ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про розгляд заяви про відвід судді

22.03.2021м. ДніпроСправа № 904/6015/20

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (49100, Дніпропетровська область, м. Дніпро, узвіз Кодацький, буд. 2, ідентифікаційний код 33248430) та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" (69068, Запорізька область, м. Запоріжжя, проспект Моторбудівників, буд. 34, ідентифікаційний код 13622789)

до відповідача-1 Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код 14360570)

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" (49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 32, ідентифікаційний код 38529727)

про визнання незаконним протокол №14 від 16.10.2020 та зобов`язання вчинити певні дії

Суддя Бєлік В.Г.

Без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" звернулись до суду з позовом №05/11-2 від 05.11.2020, з урахуванням уточненої позовної заяви, до Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" про:

1) визнання незаконним Протокол №14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" від 16.10.2020:

2) зобов`язання Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" виконувати належним чином та в інтересах Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" доручену Акціонерному товариству комерційному банку "Приватбанк" частину страхової діяльності Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" за укладеними договорами доручення, в тому числі: за Договором доручення № 1 на виконання страхових агентських послуг від 03.01.2014 (зі змінами та доповненнями), Договором доручення № 2 на виконання страхових агентських послуг від 03.01.2014 (зі змінами та доповненнями), укладеними між Позивачем-1 та Відповідачем-1, Договором доручення № 1 на виконання страхових агентських послуг від 01.11.2002 (зі змінами та доповненнями), Договором доручення № 2 на виконання страхових агентських послуг від 31.03.2003 (зі змінами та доповненнями), Договором доручення № 3 на виконання страхових агентських послуг від 0208.2004 (зі змінами та доповненнями), Договором доручення № 4 на виконання страхових агентських послуг від 01.03.2005 (зі змінами та доповненнями), Договором доручення № 6 на виконання страхових агентських послуг від 11.07.2016 (зі змінами та доповненнями), укладеними між Позивачем-2 та Відповідачем-1;

3) зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" виконувати усі обов`язки перед Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах", Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" та їх клієнтами, передбачені Договором передоручення від 01.09.2016.

Ухвалою суду від 09.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №904/6015/20, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи та підготовче засідання призначено на 03.12.2020 о 15:00год.

Ухвалою суду від 09.11.2020 заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково.

До суду 30.11.2020 надійшла заява Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про скасування заходів забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду Дніпропетровської області про забезпечення позову від 09.11.2020 у справі №904/6015/20. Заява обґрунтоване тим, що Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" надав суду докази того, що копію "витягу з Протоколу №14 засідання комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ "Приватбанк" від 16.10.2020" не може бути допустимим доказом, а отже даний доказ не може бути прийнятий судом. Окрім того, Акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" надаються докази того, що вжиті заходи забезпечення позову порушують права третіх осіб.

До суду 30.11.2020 надійшов відзив відповідача-1яким просить суд:

- витребувати у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах", Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" докази надання згоди на укладання Договору передоручення від 01.06.2016 та докази його виконання (звіти про виконання обов`язків замісником, тощо);

- витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" оригінал Договору передоручення від 01.06.2016 та докази його виконання;

- визнати дії Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах", Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" щодо залучення Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" у якості співвідповідача у справі № 904/6015/20 зловживанням процесуальними правами;

- позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах", Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" до Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" у справі №904/6015/20 залишити без розгляду;

- в разі розгляду позовної заяви Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах", Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" до Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" про визнання протоколу недійсним та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити в її задоволенні повністю.

До суду 02.12.2020 позивачами подані заперечення на клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та визнання дій зловживання правом в яких зазначають, що порядок залучення у справу співвідповідача регламентовано ст. 48 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Відповідні клопотання про залучення у справу співвідповідача позивачами не подавалось, з огляду на це відсутні обставини, що можуть навіть потенційно кваліфікуватись в якості зловживання процесуальними правами.

До суду 03.12.2020 відповідачем-1 подана заява про:

- визнання дії Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах", Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" щодо подачі декількох позовів до Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" у справах №904/5922/20, № 904/5987/20, №904/6015/20 зловживанням процесуальними правами, які вчинені з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями;

- позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах", Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" до Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" у справі №904/6015/20 залишити без розгляду.

Відповідач-1 стверджує, що подання позивачами аналогічних позовних заяв з недоліками, та відкликання її двічі, здійснено вочевидь з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями та є зловживанням процесуальними правами. Таке зловживання процесуальними правами полягає у їх недобросовісному використанні, яке можна кваліфікувати через критерій легітимного прагнення до отримання певних переваг, передбачених процесуальним законом.

Також 03.12.2020 відповідач-1 звернувся до суду із заявою про передачу справи №904/6015/20 за територіальною підсудністю до Господарського суду м. Києва. Відповідач-1 зазначає, що обґрунтовуючи об`єднання позовних вимог, позивачі посилаються на ст. 173 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). При цьому дві ключові вимоги позову - про визнання незаконним Протоколу №14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" від 16.10.2020 та щодо зобов`язання належного виконання АТ КБ "Приватбанк" укладених з позивачами агентських договорів, - заявлені безпосередньо до АТ КБ "Приватбанк". Третя ж вимога позову, заявлена до ТОВ "Естейт Селлінг", щодо належного виконання договору передоручення від 01.09.2016, є похідною, а тому позивачами помилково застосовано положення ч. 2 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України при подачі даного позову до Господарського суду Дніпропетровської області.

Підготовче засідання 03.12.2020 відкладено на 16.12.2020, судом клопотання відповідача-1 про витребування доказів задоволено.

Відповідачем-2 до суду 07.12.2020 подані пояснення по справі №904/6015/20 якими повідомляє суд про те, що Витяг з Протоколу №14 засідання комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ "Приватбанк" від 16.10.2020 був отриманий ТОВ "Естейт Селлінг" електронною поштою: документ було долучено до електронного повідомлення, що було надіслано на електронну пошту ТОВ "Естейт Селлінг" з електронної пошти, що закінчувалась на: "... @privatbank.ua". ТОВ "Естейт Селлінг" і раніше обмінювався листуванням з співробітниками АТ КБ "Приватбанк" за допомогою електронної пошти, це постійна ділова практика співробітництва з АТ КБ "Приватбанк".

До суду 16.12.2020 відповідачем-1 подано клопотання яким просить суд в разі неподання витребуваних доказів позовну заяву залишити без розгляду та скасувати заходи забезпечення позову. В разі подання витребуваних доказів в копіях - повторно витребувати їх оригінали. Також відповідач-1 просить суд в разі надання витребуваних документів в оригіналах - призначити в справі технічну експертизу реквізитів таких документів, проведення якої доручити Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз, на вирішення якої поставити наступні питання:

1) Чи відповідає давність підписів осіб в наданих документах даті, вказаній у цих документах? Якщо ні, то в який період були виконанні такі підписи у таких документах?

2) Чи нанесений відтиск печатки (штампа) у той час, яким датовані документи?

До суду 16.12.2020 позивачами подані заперечення на клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із маніпуляцією автоматизованим розподілом справ між суддями в яких зазначає, що суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Обрання способу захисту свого права є виключно прерогативою позивача. Залишення позовної заяви позивачів без розгляду буде грубим порушенням національного та міжнародного законодавства, що гарантує право кожного на справедливий та ефективний судовий захист. При цьому подання позовів позивачеві у справах №904/5922/20 та №904/5987/20 з іншими предметами не може вважатись зловживанням права.

Також позивачами подані заперечення на клопотання про передання справи до Господарського суду м. Києва в яких зазначає, що договір передоручення від 01.09.2016 не є правочином укладеним для забезпечення основного зобов`язання з огляду на положення ст. 546 Цивільного кодексу України, відповідач-2 є частковим замісником відповідача-1 у правовідносинах з позивачами за вищевказаними договорами доручення на підставі ст. 10005 Цивільного кодексу України. Таким чином, ТОВ "Естейт Селлінг" є рівноцінним відповідачем у даній справі та позовні вимоги до ТОВ "Естейт Селлінг" не є похідними, порівняно з позовними вимогами до АТ КБ "Приватбанк". Крім того, договорів передоручення від 01.09.2016 був укладений не з метою забезпечення виконання договорів доручень, а з метою передання частини повноважень відповідачем-1 відповідачу-2.

Позивачами до суду 16.12.2020 подана відповідь на відзив в якій зазначають, що вважають ефективним способом захисту визнання недійсним рішення, оформлене протоколом №14 засідання комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ "Приватбанк" від 16.10.2020, що є незаконним та суперечить умовам договорів доручень з ТДВ "СК "Кредо" та договорів доручень ПрАТ СК "Інгосстрах" (в тому числі пп.1.2.1-1.2.4 договорів доручення з ПрАТ СК "Інгосстрах", договорів доручення з ТДВ "СК "Кредо", а також ст.ст. 13, 238, 509, 526, 1000 Цивільного кодексу України, ст. 15 Закону України "Про страхування", тощо.

Також позивачі зазначають, що АТ КБ "Приватбанк" не заперечує про наявність протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ "Приватбанк" від 16.10.2020 та прийняття на даному засіданні будь-яких рішень. Але, одночасно, наголошує на тому, що зазначені докази є недопустимими. Позивачі стверджують, що очевидним є факт, що оригінал повного тексту протоколу № 14 засідання комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ "Приватбанк" від 16.10.2020 наявний у АТ КБ "Приватбанк" і саме АТ КБ "Приватбанк" відомо його зміст, з огляду на що, в даному випадку неподання АТ КБ "Приватбанк" відповідного документа разом з відзивом є приховуванням доказу. З огляду на зазначене, ПрАТ СК "Інгосстрах" було направлено запит до АТ КБ "Приватбанк" щодо надання ПрАТ СК "Інгосстрах" відповідного документа, на даний час відповідь не отримана. Таким чином, позивачі стверджують, що витяг з протоколу №14 засідання комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ "Приватбанк" від 16.10.2020 є належним та допустимим доказом у справі. При цьому з огляду на обставини приховування доказів АТ КБ "Приватбанк" позивачі звернулись до суду з клопотанням про витребування доказів по справі, а саме витребувати у Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" наступні докази:

- протокол № 14 засідання комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ "Приватбанк" від 16.10.2020 у повному обсязі;

- положення про комітет з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ "Приватбанк" у повному обсязі;

- документи АТ КБ "Приватбанк" (положення, правила надання банківських послуг клієнтам, тощо), де зафіксовані умови здійснення платежів клієнтами АТ КБ "Приватбанк" в овердрафт та порядок здійснення "Регулярних платежів", усі документи стосовно акредитації страхових компаній в АТ КБ "Приватбанк", в тому числі актуальне положення про акредитацію страхових компаній в АТ КБ "Приватбанк";

- усі документи стосовно виконання протоколу № 14 засідання Комітету з питань

комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ "Приватбанк" від 16.10.2020.

ПрАТ СК "Інгосстрах" звернулось до суду 16.12.2020 з клопотанням про долучення доказів, а саме копії згоди на здійснення договору передоручення ПрАТ СК "Інгосстрах" та копії згоди на здійснення договору передоручення ТДВ СК "Кредо".

Відповідачем до суду 19.12.2020 подано клопотання про відкладення розгляду справи з огляд не необхідність забезпечення явки повноваженого представника ТОВ "Естейт Селлінг". Також відповідач-2, стосовно виконання вимог ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2020, повідомив, що договір передоручення від 01.09.2016 є у ТОВ "Естейт Селлінг" у наявності та буде наданий представником ТОВ "Естейт Селлінг" для огляду у наступному судовому засіданні.

У підготовчому засіданні 16.12.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 12 січня 2021 року о 16:00 год.

До суду 24.12.2020 відповідачем-1 подана повторна заява про:

- витребування у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" матеріали повернення позовних заяв у справах №904/5922/20, №904/5987/20;

- долучення матеріали повернення позовних заяв у справах №904/5922/20, №904/5987/20 або їх належним чином засвідчені копії до матеріалів справи;

- визнання дії Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" щодо подачі декількох позовів до Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" у справах №904/5922/20, №904/5987/20, №904/6015/20 зловживанням процесуальними правами, які вчинені з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями;

- залишення без розгляду позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" до Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" у справі №904/6015/20.

Також 24.12.2020 відповідачем-1 до суду подані заперечення на відповідь на відзив в яких вказує, що з урахуванням практики Верховного Суду, зважаючи на те, що в даному випадку має місце штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи (або ж завідомо безпідставне залучення ТОВ "Естейт Селлінг" як співвідповідача з тією самою метою), зважаючи на те, що повернення позовної заяви не позбавляє позивачів можливості звернутися з позовною заявою до відповідача-2 з дотриманням територіальної підсудності у відповідності до вимог ч.1 ст.27 ГПК України, залишає на розсуд суду можливість залишити або повернути без розгляду позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах", Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Кредо".

Відповідач-1 вказує, що ТОВ "СК "Кредо" не надає доказів виконання такими ймовірними замісниками, зокрема, ТОВ "Естейт Селлінг" виконання передоручення, зокрема, відповідної інформації або Звітів. Все це свідчить про штучність та безпідставність вимог до ТОВ "Естейт Селлінг". Тобто досі в справі, окрім копії договору передоручення від 01.06.2016 та згод позивачів на його укладання (достовірність яких має встановити експертиза), немає жодного доказу існування цього договору, виконання будь-яких послуг відповідачем-2 для позивачів. Отже, відповідач-1 стверджує, що очевидним є той факт, що копія вказаного договору є штучним приводом для заявлення вимог до ТОВ "Естейт Селлінг", безпідставного залучення його в якості співвідповідача з метою зміни підсудності спору.

Відповідач-1 зазначає, що між АТ КБ "Приватбанк" та ТОВ "Естейт Селлінг" не існує жодних відносин, які б стосувалися позивачів та укладених ними з АТ КБ "Приватбанк" агентських договорів, що підтверджується Висновком службової перевірки за фактом відсутності Договору передоручення укладеного між ПАТ КБ "Приватбанк" та ТОВ "Естейт Селлінг" від 30.11.2020. Отже, надсилання будь-яких документів, які б могли стосуватися відносин АТ КБ "Приватбанк" та позивачів в даній справі, взагалі виключене. Додатково надає довідку про відсутність вихідної кореспонденції електронною поштою АТ КБ "Приватбанк" з 16.10.2020 по 27.11.2020 на адресу ТОВ "Естейт Селлінг". Враховуючи вищевикладене, відповідач-1 стверджує про те, що копія документу з назвою "Витягу з Протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ "Приватбанк" від 16.10.2020" є недопустими доказом, адже відсутні докази його отримання ТОВ "Естейт Селлінг" в законний спосіб, та як наслідок спосіб, в який його отримали позивачі, також не є законним.

Щодо клопотання позивачів про витребування доказів відповідач-1 повідомляє, що на сьогодні рішення про розірвання договорів доручення з ПрАТ "СК" "Інгосстрах" не приймалося, договори доручення діють, Банк виконує передбачені обов`язки щодо прийому звернень клієнтів за страховими випадками. Регулярні платежі клієнтів діють у відповідності до отриманих від клієнтів розпоряджень, перерахування коштів здійснюється в установленому порядку на рахунки отримувачів. Позивачі неналежним чином використавши процесуальне право на подання доказів (подавши недопустимий доказ) намагаються виправити вказані недоліки шляхом направлення запиту до АТ КБ "Приватбанк", а згодом і пред`явлення клопотання про витребування доказів у даній справі.

Щодо доводів позивачів з приводу відсутності у відзиві на позов заперечень стосовно фактичних та юридичних підстав позову, відповідач-1 зазначає, що вони не відповідають дійсності, спростовані як наданою відповіддю АТ КБ "Приватбанк" на запит ПрАТ "СК "Інгосстрах", так і твердженнями самих позивачів про те, що "усі вищезазначені договори є пролонгованими га діючими, крім того АТ КБ "Приватбанк" жодного разу не повідомляв про відмову у виконанні доручень за договорами доручення з ПрАТ "Інгосстрах", а також за договорами доручення з ТОВ "СК "Кредо". Наведена кількість таких діяючих договорів (більше 200 тисяч договорів с ПрАТ "СК "Інгосстрах" та більше 1,5 мільйони договорів з ТОВ "СК "Кредо"), що також відповідає дійсності та визнається АТ КБ "Приватбанк". Жодних доказів неналежного виконання АТ КБ "Приватбанк" умов укладених договорів позивачами не надано.

До суду 12.01.2021 відповідачем-2 подані пояснення стосовно оригіналу договору передоручення від 01.09.2016 в яких зазначає, що потребує додаткового часу для надання відповідного документа до суду, з огляду на необхідність забезпечення повноважного представника для участі у судовому засіданні. З огляду на те, що витребувано не копію, а саме оригінал договору, ТОВ "Естейт Селлінг" не може надати даний документ без участі представника у судовому засіданні, так як не може надати оригінал документу до матеріалів справи для підшиття, адже даний документ необхідний ТОВ "Естейт Селлінг" для бухгалтерського обліку та документообігу.

Також відповідачем-2 до суду подано відзив по справі яким просить суд відновити строк на подання відзиву оскільки лише 11.01.2021 ТОВ "Естейт Селлінг" було отримано правничу допомогу адвоката та консультації щодо підготовки відзиву.

У відзиві відповідач-2 зазначає, що ТОВ "Естейт Селлінг" листом від 29.10.2020, повідомило позивачів про припинення ділових відносин з позивачами з приводу виконання вищезазначених договорів доручень. АТ КБ "Приватбанк" як особа, що здійснила передоручення ТОВ "Естейт Селлінг" за зазначеними договорами доручення, повідомило ТОВ "Естейт Селлінг" про існування Протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ "Приватбанк" від 16.10.2020, який було отримано ТОВ "Естейт Селлінг" від АТ КБ "Приватбанк". У Протоколі № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ "Приватбанк" від 16.10.2020 було оформлено наступні рішення АТ КБ "Приватбанк":

1. Припинити ділові відносини з ПРАТ СК "Інгосстрах" та ТДВ "СК "Кредо" з продажу їх страхових продуктів;

2. Розпочати комунікації з клієнтами ПРАТ СК "Інгосстрах" та ТДВ "СК "Кредо" щодо вибору інших акредитованих компаній або необхідності змінити технологію сплати щомісячних страхових платежів шляхом самостійного формування платежу (замість використання послуги "регулярний платіж").

У зв`язку з прийнятим рішенням АТ КБ "Приватбанк", оформленим Протоколом № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ "Приватбанк" від 16.10.2020, з приводу виконання Договорів доручення ТОВ "Естейт Селлінг" просило повідомити позивачів щодо подальшої співпраці за зазначеними Договорами доручення та Договором передоручення від 01.09.2016, укладеним між ТОВ "Естейт Селлінг" та АТ КБ "Приватбанк". До вирішення даної ситуації ТОВ "Естейт Селлінг" повідомив позивачів про припинення ТОВ "Естейт Селлінг" виконання Договорів доручень та Договору передоручення від 01.09.2016. Відповіді на зазначений лист від ПРАТ СК "Інгосстрах" та ТДВ СК "Кредо" ТОВ "Естейт Селлінг". До зазначеного листа від 29.10.2020 ТОВ "Естейт Селлінг" надало позивачам Протокол № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ "Приватбанк" від 16.10.2020, що було отримано ТОВ "Естейт Селлінг" від АТ КБ "Приватбанк".

До суду 12.01.2021 Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" подані заперечення на клопотання відповідача-1 про призначення технічної експертизи документів в яких зазначає, що договір передоручення від 01.09.2016 та письмові згоди ПРАТ СК "Інгосстрах" та ТДВ СК "Кредо" на його підписання не є предметом доказування під час розгляду позовних вимог позивачів до АТ КБ "Приватбанк", а є підставою та предметом позовних вимог до ТОВ "Естейт Селлінг" (іншого відповідача по справі). При цьому, заперечення АТ КБ "Приватбанк" по суті розгляду даної справи не можуть ставитись в залежність від проведення технічної експертизи по справі за документами, що є документальними підставами позовних вимог до ТОВ "Естейт Селлінг". Крім того, відповідач, а ні в відзиві, а ні в клопотанні про проведення експертизи, не наводить ґрунтовних доводів, які б давали підстави ставити під сумнів факт існування договору передоручення від 01.09.2016 і факт його підписання посадовою особою Банку Яценком В.А. (при цьому, наголошує на тому, що АТ КБ "Приватбанк" не ставить під сумнів навіть факт підписання договору передоручення від 01.09.2016 своїм представником - Першим Заступником Голови Правління АТ КБ "Приватбанк" Яценко В.А., заперечуючи лише дату підписання цього договору). Такі дії відповідача можуть розцінюватися не інакше, як зловживання процесуальними обов`язками. При цьому, приховування цього письмового доказу є вигідним саме для відповідача.

З метою встановлення всіх обставин справи, оскільки зазначені у клопотанні відповідача-1 докази є необхідними для повного та об`єктивного розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання відповідача-1.

Також суд дійшов висновку продовжити відповідачу процесуальний строк на подання відзиву на позов.

Підготовче засідання 12.01.2021 відкладено на 28.01.2021 о 14:30 год.

До суду 28.01.2021 відповідачем-2 подано клопотання про надання для огляду оригінал договору передоручення від 01.09.2016 та надання до матеріалів справи копію даного договору.

Також відповідачем-2 до суду надані письмові пояснення стосовного експертизи по справі №904/6015/20 в яких зазначає, що директор ТОВ "Естейт Селлінг", відповідно до заяви свідка, що була складена 27 січня 2021 року та справжність підпису на якій підтверджено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Крючковою Т.В., зареєстровано в реєстрі за № 75, підтвердив власноручне підписання Договору передоручення від 01.09.2016 та підписання даного договору саме 01.09.2016. Складення відповідної докази саме 27 січня 2021 року було зумовлено саме ознайомленням з клопотанням АТ КБ "Приватбанк" про призначення експертизи, в якому АТ КБ "Приватбанк" ставить під сумнів дійсність договору передоручення від 01.09.2016. Отже, обставина підписання договору передоручення від 01.09.2016 саме 01.09.2016 не заперечується директором ТОВ "Естейт Селлінг". Враховуючи вищевикладене, ТОВ "Естейт Селлінг" не вбачає дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, та вважає, що у задоволенні клопотання АТ КБ "Приватбанк" має бути відмовлено.

До суду 28.01.2021 позивачами подані додаткові пояснення до клопотання про витребування доказів в яких зазначають, що очевидним є факт, що оригінал повного тексту Протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ "Приватбанк" від 16.10.2020 може бути лише у АТ КБ "Приватбанк" і саме АТ КБ "Приватбанк" відомо його зміст, з огляду на що, в даному випадку неподання АТ КБ "Приватбанк" відповідного документа разом з відзивом є приховуванням доказу. Для повного з`ясування обставин справи, пов`язаного з даним протоколом, необхідно витребувати і усі документи, на які наявне посилання у Протоколі № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ "Приватбанк". Дані документи можуть бути у наявності лише у АТ КБ "Приватбанк", як у особи, що є їх видавником. Одночасно, у разі побоювання АТ КБ "Приватбанк" стосовно розголошення у даній справі банківської таємниці, позивачі наголошують на тому, що з метою дотримання законності при здійснення судового процесу, клопотання про перехід до закритого судового засідання заявлено позивачами додатково.

До суду 28.01.2021 позивачами подано клопотання про розгляд справи №904/6015/20 у закритому судовому засіданні. Клопотання обґрунтовано тим, що з метою запобігання розголошення інформації з обмеженим доступом, одночасно з клопотанням про витребування доказів, а саме: Протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ "Приватбанк" від 16.10.2020, в якому за твердженням АТ КБ "Приватбанк" наявна інформація з обмеженим доступом, позивачі заявляють клопотання про розгляд справи у закритому судовому засіданні. Таким чином, приймаючи до уваги предмет та підстави позовних вимог, наявність в матеріалах справи інформації та документів, які містять банківську таємницю, керуючись положеннями ст.ст. 60-62 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", п. 8, 9 ст. 8 ГПК України, позивачі вважають, що розгляд справи повинен здійснюватися у закритому судовому засіданні.

Також позивачами надані додаткові заперечення на клопотання АТ КБ "Приватбанк" про призначення експертизи документів в яких наголошують на тому, що договір передоручення від 01.09.2016 та письмові згоди ПРАТ СК "Інгосстрах" та ТДВ СК "Кредо" на його підписання не є предметом доказування під час розгляду позовних вимог позивачів до АТ КБ "Приватбанк", а є підставою та предметом позовних вимог до ТОВ "Естейт Селлінг" (іншого відповідача по справі). При цьому, заперечення АТ КБ "Приватбанк" по суті розгляду даної справи не можуть ставитись в залежність від проведення технічної експертизи по справі за документами, що є документальними підставами позовних вимог до ТОВ "Естейт Селлінг". Відповідачем - АТ КБ "Приватбанк" не доведено необхідність призначення судової експертизи, оскільки не зазначено для встановлення яких саме фактичних даних, що входять до предмета доказування така експертиза необхідна. Таким чином, відповідачем - АТ КБ "Приватбанк" не доведено існування обставин зв`язку між предметом висновку експерта та предметом доказування своїх доводів АТ КБ "Приватбанк".

Позивачі зазначають, що відповідач, а ні в відзиві, а ні в клопотанні про проведення експертизи, не наводить ґрунтовних доводів, які б давали підстави ставити під сумнів факт існування договору передоручення від 01.09.2016 і факт його підписання посадовою особою Банку Яценком В.А. (при цьому, наголошуємо на тому, що АТ КБ "Приватбанк" не ставить під сумнів навіть факт підписання договору передоручення від 01.09.2016 своїм представником - Першим Заступником Голови Правління АТ КБ "Приватбанк" Яценко В.А., заперечуючи лише дату підписання цього договору). Такі дії відповідача можуть розцінюватися не інакше, як зловживання процесуальними обов`язками. При цьому, приховування цього письмового доказу є вигідним саме для АТ КБ "Приватбанк". На думку позивачів, клопотання заявлене відповідачем, призведе до затягування судового процесу та є зловживанням своїми процесуальними правами.

Крім того, позивачі 28.01.2021 на виконання ухвали суду від 12.01.2021 долучили засвідчені копії матеріалів повернення позовних заяв у справах №904/5922/20, №904/5987/20.

Щодо клопотання позивача-1 про витребування доказів (а.с. 77 том 1) суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Враховуючи викладене, з метою встановлення всіх обставин справи, оскільки зазначені у клопотанні позивача-1 докази є необхідними для повного та об`єктивного розгляду справи, та з урахуванням того, що в протоколі може бути інформація, яка не стосується сторін, суд задовольнив клопотання частково.

Щодо клопотання відповідача-1 про визнання дії Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" щодо подачі декількох позовів до Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" у справах №904/5922/20, №904/5987/20, №904/6015/20 зловживанням процесуальними правами, які вчинені з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 та пункту 2 частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається; залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Застосовуючи правові позиції Верховного суду, викладені у Постанові від 12 жовтня 2020 року по справі № 638/5565/18 та у постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 757/64933/17-ц, суд наголошує, що позови, що мають різний предмет не є тотожними, а тому їх подання не може розцінюватись як спроба маніпулювання автоматизованим розподілом судових справ між суддями й, відповідно, визнаватись зловживанням процесуальними правами. Крім того, ч. 3 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено можливі наслідки визнання судом подання скарги, клопотання чи заяви зловживання процесуальними правами - це залишення без розгляду або повернення саме поданої скарги, заяви чи клопотання, а не позову.

Таким чином, з огляду на те, що у позовних заявах у справах №904/5922/20, №904/5987/20, №904/6015/20 різний предмет позову (матеріально-правові вимоги з якими ПРАТ СК "Інгосстрах" та ТДВ СК "Кредо" звернулись до суду), а також з огляду на відсутність повноважень у суду залишити позовну заяву без розгляду з підстав, не передбачених ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, суд не вбачає підстав для залишення позовної заяви ПРАТ СК "Інгосстрах" та ТДВ СК "Кредо" без розгляду та визнання дій ПРАТ СК "Інгосстрах" та ТДВ СК "Кредо" зловживанням процесуальними права, які вчинені з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями. З огляду на що, суд відмовляє у задоволенні заяви АТ КБ "Приватбанк" від 03.12.2020 про визнання дій зловживанням процесуальними правами та залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із маніпуляцією автоматизованим розподілом справ між суддями та повторної заяви АТ КБ "Приватбанк" від 24.12.2020 про визнання дій зловживанням процесуальними правами та залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із маніпуляцією автоматизованим розподілом справ між суддями.

Також суд дійшов висновку про наявність правових підстав для виклику ОСОБА_1 у судове засідання стосовно підтвердження свої свідчення вказаних в заяві свідка від 27.01.2021.

Підготовче засідання 28.01.2021 відкладено на 09.02.2021 о 16:30 год.

До суду 08.02.2021 відповідачем-2 подано зустрічний позов про визнання договору передоручення від 01.09.2016 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" та Акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк". Відповідач-2 стверджує, що як вбачається з предмету та підстав первісного позову позивачів та цього зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" - обидва позови є взаємопов`язаних і їх спільний розгляд є доцільним, оскільки обидва позови виникають з одних правовідносин та задоволення зустрічного позову виключатиме задоволення первісного позову, що вказує на наявність підстав для спільного розгляду обох позовів.

Ухвалою суду від 09.02.2021 повернуто зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" до Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про визнання дійсним договору передоручення від 01.09.2016.

У підготовчому засіданні 09.02.2021 допитано свідка ОСОБА_1 .

До суду 09.02.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" подана апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2021. Також Товариство з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" подало до суду клопотання про направлення всіх матеріалів справи до суду апеляційної інстанції та зупинення провадження у справі №904/6015/20 до повернення матеріалів до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 09.02.2021 зупинено провадження у справі № 904/6015/20 до розгляду Центральним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2021 та повернення матеріалів справи до суду першої інстанції.

До суду 10.02.2021 Акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" подано заяву про відвід судді Бондарєва Е.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.03.2021 апеляційну скаргу та додані до неї документи повернуті заявникові без розгляду.

Справа №904/6015/20 повернута 17.03.2021 до Господарського суду Дніпропетровської області.

У відповідності до статті 230 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу. З дня поновлення провадження у справі перебіг процесуальних строків продовжується. Провадження у справі продовжується зі стадії, на якій його було зупинено.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2021 року поновлено провадження у справі №904/6015/20 та призначено підготовче засіданні на 06.04.21 о 10:00 год.

Також, ухвалою Господарського суду Київської області від 18.03.2021 заяву Акціонерного товариства комерційним банком "Приватбанк" про відвід судді Бондарєва Е.М. у справі № 904/6015/20 визнано необґрунтованою, справу № 904/6015/20 передано на автоматизований розподіл з метою визначення судді для розгляду заяви Акціонерного товариства комерційним банком "Приватбанк" про відвід судді Бондарєва Е.М. у справі № 904/6015/20.

Відповідно до результатів автоматизованого розподілу судової справи між суддями, оформлених протоколом від 19.03.2021, заяву Акціонерного товариства комерційним банком "Приватбанк" про відвід судді Бондарєва Е.М. у справі № 904/6015/20 передано до розгляду судді Господарського суду Дніпропетровської області Бєлік В.Г.

Згідно частини 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Заява про відвід судді Бондарєва Е.М. мотивована наступними обставинами.

Мотиви суду для відмови в задоволенні клопотання АТ КБ "Приватбанк" про залишення позову без розгляду та про визнання дій позивачів щодо подачі раніше декількох подібних позовів у справах №904/5922/20, № 904/5987/20, а згодом позову у даній справі (спочатку з недоліками, а наступного дня після визначення складу суду, їх усунення) зловживанням процесуальними правами, які вчинені з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями, що має легітимний характер, як і будь-які дії, що є зловживанням процесуальними правами, але які разом з іншими обставинами вказують на маніпуляцію автоматизованим розподілом справ між суддями, які стали відомі АТ КБ "Приватбанк" з повного тексту ухвали від 28.01.2021 року, що була отримана банком 08.02.2021 року - викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Інші обставинами, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, є також задоволення заяви про забезпечення позову, відмова у клопотанні про скасуванні заходів забезпечення позову, невирішення питання щодо призначення в справі експертизи, та, зокрема, витребування судом недопустимого доказу, зокрема, витягу Протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" від 16.10.2020 року.

Зважаючи на викладене, представник АТ КБ "Приватбанк" вважає, що такі дії викликають обґрунтований сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Розглянувши заяву представника АТ КБ "Приватбанк" про відвід, суд вважає її необґрунтованою з наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як зазначає заявник, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області про відмову у задоволенні клопотання від 28.01.2021 року ним отримано 08.02.2021 (вх. кореспонденція - 10.02.2021), згідно з текстом якої встановлено упередженість та необ`єктивності судді Бондарєва Е.М.

Згідно з статтею 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статті 39 Господарського процесуального кодексу України, суддею Господарського суду Дніпропетровської області Бєлік В.Г. розглянуто заяву про відвід судді Бондарєва Е.М. у справі № 904/6015/20 без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

За результатами розгляду заяви Акціонерного товариства комерційним банком "Приватбанк" про відвід судді Бондарєва Е.М. у справі № 904/6015/20, суд зазначає, що єдиною підставою для висновків щодо упередженості судді Бондарєва Е.М. стала незгода заявника з процесуальними діями та рішеннями судді щодо розгляду заяв та клопотань заявника, зокрема, щодо задоволення заяви про забезпечення позову, відмова у клопотанні про скасування заходів забезпечення позову, не вирішення питання щодо призначення в справі експертизи, та зокрема, витребування судом недопустимого доказу

Суд бере до уваги, що заяви та клопотання щодо задоволення заяви про забезпечення позову, відмова у клопотанні про скасування заходів забезпечення позову, витребування доказів не проігноровані суддею Бондарєвим Е.М., а досліджені та розглянуті, що підтверджується ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2020, 07.12.2020 та від 28.01.2021 у справі № 904/6015/20.

Суд не погоджується, що викладені у заяві доводи можуть бути підставами для відводу судді від розгляду справи, з огляду на те, що викладені обставини, які відносяться до вчинення суддею процесуальних дій під час розгляду справи № 904/6015/20, не є підставою для відводу судді від розгляду справи у розумінні статті 35 Господарського процесуального кодексу України, а розгляд заяви про відвід обмежений підставами для відводу судді, визначеними вказаною статтею та не може підміняти собою апеляційний перегляд судових рішень.

Крім того, заявником не підтверджено жодним доказом наявність обставин, що породжують сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Бондарєва Е.М.

Наявність же інших обставин для відводу судді, у тому числі, щодо упередженості чи необ`єктивності, заявником не визначено та доказами не підтверджено.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з урахуванням юридичної сили правового акта в ієрархії національного законодавства та з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини при дотриманні норм процесуального права.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частиною 4статті 11 Господарського процесуального кодексу України суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Відповідно до усталеної практики Суду, наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28, 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Одночасно, суд звертає увагу, що відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі, проте, розгляд заяви про відвід судді від участі у справі не має підміняти собою апеляційний перегляд судових рішень вказаного судді.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заяву обґрунтовано порушеннями, визначеними пунктом 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, проте, дослідивши аргументи заявника, судом встановлено, що підставою для подання відповідної заяви є незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, прийнятими під час розгляду справи № 904/6015/20.

З огляду на наведене, підстав для задоволення заяви Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про відвід судді Бондарєва Е.М. у справі № 904/6015/2 не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 35 - 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про відвід судді Бондарєва Е.М. у справі № 904/6015/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано - 22.03.2021 року

Суддя В.Г. Бєлік