ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2021 р. Справа№ 910/8023/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Куксова В.В.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Майданевич Г.А.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 16.03.2021 року у справі №910/8023/20 (в матеріалах справи).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут"

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2020, повний текст якого складено та підписано 26.10.2020

у справі №910/8023/20 (суддя Павленко Є.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ЄГАЗ"

про визнання додаткової угоди укладеною.

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ЄГАЗ" (далі - відповідач) про визнання укладеною додаткової угоди до договору купівлі-продажу природного газу від 1 жовтня 2019 року № 12А167-1125-19 у запропонованій позивачем редакції.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на безпідставне ухилення відповідача від підписання додаткової угоди до вищезазначеного договору купівлі-продажу природного газу, необхідність укладення якої обумовлюється зміною ціни на газ згідно постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 року № 7.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.10.2020 у справі №910/8023/20 у задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи вказане судове рішення суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено обґрунтованості підстав на які він посилається заявляючи свої позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2020 у справі №910/8023/20 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що оскаржуване судове рішення є незаконним та необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню з огляду на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також прийняте з порушенням норм матеріального права та неправильним застосування норм матеріального прав.

Також скаржник стверджує, що обов`язковість укладення додаткової угоди до договору купівлі-продажу природного газу від 1 жовтня 2019 року № 12А167-1125-19 є беззаперечною та не залежить від волі сторін, а обумовлена змінами в законодавстві.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2020, справу №910/8023/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Станік С.Р., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2020 у справі №910/8023/20 та розгляд вказаної апеляційної скарги призначено на 12.01.2021 о 15:15 год.

15.12.2020 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог законодавства України.

У зв`язку з перебуванням судді Станіка С.Р., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці з 29.12.2020- 16.01.2021, розпорядженням керівника апарату суду №09.1-08/115/21 від 12.01.2021 призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/8023/20.

Так, за наслідками проведення перерозподілу справи №910/8023/20 відповідно до витягу з протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів від 12.01.2021 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Шаптала Є.Ю., Куксов В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2021 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2020 у справі №910/8023/20 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Шаптала Є.Ю., Куксов В.В. та розгляд вказаної апеляційної скарги призначено на 09.02.2021 о 10:20 год.

Учасники справи наданим йому процесуальним правом не скорилися та у судове засідання, яке відбулося 09.02.2021, не з`явилися, своїх представників не направили та про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 розгляд апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2020 у справі №910/8023/20 відкладено на 02.03.2021 на 11:40 год.

У зв`язку з перебування головуючого судді - Яковлєва М.Л. у період з 01.03.2021 - 05.03.2021 на підготовці суддів для підтримання кваліфікації у Національній школі суддів України, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 розгляд апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2020 у справі №910/8023/20 призначено на 16.03.2021 об 11:00 год.

Відповідач наданим йому процесуальним правом не скористався та у судове засідання, яке відбулося 16.03.2021, не з`явився, своїх представників не направив, про причини своєї неявки суд не повідомив. При цьому, судом апеляційної інстанції було вчинено всі дії з метою належного повідомленні їх про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи викладене та те, що матеріали справи містять докази повідомлення учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, явка представників учасників справи не визнавалась обов`язковою, а також нез`явлення їх не перешкоджає вирішенню спору, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача.

16.03.2021 в судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги та просив задовольнити її, а оскаржуване судове рішення скасувати з прийняттям нового про задоволення позовних вимог.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду першої інстанції, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення не підлягає скасуванню чи зміні, з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 01.10.2019 року між позивачем, як покупцем, та відповідачем, як продавцем, був укладений договір №12А167-1125-19 купівлі-продажу природного газу (далі-Договір), відповідно до умов якого відповідач зобов`язався передати позивачу в 2019 році природний газ, а останній - прийняти та оплатити його вартість на умовах цього договору.

Вказаний правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками наведених юридичних осіб, а також між сторонами відсутній спір щодо факту укладення Договору.

Пунктом 1.2 Договору визначено, що природний газ, який передається за цим договором, використовується покупцем виключно для постачання релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності).

Згідно з п.2.1 Договору продавець передає покупцеві з 1 жовтня 2019 по 31 жовтня 2019 року природний газ обсягом до 8534,37 метрів кубічних.

Відповідно до п.3.1 Договору продавець передає покупцеві природний газ у віртуальній точці в газотранспортній системі, в якій здійснюється передача природного газу. Право власності на природний газ переходить від продавця до покупця у віртуальній точці в газотранспортній системі, в якій здійснюється передача природного газу. Після переходу права власності на природний газ покупець несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Пунктом 3.2 Договору визначено, що передача газу за ним здійснюється шляхом надання оператору ГТС сторонами торгових сповіщень (у розумінні кодексу ГТС) на відчуження/набуття природного газу, в якому, зокрема, зазначаються обсяги природного газу, визначені покупцем (заявка покупця) згідно з пунктом 2.1 цієї угоди.

Продавець до 12 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу, після подачі покупцем документів, визначених пунктом 3.3 договору, повертає покупцеві один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою (за її наявності). У разі непідписання продавцем акта приймання-передачі природного газу продавець у той же строк письмово повідомляє покупця про причини такого непідписання акта та надає в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта (п.3.4 Договору).

За умовами п.5.1 Договору ціна за 1 метр кубічний газу становить 4,2727604 грн, крім того, податок на додану вартість - 20%. Всього до сплати за 1 метр кубічний газу разом з податком на додану вартість - 5,1273125 грн.

Загальна сума вартості природного газу за цим правочином складається з сум вартості місячних поставок природного газу (п.5.2 Договору).

Відповідно до п.11.1 Договору він набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками цих підприємств (за їх наявності), поширює свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 1 жовтня 2019 року, і діє в частині продажу природного газу до 31 жовтня 2019 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Додатковими угодами від 18.11.2019 року №1, від 11.12.2019 року № 2, від 17.01.2020 року №3, від 07.02.2020 року № 4, від 24.02.2020 року дія даного договору продовжувалася.

Також у додатковій угоді від 11 грудня 2019 року №2 сторонами досягнуто згоди, що ціна на за 1 метр кубічний газу з 1 січня 2020 року по 31 січня 2020 року становить 5 500,00 грн, крім того податок на додану вартість 20 %. Всього до сплати за 1 метр кубічний газу разом з податком на додану вартість - 6 600,00 грн.

06.02.2020 позивач звернувся до відповідача з листом №497-Лв-1608-0220, в якому запропонував на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 року №17 підписати додаткову угоду від 31 грудня 2020 року № 3 до Договору, в якій встановити з 1 січня 2020 року по 31 січня 2020 року ціну природного газу в розмірі 5,58 грн за 1 метр кубічний з урахуванням податку на додану вартість.

В свою чергу, відповідач листом від 07.02.2020 року №167-41-132-16-0220 заперечив щодо внесення запропонованих позивачем змін до Договору з посиланням на те, що статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а також зауважив, що згідно з приписами ч.3 ст.632 Цивільного кодексу України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

За твердженнями позивача, відмова відповідача в приведення умов укладеного між сторонами Договору у відповідність до постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 року № 17 є необґрунтованою, що і стало підставою для звернення до господарського суду з даним позовом.

У відповідності до ст.509 Цивільного кодексу України та ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статей 11, 509 ЦК України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно з ст.651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 654 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, який змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

За змістом ст.188 Цивільного кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

У відповідності до ч.ч.1- 3 ст.632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Отже, вказана правова норма направлена на забезпечення стабільності цивільного обороту та обумовлює правило щодо недопустимості зміни ціни в договорі після його виконання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2018 року № 867 затверджено Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу.

Це Положення визначає обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, що покладаються на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (далі - спеціальні обов`язки), зокрема, для забезпечення стабільності, належної якості та доступності природного газу, підтримання належного рівня безпеки його постачання споживачам без загрози першочерговій цілі створення повноцінного ринку природного газу, заснованого на засадах вільної конкуренції з дотриманням принципів пропорційності, прозорості та недискримінації.

Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу застосовується у прозорий і недискримінаційний спосіб та не обмежує права суб`єктів господарювання, що створені відповідно до законодавства інших держав - сторін Енергетичного Співтовариства, зокрема право на здійснення постачання природного газу споживачам за умови дотримання вимог законодавства; не позбавляє побутових споживачів, релігійні організації та виробників теплової енергії права обирати постачальника природного газу і права придбавати природний газ за цінами, що вільно встановлюються сторонами договору постачання природного газу згідно із Законом України "Про ринок природного газу"; не позбавляє постачальників природного газу, зокрема із спеціальними обов`язками, права вільно обирати оптового продавця природного газу для потреб їх господарської діяльності.

У додатку до вказаного Положення визначено перелік постачальників природного газу, на яких покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) до зміни постачальника природного газу.

До вищевказаного переліку включено, у тому числі, і позивача.

Таким чином, вказане Положення покладає спеціальні обов`язки саме на позивача, а не на відповідача.

28.01.2020 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України № 17 від 24.01.2020 "Про внесення змін до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу".

Згідно з вказаною постановою абзац 5 пункту 6 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу викладено в такій редакції: "З 1 січня 2020 року ціна придбання природного газу не може бути вищою за ціну продажу природного газу, визначену відповідно до пункту 13 цього Положення, за вирахуванням торговельної надбавки (націнки) НАК "Нафтогаз України" на рівні 1,917 відсотка зазначеної ціни".

Пункт 13 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу викладено в такій редакції: "З 1 січня 2020 року НАК "Нафтогаз України" здійснює продаж/постачання природного газу відповідно до пунктів 7, 8 і 11 цього Положення за цінами, що встановлюються продавцем (постачальником) і покупцем (споживачем), але не вище рівня, який, зокрема, враховує середньоарифметичне значення фактичних цін (End of Day) природного газу на наступну добу поставки газу (Day-Ahead and Weekend) на нідерландському газовому хабі (ТТF) за період 1-22 числа місяця постачання газу відповідно до інформації біржі Powernext/EEX, різницю (спред) між ціною на хабі TTF та кордоні України і тариф на послуги транспортування природного газу для точки входу в Україну на міждержавному з`єднанні з Польщею/Словаччиною/Угорщиною".

Отже, ціна продажу природного газу була встановлена саме для НАК "Нафтогаз України", а не для відповідача.

Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України № 17 від 24.01.2020 "Про внесення змін до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" щодо зменшення ціни на природний газ не вказують на наявність у сторін Договору безумовного обов`язку внести до вказаного правочину зміни в частині визначення ціни вже придбаного газу.

Крім того ціни, що були визначені сторонами в Договорі не були дискримінаційними по відношенню до позивача, та як наслідок до його кінцевих споживачів, і повністю відповідали вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.201 №867 до внесення змін постановою КМУ №17 від 24.01.2020.

Більше того, на час опублікування постановою КМУ №17 від 24.01.2020 оператором ГТС на інформаційній платформі вже було підтверджено завершення господарської операції з передачі природного газу в обсязі 66 794 950,00 м.куб.

Таким чином, враховуючи у даному випадку сукупність встановлених вище обставин та положення ст.ст.75-79, 86 ГПК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права колегією суддів під час перегляду справи не встановлено.

Інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на правильність вирішення даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст.277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог, відповідає законодавству та матеріалам справи, а тому відсутні підстави для його скасування чи зміни. Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати на підставі ст.129 ГПК України покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2020 у справі №910/8023/20 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2020 у справі №910/8023/20 залишити без змін.

3.Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на скаржника.

4.Матеріали справи №910/8023/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 22.03.2021.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді В.В. Куксов

Є.Ю. Шаптала