ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.03.2021 Справа № 922/166/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.,

при секретарі судового засідання (помічнику судді за дорученням судді) Хохулі М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Обласного комунального виробничо-експлуатаційного підприємства "Держпром" (, адреса: 61022, м. Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 9 під`їзд, 2 поверх)

до відповідача: Господарського суду Харківської області (, адреса: 61022, м. Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 8 під`їзд)

про: стягнення 790.881,24 грн.

за участю представників сторін: не з`явились, -

СУТЬ СПОРУ:

Обласним комунальним виробничо-експлуатаційним підприємством Держпром подано позов про стягнення з Господарського суду Харківської області заборгованості за договором № 402/20 О/52-20 від 19.06.2020 по відшкодуванню витрат на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна з бюджетною установою в сумі 790.881,24 грн.

Вимоги мотивовані тим, що у період з 01.11.2020 по 31.12.2020 загальна вартість витрат позивача на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого відповідачем комунального майна склала 1.402.430,54 грн., відповідачу надано для сплати відповідні рахунки-фактури, але на порушення п.2.1, п. 2.2 договору відповідачем свої зобов`язання з відшкодування витрат позивача виконано частково, а саме: здійснено часткову оплату в сумі 366.611,67 грн. за листопад 2020 року та часткову оплату в сумі 244.937,63 грн. за грудень 2020 року, внаслідок чого за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 790.881,24 грн., яка до тепер не сплачена. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

На підтвердження аргументів подано: правовстановлюючі (статутні) документи позивача, договір оренди комунального майна № 402/16 від 26.10.2016 з додатковими угодами, акт приймання-передачі орендованого майна від 31.12.2015, договір по відшкодуванню витрат на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна з бюджетною установою № 402/20 О52-20 від 19.06.2020 з додатками та додатковими угодами, акти надання послуг та рахунки-фактури, платіжні доручення, розрахунок заборгованості, претензійне попередження № 1040 від 22.12.2020 про сплату заборгованості, копії яких долучено до матеріалів справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач не оспорює наявність заборгованості, пред`явленої до стягнення позивачем, але вказує на відсутність бюджетних асигнувань за КПКВК 0501020 «Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів та установ системи правосуддя» та КЕКВ 2240 «Оплата послуг (крім комунальних)», що унеможливлює проведення розрахунків з позивачем.

До відзиву додано документи згідно переліку, які долучено до матеріалів справи.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій відхилено доводи відповідача та наполягає на задоволенні позовних вимог повністю. Вказує, що у даному випадку між сторонами склались цивільно-правові відносини, для яких характерна юридична рівність сторін у рамках виконання своїх зобов`язань за договірними відносинами, а норми чинного законодавства при визначенні відповідальності за укладеними договорами у сфері оренди та відшкодування витрат на утримання орендованого майна не виділяють бюджетні установи в окрему категорію і не встановлюють для них будь-яких окремих правил ніж для інших суб`єктів господарювання, тому відсутність бюджетних асигнувань на фінансування відповідних послуг не може бути підставою для звільнення відповідача від обов`язку оплатити надані послуги.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач вказував, що в силу положень ст.48, п.24 ч.1 ст.116, ст.119 та ст. 121 Бюджетного кодексу України Господарський суд Харківської області не має права погасити заборгованість за рахунок бюджетних коштів, що мають інше бюджетне призначення, оскільки за нецільове використання коштів передбачено відповідальність для посадових осіб відповідача, тому за відсутності відповідних бюджетних асигнувань на теперішній час відповідач не може виконати зобов`язання з відшкодування витрат на експлуатаційне обслуговування за листопад грудень 2020 року за договором № 402/20 О52-20 від 19.06.2020 у повному обсязі.

В судове засідання 18.03.2021 позивач та відповідач своїх представників не направили, подали клопотання про розгляд справи за відсутності їх представників.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами, на підставі договору оренди комунального майна № 402/16 від 26.02.2016 з подальшими змінами до нього, позивачем за актом приймання передачі передано відповідачу у тимчасове платне користування нерухоме майно нежитлові приміщення загальною площею 5312,72 кв.м., що розташовано за адресою: м. Харків, майдан Свободи, 5, і знаходиться на балансі позивача, для розміщення бюджетної установи.

За цим договором відповідач як орендар, серед іншого, зобов`язався своєчасно й у повному обсязі сплачувати оренду плату, а також здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна (п.5.2, п.2.9 договору).

Строк дії договору оренди з моменту його підписання по 31.12.2021 включно, а в частині розрахунків між сторонами до їх повного здійснення.

На виконання умов договору оренди № 402/16 від 26.02.2016 між сторонами укладено договір по відшкодуванню витрат на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна з бюджетною установою № 402/20 О/52-20 від 19.06.2020.

Згідно п.2.1, п.2.2 цього договору, орендар зобов`язався відшкодовувати (сплачувати) балансоутримувачу, пропорційно займаної загальної площі, суми витрат на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна (експлуатаційні послуги, комунальні послуги та енергоносії), які складають 109,99 грн. за 1 кв.м. загальної площі, що становить на місяць 109,99 грн. х 5312,72 кв.м. = 584.346,06 грн., окрім того ПДВ 20% - 116.869,21 грн. та перераховувати суму витрат на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна (експлуатаційні послуги, комунальні послуги та енергоносії) балансоутримувачу на визначений поточний рахунок щомісячно протягом розрахункового періоду, який встановлюється з 25 числа поточного місяця по 10 число наступного місяця, на підставі розрахунків та актів наданих послуг.

Відповідно до орієнтовного розрахунку вартості послуг по обслуговуванню орендованого комунального майна, що відшкодовує Господарський суд Харківської області Обласному комунальному виробничо-експлуатаційному підприємству «Держпром» (додаток № 1 до додаткової угоди №7/181-20 від 28.12.20 до договору № 402/20 О/52-20 від 19.06.2020) складаються з витрат на: 1) теплопостачання тариф без ПДВ 22,88 грн., період 01.01.20-31.12.20, витрати без ПДВ 1.458.660,36 грн., витрати з ПДВ 1.750.392,48 грн.; 2) водопостачання і водовідведення - тариф без ПДВ 1,34 грн., період 01.01.20-31.12.20, витрати без ПДВ 85.428,48 грн., витрати з ПДВ 102.514,20 грн.; 3) електроенергія - тариф без ПДВ 14,20 грн., період 01.01.20-31.12.20, витрати без ПДВ 905.287,44 грн., витрати з ПДВ 1.086.344,88 грн.; 4) експлуатаційні послуги (утримання в чистоті будівлі, місць загального користування, миття, дезінфекція та дератизація приміщень, сміттєпроводів, зимове прибирання подвір`я тощо) - тариф без ПДВ 71,57 грн., період 01.01.20-08.11.20, витрати без ПДВ 3.903.708,73 грн., витрати з ПДВ 4.684.450,44 грн.; Всього тариф з 01.01.20 по 31.12.20 складає 109,99 грн. без ПДВ, а всього витрати з 01.01.20 по 31.12.20 складають 7.623.702,00 грн. з ПДВ.

У пункті 2.14 договору сторони обумовили, що у разі припинення (розірвання) цього договору орендар сплачує суму витрат на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна (експлуатаційні послуги, комунальні послуги та енергоносії) до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії договору не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції балансоутримувачу (п.2.14 договору).

Цей договір набуває чинності з моменту підписання і діє по 31.12.2020 включно, а в частині розрахунків до повного погашення боргу орендарем (п.5.1 договору).

Приписами статей 173, 175 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина перша статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог ст.ст. 509, 525, 526 Цивільного кодексу України в силу зобов`язання одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 204 Цивільного кодексу України встановлює презумпцію правомірності правочину. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За відсутності доказів недійсності укладеного між позивачем та відповідачем договору № 402/20 О/52-20 від 19.06.2020 у встановленому порядку, суд виходить з принципу правомірності правочину.

Як зазначає позивач та не оспорює відповідач, за період з 01 січня по 31 жовтня 2020 року витрати на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна були сплачені орендарем у повному обсязі.

У період з 01 листопада 2020 року по 31 грудня 2020 року позивачем забезпечено обслуговування орендованого майна, загальна вартість витрат позивача за вказаний період склала 1.402.430,54 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними актами наданих послуг та рахунками-фактурами, які направлялись відповідачу цінним листом з описом та отримані останнім 22.12.2020.

Так, згідно акту надання послуг за договором № 402/20 О/52-20 від 19.06.2020 за листопад 2020 року та відповідного рахунку-фактури відшкодуванню відповідачем підлягали: витрати за електроенергію на суму 75.440,62 грн. без ПДВ, витрати за водопостачання та водовідведення на суму 7.119,04 грн. без ПДВ, витрати за теплопостачання на суму 121.555,03 грн. без ПДВ, разом без ПДВ 204.114,69 грн., ПДВ - 40.822,94 грн., всього з ПДВ 244.937,63 грн. Даний акт підписано сторонами без розбіжностей та заперечень.

Згідно акту надання послуг за договором № 402/20 О/52-20 від 19.06.2020 за листопад 2020 року та відповідного рахунку-фактури відшкодуванню відповідачем підлягали витрати на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна (експлуатаційні послуги) у сумі 380.231,37 грн. без ПДВ (договірна ціна за договором), ПДВ 76.046,27 грн., всього з ПДВ - 456.277,64 грн.

Згідно акту надання послуг за договором № 402/20 О/52-20 від 19.06.2020 за грудень 2020 року та відповідного рахунку-фактури відшкодуванню відповідачем підлягали: витрати за електроенергію на суму 75.440,62 грн. без ПДВ, витрати за водопостачання та водовідведення на суму 7.119,04 грн. без ПДВ, витрати за теплопостачання на суму 121.555,03 грн. без ПДВ, разом без ПДВ 204.114,69 грн., ПДВ - 40.822,94 грн., всього з ПДВ 244.937,63 грн. Даний акт підписано сторонами без розбіжностей та заперечень.

Також, згідно акту надання послуг за договором № 402/20 О/52-20 від 19.06.2020 за грудень 2020 року та відповідного рахунку-фактури відшкодуванню відповідачем підлягали витрати на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна (експлуатаційні послуги) у сумі 380.231,37 грн. без ПДВ (договірна ціна за договором), ПДВ 76.046,27 грн., всього з ПДВ - 456.277,64 грн.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 598, 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як свідчать матеріали справи і не заперечується сторонами, відповідач свої зобов`язання з відшкодування витрат позивача не виконав в повному обсязі, здійснивши тільки часткову оплату в розмірі 366.611,67 грн. за листопад 2020 року (платіжні доручення № 825 від 29.12.2020 на суму 101.038,08 грн., № 826 від 29.12.2020 на суму 20.635,96 грн., № 744 від 22.12.2020 на суму 90.528,74 грн., № 742 від 22.12.2020 на суму 8.542,85 грн., № 740 від 22.12.2020 на суму 145.866,04 грн.) та часткову оплату в розмірі 244.937,63 грн. за грудень 2020 року (платіжні доручення № 745 від 22.12.2020 на суму 90.528,74 грн., № 743 від 22.12.2020 на суму 8.542,85 грн., №№ 741 від 22.12.2020 на суму 145.866,04 грн.), внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість по зобов`язанням листопада 2020 року у розмірі 334.603,60 грн. та по зобов`язанням грудня 2020 року 456.277,64 грн., що разом складає 790.881,24 грн.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на відсутність бюджетних коштів (бюджетних асигнувань на відповідні цілі).

Основним принципом цивільних відносин є те, що вони засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина перша статті 1 Цивільного кодексу України). Однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору (стаття 3 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

У силу вимог п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Положення частини 2 статті 218 Господарського кодексу України та статті 617 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справах «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року, «Войтенко проти України» від 29 червня 2004 року та в рішенні від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України", відсутність відповідних асигнувань не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Оскільки обов`язок щодо сплати відшкодування витрат на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна та строк його виконання встановлений договором, в той час, як умови договору № 402/20 О/52-20 від 19.06.2020 порядок розрахунків не ставлять у залежність від наявності у орендаря відповідних бюджетних коштів (асигнувань), суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір за розгляд справи покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-86, 91, 123, 129, 233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Господарського суду Харківської області (, адреса: 61022, м. Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 8 під`їзд) на користь Обласного комунального виробничо-експлуатаційного підприємства "Держпром" (, адреса: 61022, м. Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 9 під`їзд, 2 поверх) заборгованість за договором № 402/20 О/52-20 від 19.06.2020 по відшкодуванню витрат на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна з бюджетною установою у розмірі 790.881,24 грн. (сімсот дев`яносто тисяч вісімсот вісімдесят одна гривня, 24 коп.), а також відшкодування сплаченого судового збору за розгляд справи у розмірі 11.863,22 грн. (одинадцять тисяч вісімсот шістдесят три гривні, 22 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня підписання повного його тексту у порядку, передбаченому Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 18.03.2021.

Суддя Н.В. Величко