ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

11.03.2021р. Справа № 917/1790/20

Суддя господарського суду Полтавської області Ореховська О.О., при секретарі судового засідання Кобець Н.С., розглянувши у підготовчому засіданні справу № 917/1790/20 відкриту

за позовною заявою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б.Хмельницького, 6, м.Київ, 01601,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчукгаз-постачання", Полтавська область, м.Кременчук, провулок Героїв Бреста, буд. 46 , код ЄДРПОУ 20071686

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Кременчукгаз", 39601, Полтавська область, м.Кременчук, провулок Героїв Бреста, буд. 46, .

про стягнення 448 552 631, 87 грн.,

За участю представників:

від позивача - Верхацький І.В., довіреність від 17.05.2019р. № 14-193, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 05.09.218р. серія КС № 6888/10

від відповідача - Сиротенко В.В., довіреність від 18.09.2020р. № 578-20, посвідчення адвоката № 1409 від 18.02.2020р.

В судовому засіданні суд оголосив вступну та резолютивну частини даної ухвали відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України та повідомив, що повну ухвалу буде складено протягом п"яти днів з дня проголошення вступної і резолютивної частин ухвали.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - АТ "НАК "Нафтогаз України", позивач) звернулось до господарського суду Полтавської області з позовною заявою (вх. №1961/20 від 10.11.2020р.) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчукгаз-постачання" (далі - ТОВ "Кременчукгаз-постачання", відповідач) про стягнення основного боргу в сумі 448 552 631, 87 грн. за Договором купівлі-продажу природного газу №18-524-Н від 13.11.2018р.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань в частині оплати отриманого природного газу за Договором купівлі-продажу природного газу №18-524-Н від 13.11.2018р. (далі - спірний договір).

Зокрема, позивач вказує на те, що у межах спірного договору ним у період з листопада 2018 року по липень 2020 року було передано у власність відповідача природний газ на загальну суму 1 056 905 163,29грн., на підтвердження чого ним надано акти приймання-передачі природного газу за цей період часу (а.с. 60-80 т. 1). Оплату за переданий природний газ відповідач здійснив частково на суму 608 352 531,42, чим порушив умови пункту 6.1 спірного договору та заборгував 448 552 631,87грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2020р. даний позов був переданий на розгляд судді Ореховській О.О.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 16.11.2020р. вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/1790/20, справу постановлено розглядати у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 15.12.2020р., встановлено строки подання сторонами заяв по суті справи.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 09.12.2020р. повідомлено сторін, що підготовче засідання 15.12.2020р. не відбудеться, у зв`язку з перебуванням 15.12.2020р. судді Ореховської О.О. у відпустці, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та визначено нові дату та час розгляду справи у підготовчому засіданні - 26.01.2020р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 26.01.2021р. відкладено підготовче засідання на 16.02.2021р. Також зазначеною ухвалою суду залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Кременчукгаз" (39601, Полтавська область, м.Кременчук, провулок Героїв Бреста, буд. 46, ) (далі - ПрАТ "Кременчукгаз", третя особа).

У підготовчому засіданні 16.02.2021р. оголошено протокольну ухвалу про перерву в підготовчому засіданні до 26.02.2021р.

Підготовче засідання 26.02.2021р. не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Ореховської О.О. у відпустці, у зв"язку з чим ухвалою суду від 22.02.2021р. визначено нові дата та час проведення судового засідання у справі - 03.03.2021р.

У підготовчому засіданні 03.03.2021р. оголошено протокольну ухвалу про перерву в підготовчому засіданні до 11.03.021р.

У зв"язку з відсутністю в судовому засіданні 03.03.2021р. уповноваженого представника третьої особи, про час, дату та місце проведення наступного судового засідання третя особа була повідомлена шляхом направлення на її адресу відповідної ухвали суду від 03.03.2021р.

Відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 13509 від 04.12.2020р. - а.с. 6-236 т. 7), в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за мотивами наведеними у відзиві. Зокрема, відповідач зазначає, що 13.11.2018р. між позивачем та відповідачем був укладений Договір купівлі - продажу природного газу № 18-524-Н (надалі по тексту - Договір). Предмет Договору склали взаємні господарсько-майнові зобов`язання його сторін, а саме зобов`язання позивача (Продавця) передати у власність відповідачеві (Покупцю) в період з 01.11.2018 р. по 31.07.2020 р. обсяги природного газу та зобов`язання Покупця прийняти такі обсяги та оплатити їх на умовах Договору. ПрАТ "Кременчукгаз", в розумінні вимог Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП (надалі по тексту - Кодекс ГРМ) від 30.09.2015р. № 2494, є Оператором ГРМ. На території міст Кременчук та Горішні Плавні, а також на території Кременчуцького та Семенівського районів Полтавської області АТ "НАК "Нафтогаз України" як газопостачальне підприємство надає побутовим споживачам (населенню) послуги з постачання природного газу, тобто забезпечує вищевказаних споживачів ресурсом природного газу, а ПрАТ "Кременчукгаз" як Оператор ГРМ здійснює розподіл відповідного природного газу між вищевказаними побутовими споживачами.

З метою забезпечення транспортування природного газу газорозподільними мережами до межі балансової належності об`єктів побутових споживачів (населення), а також комерційного обліку поставлених таким споживачам об`ємів, між відповідачем та ПрАТ "Кременчукгаз" укладено договір на розподіл природного газу № 1014-21 -П від 01.07.2015р.

Таким чином, як вказує відповідач, ПрАТ "Кременчукгаз" як Оператор ГРМ у м. Кременчуці, м. Горішні Плавні, Кременчуцькому та Семенівському районах Полтавської області здійснює комерційний облік спожитого природного газу, зокрема визначає обсяги природного газу спожитого населенням, а відповідач - ТОВ "Кременчукгаз-постачання" як постачальник із спеціальними обов`язками здійснює нарахування оплати за спожитий природний газ за даними Оператора ГРМ і збір коштів за використаний населенням природний газ. Отже, відповідач здійснює відповідні розрахунки до сплати за спожитий природний газ виключно на підставі наданої Оператором ГРМ інформації щодо об`єму спожитого природного газу.

Поряд з цим пунктами 3.2. та 3.3 Договору купівлі-продажу природного газу, укладеного між позивачем та відповідачем, приймання-передача природного газу, переданого Продавцем (позивачем) Покупцеві (відповідачеві), оформляється актом приймання-передачі. Покупець зобов`язується подати не пізніше 08 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу, Продавцеві підписані та скріплені печаткою два примірники акта приймання-передачі природного газу де зазначаються фактичні обсяги переданого природного газу згідно з цим договором у розрахунковому місяці, його ціна та фактична вартість.

Враховуючи те, що визначення обсягів природного газу спожитого побутовими споживачами (населенням) щомісячно здійснюється Оператором ГРМ та приймаючи до уваги, встановлений нормами Кодексу ГРМ, обов`язок постачальника газу (в даному випадку відповідача) використовувати вищевказані дані при розрахунках на ринку природного газу, в актах приймання передачі природного газу складених відповідно до умов Договору купівлі-продажу природного газу, інформація стосовно фактичних обсягів переданого газу, вказується виключно на підставі даних Оператора ГРМ.

При цьому пунктом 3 глави 1 розділу IX Кодексу ГРМ встановлено, що фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (утому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання, та інших регламентованих процедур у передбачених цим Кодексом випадках.

Об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та переведений в одиниці енергії згідно з розділом XV цього Кодексу. Оператор ГРМ відповідає за переведення об`єму природного газу в обсяг переданої (спожитої) енергії.

У свою чергу приведення об`єму природного газу до стандартних умов здійснюється відповідно до норм Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для замірювання температури та тиску газу, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України від 26.02.2004р. № 116, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.03.2004 року (надалі по тексту Методика).

Методика призначена для приведення об`єму природного газу який вимірюється побутовими лічильниками газу в робочих умовах, до стандартних умов за результатами вимірювання об`єму газу низького тиску лічильниками, що не мають спеціальних пристроїв для автоматичного приведення до стандартних умов їх показів у разі зміни температури та тиску газу.

Розрахунку об`єму газу, приведеного до стандартних умов, здійснюються з урахуванням коефіцієнтів коригування показів лічильників, визначених у Методиці.

Суть приведення об`єму природного газу до стандартних умов полягає у розрахунковому визначенні добутку шляхом множення числового показника показів лічильника газу на числовий показник коефіцієнта визначеного Методикою.

Визначаючи кількість розподіленого та спожитого населенням природного газу, зокрема, в період з 01.01.2016р. по 31.07.2019р., який у свою чергу був закуплений відповідачем у позивача за Договором, Оператор ГРМ здійснив приведення такої кількості до стандартних умов.

Отже, об`єми природного газу, які зазначені в двосторонніх щомісячних актах приймання-передачі природного газу, що складені позивачем та відповідачем в розрізі умов Договору купівлі-продажу природного газу від 13.11.2018 року № 18-524-Н, приведені до стандартних умов.

Поряд з цим, відповідач вважає протиправними дії Оператора ГРМ щодо приведення обсягів природного газу спожитого побутовими споживачами (населенням) до стандартних умов, з огляду на встановлену постановою НКРЕКП від 23.11.2018р. № 1501 пряму заборону ПрАТ "Кременчукгаз" приводити об`єми природного газу до стандартних умов для здійснення комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами при здійсненні його обліку.

Не погоджуючись з діями Оператора ГРМ стосовно приведення обсягів газу до стандартних умов, ТОВ "Кременчукгаз-постачання" звернулося з позовом до ПрАТ "Кременчукгаз" про визнання неправомірними дій останнього щодо передачі ТОВ "Кременчукгаз-постачання" недостовірних об`ємів природного газу спожитого побутовими споживачами з 01.01.2016 р. по 31.07.2019р. та зобов`язання ПрАТ "Кременчукгаз" здійснити перерахунок вищевказаних обсягів газу за фактичними даними обліку наданими населенням (справа № 917/1900/19), у разі задоволення якого, як вказує відповідач, обсяг природного газу зазначений у щомісячних актах приймання - передачі природного газу оформлених на виконання умов Договору купівлі - продажу природного газу від 13.11.2018 року № 18-524-Н зміниться в сторону зменшення, внаслідок чого зменшиться й розмір заборгованості який є предметом позову у справі № 917/1790/20.

Також відповідач зазначає, що побутові споживачі не забезпечені стовідсотково лічильниками газу. Відповідно до пункту 3 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ встановлено, що якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу не забезпечений лічильником газу, фактичний об`єм спожитого (розподіленого) природного газу по об`єкту побутового за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання.

Як вказує відповідач, постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників" № 619 від 08.06.1996р. (зі змінами і доповненнями) були встановлені норми споживання газу населенню у разі відсутності газових лічильників.

Постановою Кабінету Міністрів України № 237 від 29.04.2015р. були змінені норми споживання природного газу, які встановлені постановою Кабінету Міністрів України № 619 від 08.06.1996р.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.09.2015р. у справі №826/16447/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2015р. та поставною Вищого адміністративного суду України від 28.01.2016р., визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 237 від 29.04.2015р..

Таким чином, Постанова КМУ №619 від 08.06.1996, в редакції Постанови КМУ від 06.08.2014р. №409 "Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників" є чинною, та встановлені наступні норми споживання природного газу:

- для споживачів, що використовують плиту газову за наявності централізованого гарячого водопостачання встановлена норма споживання газу на одну особу на місяць на рівні 6 куб.м.;

- для споживачів, що використовують плиту газову у разі відсутності централізованого гарячого водопостачання та газового водонагрівача встановлена норма споживання газу на одну особу на місяць на рівні 9 куб.м.;

- для споживачів, що використовують плиту газову за наявності плити газової та водонагрівача встановлена норма споживання газу на одну особу на місяць на рівні 18куб.м.

У подальшому постановою Кабінету Міністрів України № 203 від 23.03.2016р. затверджено нові норми споживання природного газу населення у разі відсутності газових лічильників.

Постановою КМУ №204 від 23.03.2016 скасовано Постанову КМУ від 08.06.1996 №619 "Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників".

Постановою Кабінету міністрів України №316 від 27.04.2016р. визначено, що встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2016р. №203 мають застосовуватися з 01.02.2016р.

Постановою Кабінету Міністрів України № 609 від 18.08.2017р. були внесені зміни до постанови № 203 від 23.03.2016 в частині норм споживання природного газу та визначено норми:

- плита газова за наявності централізованого гарячого водопостачання 3,3 куб. метрів на одну особу на місяць; плита газова у разі відсутності централізованого гарячого водопостачання та газового водонагрівача 5,4 куб. метрів на одну особу на місяць; плита газова та водонагрівач 10,5 куб. метрів на одну особу на місяць;

- у період відсутності централізованого гарячого водопостачання населення норма споживання природного газу на плиту газову встановлюється 5,4 куб. метра на одну особу на місяць.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.05.2018р. у справі № 826/2507/18, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.08.2018р., задоволено частково адміністративний позов ПАТ "Хмельницькгаз", зокрема: визнано протиправною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203 "Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників"; визнано протиправним та нечинним пункт 1 переліку постанов Кабінету Міністрів України, що втратили чинність, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 204.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.11.2018р. рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.05.2018р. та постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 09.08.2018 у справі № 826/2507/18 залишені без змін, а касаційна скарга Кабінету Міністрів України без задоволення.

З 09.08.2018р. нарахування обсягів фактично спожитого природного газу здійснюється за нормами, встановленими постановою КМУ №619 від 08.06.1998р. в редакції постанови КМУ 1632 від 29.10.2002р., а саме: плита газова за наявності централізованого гарячого водопостачання - 9,8 куб. метрів на одну особу на місяць; плита газова у разі відсутності централізованого гарячого водопостачання та газового водонагрівача -18,3 куб. метрів на одну особу на місяць; плита газова та водонагрівач - 23,6 куб. метрів на одну особу на місяць.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2019р. №63 "Деякі питання споживання природного газу побутовими споживачами", яка набрала чинності з 08.02.2019р., встановлено наступні норми споживання: плита газова за наявності централізованого постачання гарячої води куб. метрів - 3,29 на одну особу на місяць; плита газова у разі відсутності централізованого постачання гарячої води та газового водонагрівача - 5,39 на одну особу на місяць; плита газова та газовий водонагрівач - 10,49 на одну особу на місяць.

У період відсутності централізованого постачання гарячої води норма споживання природного газу на плиту газову встановлюється 5,39 куб. м. на людину на місяць.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва про забезпечення адміністративного позову від 21.02.2019р. у справі № 640/2305/19 зупинено дію п. 1, абз. 2, 3 п. 2, п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2019 № 63 "Деякі питання споживання природного газу побутовими споживачами", п. 1 Переліку постанов Кабінету Міністрів України, що втратили чинність, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2019 № 63 "Деякі питання споживання природного газу побутовими споживачами", а також Додатку до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2019 № 63 "Деякі питання споживання природного газу побутовими споживачами" - "Норми споживання природного газу побутовими споживачами природного газу у разі відсутності лічильника газу".

Ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.02.2019р. у справі №640/2305/19 про зупинення дії п.1-3 ПКМУ № 63 скасована судом 18.03.2019р.

07.03.2019р. постановою Кабінету Міністрів України №143 від 27.02.2019р. скасовані норми споживання, визначені постановою Кабінету Міністрів України № 63 від 30.01.2019р. та встановлені наступні норми споживання природного газу: плита газова за наявності централізованого постачання гарячої води - 3,28 куб. метрів на одну особу на місяць; плита газова у разі відсутності централізованого постачання гарячої води та газового водонагрівача 5,39 куб. метрів на одну особу на місяць; плита газова та газовий водонагрівач -10,49 куб. метрів на одну особу на місяць.

У період відсутності централізованого постачання гарячої води норма споживання природного газу на плиту газову встановлюється 5,39 куб. метра на одну особу на місяць норми споживання.

Відповідач зазначає, що зазначені норми споживання природного газу діють до цього часу.

Як зазначено Оператором ГРМ із загального об`єму розподіленого побутовим споживачам природного газу згідно актів приймання-передачі природного газу обліковано лічильниками за період з січня 2016 по липень 2019 року, визначений останнім об`єм із урахуванням Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників населення складає 287 368,764 тис. м3. Об`єм споживання природного газу, в тому числі установленим згідно Постанови КМУ № 619 від 08.06.1996р., в редакції Постанови КМУ від 06.08.2014р. № 409 "Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників", постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2019 року № 63, постанови КМУ від 27.02.2019р. № 143 "Деякі питання споживання природного газу побутовими споживачами" для побутових споживачів, що не забезпечені лічильником газу складає 17 693,428 тис. м3.

Помісячно за період з 01.01.2016р. по 31.07.2019р. співвідношення об`ємів розподілу природного газу для потреб побутових споживачів визначених за нормами споживання та за даними вузлів обліку природного газу приведено в довідці про об"єм споживання/розподілу природного газу побутовими споживачами ПрАТ "Кременчукгаз".

При цьому, як вказує відповідач, 08.02.2019 р. набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 63 "Деякі питання споживання природного газу побутовими споживачами", згідно з пунктом 2 якої передбачено, що не допускається:

- нарахування та облік заборгованості на особовому рахунку побутового споживача за природний газ, яка виникла у зв`язку з втратою чинності постановами КМУ від 29.04.2015р. № 237 "Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників" та від 23.03.2016р. № 203 "Про норми споживання" природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників";

- нарахування постачальникам природного газу для потреб побутових споживачів заборгованості за природний газ в межах норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою КМУ від 08.06.1996р. № 619, в редакції, що діяла до 1 жовтня 2014 року, а також штрафні санкції, 3 відсотки річних та інфляційні втрати, нараховані на таку заборгованість.

В подальшому, Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова від 27.02.2019р. № 143 "Питання споживання природного газу" (дата набрання чинності 07.03.2019р.), якою визнано такими, що втратили чинність пункти 1-3 Постанови КМУ N° 63 від 30.01.2019 року, проте, яка повністю відтворює зміст пунктів 2 та 3 Постанови КМУ № 63 від 30.01.2019р., а саме пунктом 2 якої було передбачено наступне:

- не допускається нарахування та облік заборгованості на особовому рахунку побутового споживача за природний газ яка виникла у зв`язку з втратою чинності постановами КМУ від 29.04.2015 року № 237 "Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників" та від 23.03.2016 року № 203 "Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників";

- не нараховуються постачальникам природного газу для потреб побутових споживачів заборгованість за природний газ в межах норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою КМУ № 619 від 08.06.1996 року в редакції, що діяла до 1 жовтня 2014 року, а також штрафні санкції, 3 відсотки річних та інфляційні втрати нараховані на таку заборгованість.

Проте, як вказує відповідач, не зважаючи на вищевказані норми постанов Кабінету Міністрів України, Оператором ГРМ до загального об`єму природного газу, що розподілений побутовим споживачам (населенню) в період січень 2016 р. - липень 2019 р. включено 17 693,428 тис.м3 природного газу, розрахованого відповідно до норм Постанови КМУ № 619 від 08.06.1996р., внаслідок чого вищевказаний обсяг, у свою чергу був включений до актів приймання-передачі природного газу, що оформлені в розрізі умов Договору купівлі-продажу природного газу 18-324-Н від 23.10.2018р., укладеного між позивачем та відповідачем, та на підставі зазначених позивачем розраховано суму заборгованості, що є предметом позову у даній справі.

У відповіді на відзив (вх. № 13821 від 14.12.2020р. - а.с. 12-21 т. 8) позивач спростовує доводи відповідача, викладені у відзиві. Зокрема зазначає, що відповідач сам складав Акти приймання-передачі природного газу, зазначав фактичний обсяг переданого газу та його вартість. Вказані акти підписані сторонами без заперечень, тобто відповідач визнав факт отримання природного газу у відповідних об`ємах на відповідні суми. Більш того, як вказує позивач, відповідач частково виконував та продовжує виконувати свої зобов"язання за договором, що свідчить про схвалення ним правочину та прийняття його до виконання.

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив (вх. № 1600 від 11.02.2021р.-а.с. 71-87 т. 8), в якому зокрема зазначає, що відповідно до п.4.1. Договору купівлі-продажу природного газу від 13.11.2018р. № 18-524-Н кількість природного газу, яка передається покупцеві, визначається за показниками комерційних вузлів обліку природного газу відповідно до вимог, установлених Кодексом газорозподільних систем. Проте, в обґрунтування позовних вимог позивач надав щомісячні акти приймання-передачі, які містять узагальнені показники про об"єми спожитого природного газу, які в свою чергу містять об"єми газу як за показниками лічильників, так і за нормами споживання, що, на думку відповідача, не відповідає вимога п. 4.1. Договору. Також відповідач зазначає, що позивачем при визначені розміру заборгованості не враховано існуючі законодавчі приписи стосовно механізмів врегулювання заборгованості, що виникли в результаті фактичного скасування норм споживання природного газу.

Третя особа - ПрАТ "Кременчукгаз" надала письмове пояснення щодо позову (вх. № 1599 від 11.02.2021р. - а.с. 88-98 т. 8), в якому зазначила, що ПрАТ "Кременчукгаз" не є учасником майново - господарських зобов"язань, які становлять зміст предмету спору у межах справи № 917/1790/20, здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу, у той час коли предметом доказування по справі є обставини виконання відповідачем зобов`язань обумовлених договором купівлі-продажу природного газу.

Як вбачається з матеріалів справи, разом з відзивом на позов відповідач подав клопотання про зупинення провадження у справі від 01.12.2020р. № 1096-20 (а.с. 216-227 т. 7), відповідно до якого просить суд зупинити провадження у справі № 917/1790/20 до набрання законної сили рішення господарського суду Полтавської області у справі № 917/1900/19. В обґрунтування зазначеного клопотання відповідач зазначає, що у провадженні господарського суду Полтавської області (суддя Іванко Л.А) перебуває справа № 917/1900/19 за позовом ТОВ "Кременчукгаз-постачання" до ПрАТ "Кременчукгаз" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Пов`язаність справ та об`єктивну неможливість розгляду справи № 917/1790/20 до вирішення спору у справі 917/1900/19 відповідач пояснює тим, що за результатами розгляду справи № 917/1900/19 мають бути встановлені обставини щодо правомірності чи неправомірності дій ПрАТ "Кременчукгаз" (надалі по тексту - Оператор ГРМ) стосовно приведення обсягів природного газу спожитого побутовими споживачами (населенням) міст Кременчук та Горішні Плавні, Кременчуцького та Семенівського районів Полтавської області до стандартних умов, а також обставини щодо законності нарахування Оператором ГРМ, вищевказаним побутовим споживачам та ТОВ "Кременчукгаз-постачання" як постачальнику природного газу, заборгованості за природний газ в межах норм споживання населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою КМУ від 08.06.1996 року № 619, в редакції, що діяла до 01.10.2014р. В разі постановления судом у справі № 917/1900/19 рішення про визнання вищевказаних дій Оператора ГРМ протиправними, загальний обсяг природного газу, що переданий АТ "НАК "Нафтогаз України" на користь ТОВ "Кременчукгаз-постачання" за Договором купівлі-продажу природного газу від 13.11.2018 року № 18-524-Н, на думку відповідача, зміниться в сторону зменшення, внаслідок чого зменшиться й розмір заборгованості, що є предмета позову у справі № 917/1790/20, оскільки, відповідно до пункту 5 глави 4 розділу IX Кодекс газорозподільних систем вищевказаний загальний обсяг природного газу визначається Оператором ГРМ. При цьому визначений таким чином обсяг природного газу є обов`язковим для використання під час проведення розрахунків між суб`єктами ринку природного газу.

З огляду на зазначене, відповідач вважає, що справи № 917/1790/20 та № 917/1900/19 є пов`язаними, оскільки встановлення обставин № 917/1900/19 істотно вплине на оцінку доказів при розгляді справи № 917/1790/20, а тому просить суд зупинити провадження у справі № 917/1790/20.

Позивач подав до суду заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (вх. № 1567 від 10.02.2021р. - а.с. 67-70 т. 8), в якому вважає клопотання безпідставним та просить суд у його задоволенні відмовити. Зокрема, позивач, з посиланням на судову практику Верховного суду, зазначив, що пов"язаність справ не є перешкодою для встановлення та оцінки обставин (фактів), які є предметом судового розгляду в межах даної справи. Також позивач зазначив, що у разі задоволення позовних вимог у справі № 917/1790/20 відповідач не позбавлений права на поновлення порушеного права шляхом звернення до суду в порядку ст. 320 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо заявленого відповідачем клопотання від 01.12.2020р. № 1096-20 про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 910/91900/20 суд зазначає таке.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі лише у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, викладеною, серед іншого, також у постановах від 09.07.2020р. у справі № 910/1667/19, від 17.04.2019р. у справі № 924/645/18, за наведеною нормою обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти неможливість господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом у справі.

З урахуванням предмета позову у справі № 917/1900/19 суд у справі № 917/1790/20 не обмежений можливістю самостійно встановити та оцінити обставини для вирішення спору з огляду на предмет доказування, яким є обставини щодо виконання сторонами зобов`язань за Договором купівлі-продажу природного газу № 18-524-Н від 13.11.2018р. в частині поставки й оплати природного газу за період листопад 2018р. - липень 2020р.

З огляду на викладене правові підстави для зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням у справі господарського суду Полтавської області № 917/1900/20 відсутні.

Від відповідача надійшли клопотання про призначення судової економічної експертизи (вх. № 2165 від 25.02.2021р., вх. № 2500 від 09.03.2021р.).

Суд розглядає клопотання відповідача про призначення судової економічної експертизи в редакції останнього клопотання за вх. № 2500 від 09.03.2021р.

На вирішення експерта відповідач просить поставити наступні питання :

- Який фактичний обсяг природного газу (в метрах кубічних), отриманого Товариством з обмеженою відповідальністю "Кременчукгаз-постачання" від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у листопаді 2018р. - липні 2020р. обліковуваного виключно за показами комерційних вузлів обліку відповідно до даних бухгалтерського обліку Приватного акціонерного товариства "Кременчукгаз" (ідентифікаційний код 03351734)?

- Чи співпадає, отриманий Товариством з обмеженою відповідальністю "Кременчукгаз-постачання" від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у листопаді 2018р. - липні 2020р. обсяг природного газу, обліковуваного виключно за показами комерційних вузлів обліку, обсягу природного газу, який зазначений у щомісячних актах приймання-передачі природного газу, що надані Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в якості письмових доказів до позовної заяви у справі № 917/1790/20?

- У разі нерівнозначності між вищевказаними об`ємами яка між ними розбіжність ( в метрах кубічних)?

- Яка фактична вартість (в гривнях) загального обсягу природного газу, що отриманий Товариством обмеженою відповідальністю "Кременчукгаз-постачання" від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у листопаді 2018р. - липні 2020р., обліковуваного виключно за показниками комерційних вузлів обліку?

- Чи підтверджується документально (за матеріалами справи та наданими Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" доказами) заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчукгаз-постачання" у сумі 448 552 631,87 грн. перед Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за природний газ, отриманий в період листопад 2018р. липень 2020р., враховуючи необхідність його обліку за показниками комерційних вузлів обліку відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем?

Проведення експертизи відповідач просить суд доручити експертам Полтавського відділення при Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса.

Необхідність проведення судової експертизи заявник обґрунтовує наступним.

Позовна заява вмотивована обставинами щодо неналежного виконання відповідачем грошових зобов`язань з оплати отриманого, виключно для постачання побутовим споживачам (населенню), природного газу, а тому в межах предмета доказування у справі перебувають обставини стосовно встановлення об`єму природного газу, який був фактично переданий Позивачем за Договором.

За даними позивача відповідачем отримано природний газ на загальну суму 1 056 905 163,29 грн., що позивач підтверджує наданими до позовної заяви актами приймання-передачі природного газу.

Водночас порядок обліку природного газу, що передається позивачем відповідачеві визначено п. 4.1. Договору купівлі-продажу природного газу від 13.11.2018р. № 18-524-Н (надалі по тексту - Договір), згідно якого кількість природного газу, яка передається покупцеві, визначається за показами комерційних вузлів обліку природного газу відповідно до вимог, установлених Кодексом газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494 (надалі по тексту - Кодекс).

Нормами розділу ІХ Кодексу передбачено, що визначення об`єму фактично спожитого побутовими споживачами здійснюється Оператором газорозподільної системи, який згідно з пункт і 5 глави 4 розділу IX Кодексу передає інформацію про вищевказані об`єми (визначені як відповідно до показників лічильників так і за нормами споживання) Оператору газотранспортної системи з метою її використання суб`єктами ринку природного газу.

Визначені таким чином обсяги розподілу та споживання природного газу (алокація) є обов`язковими для використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та постачальником (у тому числі при розрахунках).

На підставі наданих побутовими споживачами показань лічильників та норм споживання Оператор газорозподільних систем складає, за результатами звітного місяця, реєстри реалізації природного газу побутовим споживачам (населенню) виключно на підставі яких відповідачем, у свою чергу складаються і підписують акти приймання - передачі природного газу, які підписуються також позивачем і використовуються сторонами для проведення остаточних розрахунків за Договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач надав щомісячні акти приймання-передачі, які містять узагальнені показники про об"єми спожитого природного газу з відповідний місяць, які в свою чергу містять об"єми газу як за показниками лічильників, так і за нормами споживання (оскільки засобами комерційного обліку населення стовідсотково не забезпечено), що, на думку відповідача, не відповідає вимога п. 4.1. Договору.

11.03.2021р. від позивача надійшли заперечення на клопотання про призначення економічної експертизи (вх. № 2634).

В обґрунтування заперечень позивач зазначає, що предметом позову є стягнення боргу за Договором купівлі-продажу природного газу з підстав неналежного виконання відповідачем умов договору.

Поставлені запитання відповідачем не змінюють прав та обов`язків Сторін по укладеному Договору, не спростовують факту отримання відповідачем природного газу та не звільняють його від обов`язку оплати отриманого по Договору товару (природного газу), і як наслідок - не звільняють від обов`язку сплати штрафних санкцій у зв`язку з неналежним виконання своїх зобов`язань, що має місце у даній справі.

Клопотання відповідача про призначення судової експертизи не містить зазначення наявності сукупності підстав для призначення судової експертизи, визначених ст. 99 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання відповідача про призначення судової експертизи не містить достатнього обґрунтування дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування та які не можуть бути самостійно з`ясовані судом на підставі наявних матеріалів справи.

Окрім того, як вказує позивач, в своєму клопотанні про призначення судової економічної експертизи відповідач посилається на те, що в господарському суді Полтавської області розглядається справа № 917/1900/19 за позовом ТОВ "Кременчукгаз - постачання" до ПрАТ "Кременчукгаз", в якій позивач просить:

- визнати неправомірними дії ПрАТ "Кременчукгаз" щодо передачі ТОВ "Кременчукгаз- постачання" недостовірних об"ємів природного газу, спожитого побутовими споживачами з 01.01.2016р. по 31.07.2019р.;

- зобов`язати ПрАТ "Кременчукгаз" скасувати безпідставно нараховані обсяги природного газу (донарахування та облікування газу за плановими величинами середньомісячного споживання газу) за період 01.01.2016р. по 31.07.2019р. по особовим рахункам споживачів, у яких буде виявлено розбіжності між нарахованими та фактично спожитим природним газом;

- зобов`язати ПрАТ "Кременчкугаз" здійснити перерахунок обсягів спожитого природного газу за період 01.01.2016р. по 31.07.2019р. за фактичними даними обліку спожитого природного газу населенням.

16.02.2021 господарським судом Полтавської області прийнято рішення у справі № 917/1900/19, яким було повністю відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ "Кременчукгаз - постачання". В своєму рішенні суд зазначив, що оцінивши наявний в матеріалах справи висновок судової економічної експертизи суд дійшов висновку про те, що її висновки не є результативними. Всі наведені вище обставини у сукупності вказують на правомірні дії відповідача щодо приведення до стандартних умов обсягів розподіленого населенню природного газу, а також, на правомірність застосування норм споживання газу протягом спірного періоду. Отже підстави для перерахунку обсягів спожитого природного газу побутовими споживачами за спірний період відсутні.

Позивач вважає, що заявлене відповідачем клопотання про призначення судової експертизи має на меті затягування розгляду справи і просить суд у його задоволенні відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні клопотання про призначення судової експертизи підтримує, на його задоволенні наполягає.

Представник позивача в судовому засіданні заперечує щодо задоволення клопотання відповідача про призначення судової експертизи у справі.

При розгляді клопотання відповідача про призначення судової експертизи суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України Про судову експертизу визначено, що судовою експертизою є дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Частиною 1 ст.99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Частиною 3 ст. 99 цього Кодексу передбачено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну ( ч. ч. 4, 5 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

При цьому суд зауважує, що судова експертиза призначається лише в разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Клопотання відповідача про призначення судової експертизи має на меті з"ясування фактичного обсягу природного газу та його вартості, переданого відповідачу у спірний період відповідно до умов Договору, який передбачає його визначення виключно за показниками комерційних вузлів обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду у даній справі є вимога позивача про стягнення боргу за Договором купівлі-продажу природного газу від 13.11.2018р. № 18-524-Н з підстав неналежного виконання відповідачем умов договору.

При цьому суд враховує, що природний газ, що продається позивачем відповідачу за укладеним між сторонами спірним договором, використовується останнім виключно для постачання побутовим споживачам (пункт 1.2 Договору).

Відповідно до п.4.1. Договору купівлі-продажу природного газу від 13.11.2018р. № 18-524-Н кількість природного газу, яка передається покупцеві, визначається за показниками комерційних вузлів обліку природного газу відповідно до вимог, установлених Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494.

Згідно з абзацом 2 пункту 1 глави 1 розділу IX Кодексу газорозподільних систем порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та Оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу.

Порядок комерційного обліку газу по об`єктах побутових споживачів (населення) визначений главою 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем.

За змістом пунктів 1, 3 глави 4 розділу IX цього Кодексу визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу сприймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.

У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань.

Якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу не забезпечений лічильником газу, фактичний об`єм спожитого (розподіленого) природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання.

Визначені об`єми споживання природного газу за нормами споживання у розрізі календарних місяців мають бути зазначені Оператором ГРМ в персоніфікованих даних заяви-приєднання до договору розподілу природного газу. При цьому місячні об`єми споживання мають бути зазначені за величиною об`єму природного газу (м куб.) та величиною обсягу енергії за трьома одиницями виміру (кВТ*год, ГКал, МДж), що визначаються згідно з вимогами цього Кодексу.

В обґрунтування позовних вимог позивач надав щомісячні акти приймання-передачі природного газу, які, як стверджує відповідач, містять узагальнені показники про об"єми спожитого природного газу, у тому числі як за показниками лічильників, так і за нормами споживання.

Отже, в межах предмета доказування у справі встановлення обсягу фактично переданого відповідачу природного газу у спірний період відповідно до умов договору, який передбачає його визначення виключно за показами комерційних вузлів обліку, є надзвичайно важливим для справедливого вирішення спору щодо розміру заборгованості відповідача, а відтак для законного й обґрунтованого рішення.

З метою встановлення обсягу фактично переданого відповідачу природного газу в період листопад 2018р. - липень 2020р., у тому числі переданого за показниками комерційних вузлів обліку природного газу відповідно до вимог, установлених Кодексом газорозподільних систем необхідні спеціальні знання, а також визначення його вартості, суд приходить до висновку про доцільність призначення судової економічної експертизи у даній справі.

Оцінюючи запропоновані відповідачем питання для експертного дослідження, суд доходить висновку, що вони в повній мірі відповідають завданню щодо вирішення спору з урахуванням предмету доказування у цій справі.

При визначенні експертної установи, якій може бути доручено проведення експертизи, господарським судом враховано наступне.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судову експертизу" судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (ст. 7-1 Закону України "Про судову експертизу").

Згідно з ч. 3 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Таким чином, право остаточного визначення експертної установи, яка буде проводити експертизу, належить органу, який призначає таку експертизу, а в даному випадку - суду, з урахуванням думок та пропозицій учасників справи, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи зону регіонального обслуговування відповідної експертної установи.

Пунктом 1.6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 (далі - Інструкція), встановлено, що експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції.

Згідно із зазначеним Переліком Полтавська область входить до сфери обслуговування Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса.

З огляну на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що клопотання відповідача про доручення проведення судової експертизи Полтавському відділенню Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз імені засл. проф. М.С. Бокаріуса ( вул. Чураївни, 1/1, м. Полтава, 36004) підлягає задоволенню.

Витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України у господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством (ч. 5 ст. 15 Закону України "Про судову експертизу").

Частиною 2 ст. 125 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може зобов`язати учасника справи, який заявив клопотання про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування або огляд доказів за їх місцезнаходженням, попередньо (авансом) оплатити витрати, пов`язані з відповідною процесуальною дією. Якщо клопотання заявили декілька учасників справи, необхідну грошову суму авансом в рівних частках сплачують відповідні учасники справи, а у випадках, коли відповідна процесуальна дія здійснюється з ініціативи суду, - сторони в рівних частках.

У випадках, коли сума витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача або витрат особи, яка надала доказ на вимогу суду, повністю не була сплачена учасниками справи попередньо або в порядку забезпечення судових витрат, суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 127 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи, що на вирішення судового експерта поставлені питання, запропоновані відповідачем, суд дійшов до висновку, що втрати по оплаті судової економічної експертизи слід покласти на відповідача.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Пунктом 6 ч.1 ст.229 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

Враховуючи наведене, господарський суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі на час проведення інженерно-технічної експертизи у справі.

Керуючись статтями ст. ст. 99, 100, 182, 228, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчукгаз-постачання" про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням господарського суду Полтавської області від 16.02.2021р. у справі № 917/1900/19 (вх. № 1567 від 10.02.2021р.).

2. Задовольнити клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчукгаз-постачання" про призначення судової експертизи (вх. № 2165 від 25.02.2021р., вх. № 2500 від 09.03.2021р.).

3. Призначити у справі № 917/1790/20 судову економічну експертизу, проведення якої доручити експертам Полтавському відділенню Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса ( вул. Чураївни, 1/1, м. Полтава, 36004).

4. Поставити на вирішення експерта наступні запитання:

4.1.Який фактичний обсяг природного газу (в метрах кубічних), отриманого Товариством з обмеженою відповідальністю "Кременчукгаз-постачання" від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у листопаді 2018р. - липні 2020р. обліковуваного виключно за показами комерційних вузлів обліку відповідно до даних бухгалтерського обліку Приватного акціонерного товариства "Кременчукгаз" (ідентифікаційний код 03351734)?

4.2.Чи співпадає, отриманий Товариством з обмеженою відповідальністю "Кременчукгаз-постачання" від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у листопаді 2018р. - липні 2020р. обсяг природного газу, обліковуваного виключно за показами комерційних вузлів обліку, обсягу природного газу, який зазначений у щомісячних актах приймання-передачі природного газу, що надані Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в якості письмових доказів до позовної заяви у справі № 917/1790/20?

4.3.У разі нерівнозначності між вищевказаними об`ємами яка між ними розбіжність ( в метрах кубічних)?

4.4.Яка фактична вартість (в гривнях) загального обсягу природного газу, що отриманий Товариством обмеженою відповідальністю "Кременчукгаз-постачання" від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у листопаді 2018р. - липні 2020р., обліковуваного виключно за показниками комерційних вузлів обліку?

4.5.Чи підтверджується документально (за матеріалами справи та наданими Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" доказами) заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчукгаз-постачання" у сумі 448 552 631,87 грн. перед Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за природний газ, отриманий в період листопад 2018р. липень 2020р., враховуючи необхідність його обліку за показниками комерційних вузлів обліку відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем?

5. Попередити експерта, який безпосередньо проводитиме судову експертизу, про відповідальність, передбачену ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

6. Витрати по проведенню експертизи покласти на відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчукгаз-постачання" (Полтавська область, м.Кременчук, провулок Героїв Бреста, буд. 46 , код ЄДРПОУ 20071686). Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчукгаз-постачання" на вимогу експертів оплатити вартість експертизи у повному обсязі.

7. Зобов`язати судових експертів Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М. С. Бокаріуса після завершення проведення експертизи та складання висновку, висновок судового експерта, разом з наданими документами направити до господарського суду Полтавської області.

При наданні висновку посилатися на номер справи № 917/1790/20.

8. Зупинити провадження у справі № 917/1790/20 з на час проведення судової економічної експертизи, призначеної у справі.

9. Матеріали справи № 917/1790/20 надіслати до Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М. С. Бокаріуса ( вул. Чураївни, 1/1, м. Полтава, 36004).

10. Ухвалу надіслати учасникам справи та Ролтавському відділенню Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені заслуженого професора М. С. Бокаріуса.

Згідно ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 16.03.2021р.

Суддя О.О. Ореховська