозволу на спеціальне водокористування, самостійно за допомогою технічних пристроїв здійснив забір води з трьох артезіанських свердловин (№№ 1, 6, 182), чим порушив ст. 44, 48, 49 Водного кодексу України та наніс державі збитки в сумі 116 486,55 грн.

Підставою для звернення Заступника прокурора Кіровоградської області до суду в інтересах держави з даним позовом, зазначено, що Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області, як органом уповноваженим на здійснення відповідних функцій держави у спірних правовідносинах, не вжито належних заходів щодо усунення зазначених порушень в межах своїх повноважень, в тому числі шляхом звернення до суду.

За таких обставин, оскільки дані правовідносини, становлять суспільний інтерес, тому ненадходження збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону природного середовища, до державного та місцевого бюджетів (в разі встановлення факту порушення інтересів держави у сфері довкілля), перешкоджає державі у здійсненні нею зобов`язань щодо відновлення природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки держави, що не відповідає суспільному інтересу, прокурором вбачаються підстави для представництва інтересів держави та звернення до суду із вказаним позовом.

Ухвалою від 29.10.2015 господарський суд порушив провадження у справі №912/3771/15 про банкрутство і відкрив процедуру санації КП "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі". Ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - КП "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі". Ввів процедуру розпорядження майном боржника КП "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі" на строк 115 календарних днів. Призначив розпорядником майна боржника КП "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі" арбітражного керуючого Заяц А.І.

Справа №912/3771/15 перебуває у провадженні господарського суду у складі судді Коваленко Н.М.

За ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України - судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України - господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Відповідно до правової позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 по справі №922/4379/16 судом у справі про банкрутство є суддя (колегія суддів), яка прийняла до провадження та розглядає справу про банкрутство, а не суд, як адміністративно-територіальна одиниця в системі судоустрою України.

Отже, господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство КП "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі" №912/3771/15 є суддя Господарського суду Кіровоградської області Коваленко Н.М.

21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства, п. 2 Прикінцевих та перехідних положень якого передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу, визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Водночас, відповідно до п. 4. Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Отже, до спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції після набрання чинності з 19.01.2013 змін, внесених Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у зазначеній редакції) суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Ухвалою від 15.01.2020 господарський суд позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 30.01.2020 об 11:30. Встановив учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

22.01.2020 до господарського суду надійшов відзив на позовну заяву №31 від 24.01.2020 КП "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі", за яким відповідач просить відмовити в задоволенні позову, виходячи з обставин викладених у відзиві.

Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області 29.01.2020 подано до суду лист №04-4/318 від 29.01.2020, за яким розглянувши позовну заяву заступника прокурора Кіровоградської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області (далі - Інспекція) до комунального підприємства "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі" про стягнення збитків в сумі 116 486,55 грн повідомлено, що Інспекція підтримує позов прокурора у повному обсязі. Разом з тим, до такого листа не додано жодного доказу на підтвердження повноважень особи, що його підписала.

30.01.2020 Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області подано до суду відповідь на відзив №04-4/323 від 30.01.2020. Доказом направлення вказаної відповіді на відзив позивачем до суду надано "роздруківку з електронної пошти" позивача про направлення на електронні адреси учасників справи даної відповіді на відзив.

Ухвалою від 30.01.2020 суд зупинив провадження у справі №912/10/20 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18.

03.02.2020 до суду від Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області повторно надійшла відповідь на відзив №04-4/323 від 30.01.2020, у якій зазначено, що відзив не спростовує правомірність позовних вимог. До відповіді додано докази на підтвердження повноважень особи, що підписала таку відповідь та докази направлення копії відповіді на відзив іншим учасникам справи.

03.02.2020 до суду Прокуратурою Кіровоградської області надано лист №05/2-1156-20 від 31.01.2020 із вимогою приєднати до матеріалів господарської справи №912/10/20 докази, які підтверджують дату отримання Прокуратурою Кіровоградської області відзиву комунального підприємства "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі" на позовну заяву.

03.02.2020 до суду Прокуратурою Кіровоградської області надано відповідь на відзив (в порядку ст. 184 ГПК України) №05/2-1156-20 від 31.01.2020, у якій викладено підстави за яких прокуратура не погоджується з твердженнями відповідача.

19.01.2021 до суду надійшло клопотання №05/2-1156-20 від 18.01.2021 заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури, у якому повідомляється, що Велика Палата Верховного Суду 26.05.2020 розглянула справу №912/2385/18, про що судом винесено постанову. Тож наразі існують підстави для поновлення судом провадження у справі. Також повідомляється, що Наказом Генерального прокурора №410 від 03.09.2020 перейменовано без зміни ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридичну особу "Прокуратура Кіровоградської області" у "Кіровоградська обласна прокуратура".

Ухвалою від 28.01.2021 господарський суд поновив провадження у справі, підготовче засідання призначив на 09.02.2021 - 14:30. Учасникам справи запропонував подати пояснення з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, надавши строк такого подання - до початку підготовчого засідання.

Учасники справи не скористалися своїм правом на подання таких пояснень у строк, визначений судом.

03.02.2021 до суду надійшла заява №6-640-10-3 від 03.02.2021 Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) із вимогою - замінити позивача - Державну екологічну інспекцію у Кіровоградській області на правонаступника - Державну екологічну інспекцію Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) (юридична адреса: вул. Героїв АТО, 92, м. Кривий Ріг, 50103; адреса для листування: вул. Віктора Чміленка, 84/37, м. Кропивницький, 25022, код в ).

Ухвалою від 09.02.2021 господарський суд:

- заяву №6-640-10-3 від 03.02.2021 Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) задовольнив;

- замінив Державну екологічну інспекцію у Кіровоградській області (код ЄДР 38037110 вул. Віктора Чміленка, 84/37, м. Кропивницький, 25006) на правонаступника - Державну екологічну інспекцію Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) (юридична адреса: вул. Героїв АТО, 92, м. Кривий Ріг, 50103; адреса для листування: вул. Віктора Чміленка, 84/37, м. Кропивницький, 25022, код в );

- залучив Державну екологічну інспекцію Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) (юридична адреса: вул. Героїв АТО, 92, м. Кривий Ріг, 50103; адреса для листування: вул. Віктора Чміленка, 84/37, м. Кропивницький, 25022, код в ), як правонаступника Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області (код ЄДР 38037110 вул. Віктора Чміленка, 84/37, м. Кропивницький, 25006) до участі у справі;

- закрив підготовче провадження та призначив справу №912/10/20 до судового розгляду по суті на 04.03.2021 - 12:00.

12.02.2021 до суду надійшов супровідний лист №34 від 08.02.2021 разом із клопотанням №33 від 08.02.2021 КП "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі", у якому відповідач зазначає: "В зв`язку зі складними погодними умовами та з поширенням коронавірусної хвороби на підприємстві ми не мали достатньо часу на виконання ухвали Господарського суду Кіровоградської обласні від 28 січня 2021 року, яку було отримано нами 04 лютого 2021 року. Виходячи з вищевикладеного, просимо справу №912/10/20, яка призначена до розгляду на 9 лютого 2021 року об 14:30 год. з метою надання достатньо часу для пояснення у справі з урахуванням постанови Великої Палати Верховного від 26.05.2020 року у справі №912/2385/18, перенести на іншу дату."

Господарський суд залишає таке клопотання без розгляду, оскільки воно надійшло до суду після підготовчого засідання 09.02.2021.

Водночас суд враховує, що відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення КП "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі" та керівник відповідача Шевченко Р.О. отримали копії ухвали від 28.01.2021 31.01.2021, а не 04.02.2021, як зазначає у своєму клопотанні відповідач.

26.02.2021 до суду надійшла заява №6-1587-10 від 26.02.2021 Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), у якій зазначено про відкриття з 01.01.2021 нових рахунків з обліку надходжень до державного та місцевого бюджетів на балансі Державної казначейської служби України, з вимогою - стягнути з Комунального підприємства "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі" на користь держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) завдані збитки в розмірі 116 486,55 грн на рахунок (IBAN) UA0011543, отримувач ГУК у Кіровоградській області./тг м.Новомиргорода, код отримувача (ЄДРПОУ) 37918230, код класифікації доходів бюджету 24062100, код банку (МФО) 899998, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.).

01.03.2021 до суду надійшов супровідний лист №59 від 26.02.2021 з поясненням №58 від 26.02.2021 КП "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі".

Ухвалою від 04.03.2021 господарський суд залишив без розгляду пояснення №58 від 26.02.2021 КП "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі" у зв`язку з пропуском строку їх подання; оголосив перерву у судовому засіданні до 23.03.2021 - 12:20 год.

Копії вказаної ухвали направлені на адреси сторін, які отримані ними, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та отримана наручно прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури, що підтверджується відповідною розпискою.

Присутній у судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Дослідивши всі матеріали справи та заслухавши прокурора, господарський суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин сторін.

Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області, відповідно до Плану заходів державного нагляду (контролю) Державної екологічної інспекції України на 2019 рік, затвердженого наказом №262 від 30.11.2018 та наказу Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області №871 від 03.09.2019, з дотриманням правил ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та ст. 5 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" повідомлено відповідача, а у подальшому в період з 04.09.2019 по 05.09.2019, на підставі направлення №558/19 від 03.09.2019, в присутності посадових осіб суб`єкта господарювання, проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання - Комунальним підприємством "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі" вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища.

У ході проведеного заходу встановлено, що попередній дозвіл на спеціальне водокористування від 08.06.2012 дійсний до 29.05.2017, новий дозвіл від 01.11.2017 №29/КР/49д-17 зі строком дії до 01.11.2020, тому в період з 30.05.2017 по 31.10.2017 КП "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі" здійснювалось самовільне водокористування з трьох артезіанських свердловин (№ №1, 6, 182) за допомогою технічних пристроїв з порушенням правил встановлених ст. 44, 48, 49 Водного кодексу України.

Зокрема, відповідно до інформації КП "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі", відображеної в довідці №326 від 04.09.2019 останнього, в період з 30.05.2017 по 31.10.2017 підприємством забрано підземної води з трьох свердловин (№ №1, 6, 182) технічними пристроями (насосами) в кількості 72 186 куб.м тимчасово та вимушено без дозволу на спеціальне водокористування в зв`язку з оформленням та процедурою надання документів для його отримання. (а.с. 34)

За результатами проведеного заходу складений акт №19-171, який без зауважень підписаний директором КП "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі" Шевченко Р.О. та ним же отримано примірник цього акта. (а.с. 22-25)

На підставі зазначеного акта та довідки КП "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі" №326 від 04.09.2019 про кількість (72 186 куб.м) забраної та поданої технічними пристроями води для забезпечення водопостачання міста Новомиргород за період з 30.05.2017 по 31.10.2017 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Кіровоградської області 06.09.2019, відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №389 від 20.07.2009 (зі змінами та доповненнями), проведено розрахунок розміру відшкодування збитків, заподіяних КП "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі" внаслідок самовільного використання підземних вод в сумі 116 486,55 грн. (а.с. 36)

06.09.2019 Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області пред`явлено претензію №08-8/210 КП "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі" з вимогою відшкодувати збитки, заподіяні навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного використання підземних вод в сумі 116 486,55 грн у добровільному порядку. (а.с. 35)

Згідно відповіді №394 від 10.10.2019 на вказану претензію відповідачем повідомлено Державну екологічну інспекцію у Кіровоградській області про відхилення даної претензії в зв`язку з фінансовою кризою на підприємстві, яке знаходиться в стадії санації згідно Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". (а.с. 37)

Прокурор вказує на те, що з урахуванням вимог статей 38 та 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також тієї обставини, що триваюче правопорушення самостійно припинено виконанням регламентованих обов`язків (отримання дозволу на спецводокористування) посадові особи КП "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі" до адміністративної відповідальності не притягувалися, припис з цього питання не вносився.

Станом на момент звернення прокурора із позовною заявою відповідачем збитки не відшкодовано.

Так, предметом спору у даній справі є вимога прокурора про стягнення з відповідача 116 486,55 грн збитків, завданих державі порушенням природоохоронного законодавства.

Насамперед господарський суд вважає за необхідне перевірити підтвердження підстав для представництва прокурором інтересів держави.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або Держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді держави у разі порушення або загрози порушення інтересів Держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

За приписами ст. 53 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. В позовній заяві прокурор самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Рішенням Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 встановлено, що прокурор або його заступник самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза Інтересам держави. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Інтереси Держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів Держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до ст. 13, 16 Конституції України водні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межа визначених Конституцією України, а забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави.

За Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» (ст. 5) державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Водним кодексом України передбачено, що усі води (водні об`єкти) на території України є національним надбанням Українського народу, однією з природних основ його економічного розвитку і соціального добробуту.

Водні ресурси забезпечують існування людей, тваринного і рослинного світу і є обмеженими та уразливими природними об`єктами.

В умовах нарощування антропогенних навантажень на природне середовище, розвитку суспільного виробництва і зростання матеріальних потреб існує необхідність розробки і додержання особливих правил користування водними ресурсами, раціонального їх використання та екологічно спрямованого захисту.

Усі води (водні об`єкти) на території України становлять її водний фонд (ст. 3 Водного кодексу України), до якого належать: ... 2) підземні води та джерела. Крім того, підземні води, які є джерелом централізованого водопостачання віднесені до водних об`єктів загальнодержавного значення. (ст. 5 Водного кодексу України)

Згідно із вимогами ст. 66, 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно дотримуватись Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, відшкодовувати завдані ним збитки.

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Крім іншого, ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Статтею 47 цього Закону визначено, що для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є, зокрема, 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Крім того, згідно п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать, зокрема, 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків.

Кошти місцевих, Автономної Республіки Крим і Державного фондів охорони навколишнього природного середовища можуть використовуватися тільки для фінансового забезпечення здійснення природоохоронних заходів, включаючи заходи для зниження забруднення навколишнього природного середовища та дотримання екологічних нормативів і нормативів екологічної безпеки, для зниження впливу забруднення навколишнього природного середовища на здоров`я населення.

Ненадходження цих коштів до державного та місцевого бюджетів, перешкоджає державі у здійсненні нею зобов`язань щодо відновлення природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки держави.

Контроль за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів полягає в забезпеченні додержання усіма юридичними та фізичними особами вимог водного законодавства. (ст. 18 Водного кодексу України)

Статтею 19 Водного кодексу України встановлено, що державний контроль за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів здійснюється Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, іншими державними органами відповідно до законодавства України.

Пунктом «а» ч. 1 ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено компетенцію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища, до якої належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів.

Державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів (ст. 35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»),

Відповідно до п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року № 275 (далі - Положення), Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно з Положенням (п.7) Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань (пп.2 п.4 Положення):

здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України вимог законодавства, у тому числі про охорону, раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, зокрема (п. «в» пп.2 п.4 Положення);

пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами (пп.8 п.4 Положення).

Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області утворена як юридична особа публічного права територіальний орган Держекоінспекції, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2011 № 995 «Про утворення територіальних органів Державної екологічної інспекції».

Кабінет Міністрів України, постановою №750 від 14.08.2019 ліквідовано Державну екологічну інспекцію, а також ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні та міжрегіональні територіальні органи Державної екологічної інспекції з одночасним утворенням Державної природоохоронної служби України як центрального органу виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику з проведення державного моніторингу навколишнього природного середовища та державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів та її територіальних органів.

Установлено, що Державна екологічна інспекція, її територіальні органи та міжрегіональні територіальні органи, які ліквідуються згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови, продовжують виконувати свої повноваження до завершення здійснення заходів з утворення Державної природоохоронної служби та її міжрегіональних територіальних органів.

Постановою Кабінету Міністрів України №873 від 12.10.2019 визнано такою, що втратила чинність, постанову Кабінету Міністрів України №750 від 14.08.2019 «Деякі питання Державної природоохоронної служби України».

Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області, як територіальний орган Держекоінспекції, на час подання позову, уповноважена, відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що затверджена, наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 11.08.2017 № 312, зі змінами, внесеними наказом Державної екологічної інспекції України від 22.11.2018 № 249, здійснювати державний нагляд (контроль) за додержанням вимог природоохоронного законодавства, розраховувати розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, вживати заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

За таких обставин, Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області, на час подання позову до суду, - орган, уповноважений державою здійснювати повноваження щодо захисту порушених інтересів держави у зазначеній сфері правовідносин.

09.09.2020 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №802 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів та ліквідацію територіальних органів Державної екологічної інспекції» у якій вказано ліквідувати Державну екологічну інспекцію у Кіровоградській області (далі - ДЕІ у Кіровоградській області), Державну екологічну інспекцію у Дніпропетровській області (далі - ДЕІ у Дніпропетровській області) та створити Державну екологічну інспекцію Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) (далі - ДЕІ Придніпровського округу).

Відповідно до підпункту 1.1.3 пункту 1 наказу Державної екологічної інспекції України (далі - ДЕІ України) від 22.12.2020 №501 справи ДЕІ у Кіровоградській області передано до ДЕІ Придніпровського округу.

Пунктом 3 наказу ДЕІ України від 22.12.2020 №503 повноваження ДЕІ у Кіровоградській області та ДЕІ у Дніпропетровській області по здійсненню державного нагляду (контролю) у природоохоронній сфері на території Дніпропетровської та Кіровоградської областей припинено.

Відповідно до пункту 4 наказу ДЕІ України від 22.12.2020 №503 з 23-го грудня 2020 року розпочала здійснювати відповідні повноваження ДЕІ Придніпровського округу.

У зв`язку з тим, що до ДЕІ Придніпровського округу повністю перейшли функції ДЕІ у Кіровоградській області та ДЕІ у Дніпропетровській області по здійсненню державного нагляду (контролю) у природоохоронній сфері на території Дніпропетровської та Кіровоградської областей, то ДЕІ Придніпровського округу є правонаступником ДЕІ у Кіровоградській області та ДЕІ у Дніпропетровській області.

Отже, Державна екологічна інспекція Придніпровського округу, яка залучена до участі у справі як правонаступник Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області ухвалою від 09.02.2021, - орган, уповноважений державою здійснювати повноваження щодо захисту порушених інтересів держави у зазначеній сфері правовідносин на час вирішення спору по суті.

Велика Палата Верховного Суду у справі №912/2385/18 вирішуючи виключну правову проблему щодо таких питань: 1) чи повинен прокурор доводити бездіяльність компетентного органу або ж достатньо простого посилання на таку бездіяльність у позові при обґрунтуванні підстав для представництва; 2) якими доказами прокурор має доводити бездіяльність компетентного органу; 3) чи зобов`язаний прокурор перед зверненням до суду з`ясовувати причини бездіяльності такого органу або ж достатньо доведення самого факту бездіяльності без зазначення і доведення суду її причин (з відступленням та уточненням), зробила наступні правові висновки:

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Так, статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень.

Як випливає з матеріалів справи, виконуючи вимогу вищевказаної норми закону, прокуратурою на адресу Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області направлено лист №05/1-916вих-19 від 17.12.2019, у якому повідомляє що прокуратурою Кіровоградської області за результатами опрацювання листа інспекції про здійснення представництва інтересів держави в суді підготовлено позовну заяву в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області до Комунального підприємства "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі" про стягнення збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів. (а.с. 64)

Також суд враховує, що Державна екологічна інспекція у Кіровоградській олбасті направляла на адресу відповідача претензію №02-8/2110 від 06.09.2019 (а.с. 35-36), на яку КП "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі" відповіло про відхилення претензії. (а.с. 37)

Підставою звернення прокурора із даним позовом стало звернення Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області листом №04-6/2723 від 18.11.2019 про звернення прокуратури Кіровоградської області в інтересах Інспекції до суду із даним позовом у зв`язку із відсутністю у останньої коштів для сплати судового збору. (а.с. 16) На підтвердження відсутності коштів для сплати судового збору позивач надав довідку №11 від 11.11.2019 про те, що залишок коштів на рахунку Інспекції станом на 11.11.2019 за КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" для сплати судового збору складає 548,94 грн. (а.с. 38)

Тобто, при поданні позовної заяви прокурор обґрунтував належними доказами нездійснення захисту інтересів держави Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області, яка не вжила заходів до стягнення збитків на користь держави у зв`язку із відсутністю коштів для сплати судового збору за подання такого позову до суду (тобто навів підставу для представництва інтересів держави); зазначив, що нестягнення цих коштів в судовому порядку за його позовом в інтересах держави спричинить ненадходження коштів у вигляді завданих державі збитків до державного бюджету, чим обґрунтував порушення інтересів держави (тобто навів підстави для звернення з позовом).

Таким чином, суд вважає, що оскільки компетентний орган знав і навіть повідомив прокуратуру про можливе порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк, означене свідчить про бездіяльність такого органу і право прокурора на звернення до суду в інтересах держави.

Під час розгляду справи, господарський суд враховує такі положення законодавства.

Згідно із приписами ст. 66, 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, відшкодовувати завдані ним збитки.

Частиною 1 ст. 149, ст. 151 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів. Суб`єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Так, в ст. 46 Водного кодексу України визначено, що водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне.

Вимогами ст. 44 Водного кодексу України передбачено, що водокористувачі зобов`язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу (п. 9 ч. 1).

У відповідності до положень ст. 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування (ст. 49 Водного кодексу України).

Відповідно до положень ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність, у тому числі за самовільне спеціальне використання природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (ч. 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").

Статтею 111 Водного кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов`язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди передбачено у ст. 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Предметом вказаного спору є стягнення з КП "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі" збитків у розмірі 116 486,55 грн, які завдані державі внаслідок здійснення підприємством забору підземної води з трьох свердловин (№ №1, 6, 182) технічними пристроями (насосами) в кількості 72 186 куб.м без дозволу на спеціальне водокористування за період з 30.05.2017 по 31.10.2017.

Факт здійснення самовільного забору води без спеціального дозволу у вказаний період відповідачем не заперечується, про що свідчить довідка КП "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі" №326 від 04.09.2019, а також відзив останнього на позовну заяву, в якому зазначено, що підприємство працювало без дозволу на спеціальне водокористування тимчасово, а саме 5 місяців.

Тому, відповідач притягується до відповідальності саме за здійснення забору підземних вод за відсутності дозволу на спеціальне водокористування за період з 30.05.2017 по 31.10.2017.

Твердження відповідача про відсутність його вини у несвоєчасному одержанні дозволу на спеціальне водокористування, оскільки інші організації затримували його надання спростовується таким.

Постановою Кабінету Міністрів України №321 від 13.03.2002 затверджено Порядок погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування (далі - Порядок).

Пунктом 4 цього Порядку (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що дозволи на спеціальне водокористування водних об`єктів загальнодержавного значення видаються уповноваженим органом в місячний термін з дня подання в установленому порядку клопотання.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №321 від 13.03.2002 «Про затвердження Порядку погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування» із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України №1203 від 19.07.2012 та №1091 від 13.12.2017, до 3 червня 2017 року (включно) у разі використання води водних об`єктів загальнодержавного значення, дозволи видавалися обласними держадміністраціями та після вказаної дати дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами Держводагентства.

В матеріалах справи міститься копія заяви КП "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі" до Сектору у Кіровоградській області Державного агентства водних ресурсів України за вх. №993/г від 11.10.2017. (а.с. 42) Дозвіл на спеціальне водокористування виданий відповідачу за цією заявою 01.11.2017, тобто в місячний строк, як передбачено законодавством. (а.с. 46)

Необхідність здійснення розрахунків спеціалізованими організаціями для подання заяви на отримання дозволу не звільняє відповідача від відповідальності передбачити строк для такої підготовки до закінчення дії попереднього дозволу задля запобігання здійснення підприємством господарської діяльності, пов`язаної з забором води для питного водопостачання без спеціального дозволу.

Суд прийшов до висновку, що нарахування збитків у розмірі 116 486,55 грн проведено правомірно у відповідності до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №389 від 20.07.2009 (зі змінами та доповненнями), виходячи із обсягу використаної води (72 186 куб.м) за період з 30.05.2017 по 31.10.2017.

Дана Методика встановлює єдині вимоги до визначення збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів фізичними особами, фізичними особами - підприємцями та юридичними особами. Методика застосовується державними інспекторами України з охорони навколишнього природного середовища та державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій при розрахунку розмірів збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, які виявлені за результатами державного контролю за додержанням вимог фізичними особами, фізичними особами - підприємцями та юридичними особами природоохоронного законодавства (пункти 1.3, 1.4).

Відповідно до п. 9.1 Методики розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів, здійснюється за встановленою формулою з врахуванням об`єму самовільно використаної води.

Згідно з п. 9.2 вказаної Методики фактичний об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки фізичної особи - підприємця або юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності).

Відповідач не заперечив проти обсягу забраної ним у спірний період підземних вод, виходячи з якого і проводився розрахунок заявлених до стягнення у цій справі збитків.

Відповідач мав заперечення щодо періоду нарахування збитків, а саме з 30.05.2017 по 31.10.2018. Однак твердження відповідача стосовно наведеного періоду є помилковими, адже розрахунок проведений за період з 30.05.2017 по 31.10.2017, про що свідчить сам розрахунок (а.с. 36).

Твердження відповідача щодо необхідності звернення виключно з заявою про поточні грошові вимоги лише після визнання боржника банкрутом є помилковим, оскільки це право позивача обирати на власний розсуд звертатися до суду з позовом чи із заявою про поточні кредиторські вимоги.

Інші заперечення відповідача спростовуються вищевикладеним.

Крім того, господарський суд враховує положення ст. 23 Кодексу України про надра, згідно яких землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Таким чином, видобувати підземні води без спеціальних дозволів в обсязі, що не перевищує 300 кубічних метрів на добу, мають право суб`єкти господарювання, які є землевласниками або землекористувачами, лише для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання. У свою чергу, видобуток підземних вод для здійснення господарської діяльності вимагає отримання спеціального дозволу уповноваженого державою органу.

Судом встановлено, що відповідач не є суб`єктом, діяльність якого підпадає під дію положень ст. 23 Кодексу України про надра, оскільки в його власності чи користуванні не перебувають земельні ділянки, на яких розташовані свердловини.

Так, відповідно до Акту складеного за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів №19-171 КП "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі" здійснюється водопостачання з свердловин №№ 1, 2, 6, 7, 92, 99, 182, б/н, які розташовані на території Новомиргородської міської ради.

Також суд враховує, що в матеріалах справи №912/3771/15 про банкрутство КП "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі" міститься лист №1208/01-10 від 10.08.2015 Відділу Держземагентства у Новомиргородському районі Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області, копія якого долучена до матеріалів справи №912/10/20. У вказаному листі повідомляється, що відповідно до державної статистичної звітності по формі 6-зем за КП "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі" на території Новомиргородського району Кіровоградської області відсутні в наявності будь-які земельні ділянки.

Вказане підтверджується і Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта КП "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі" (код ЄДР 37738410), що отримана на вимогу суду.

Таким чином, на підставі наявних в матеріалах справи доказах встановлено факт здійснення відповідачем в порушення вимог статей 48, 49 Водного кодексу України самовільного водокористування (спеціального водокористування без наявності дозволу на нього) в період з 30.05.2017 по 31.10.2017.

Отже, позовні вимоги про стягнення із КП "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі" збитків в розмірі 116 486,55 грн підлягають повному задоволенню.

Судовий збір відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76-77, 129, 233, 236-241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі" (26000, Кіровоградська область, м. Новомиргород, вул. Толстого, 27, код ЄДР 37738410) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) завдані збитки в розмірі 116 486,55 грн на рахунок (IBAN) UA0011543, отримувач ГУК у Кіровоградській області./тг м.Новомиргорода, код отримувача (ЄДРПОУ) 37918230, код класифікації доходів бюджету 24062100, код банку (МФО) 899998, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Комунального підприємства "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі" (26000, Кіровоградська область, м. Новомиргород, вул. Толстого, 27, код ЄДР 37738410) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (25006, м. Кропивницький, вул. Верхня Пермська, 4, код ЄДР 02910025, розрахунковий рахунок 4600, банк - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, код класифікації видатків бюджету 2800) судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Примірники рішення направити Заступнику прокурора Кіровоградської області, позивачу (адреса для листування: вул. Віктора Чміленка, 84/37, м. Кропивницький, 25022 та на електронну адресу: ), відповідачу, розпоряднику майна - арбітражному керуючому Заяц А.І. (адреса: АДРЕСА_1 ), керуючому санацією - керівнику боржника Шевченку Р.О. (26000, Кіровоградська область, м. Новомиргород, вул. Толстого, 27).

Повне рішення складено 24.03.2021.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.