ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 рокуСправа № 912/262/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., за участю секретаря судового засідання Буніна О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу № 912/262/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-вишукувальний інститут "Агропроект", 25006, м. Кропивницький, вул. Ельворті, 2,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс", 25002, м. Кропивницький, вул. Ельворті, 5, кім. 224,

про стягнення 12 538,40 грн,

представники:

від позивача - Іванченко В.В., ордер від 12.02.2021 ВА № 1011442;

від відповідача - Феркалюк О.Ю., витяг з ЄДР, наказ від 03.08.2020 № 31.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-вишукувальний інститут "Агропроект", яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс" про стягнення 12 538,40 грн неустойки, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань згідно Договору оренди від 03.01.2017 № 51/ОР, який припинив свою дію 31.12.2019 року. Однак, акт приймання-передачі до даного договору підписано лише 30.01.2020, у зв`язку з чим, позивачем в порядку ст. 785 Цивільного кодексу України нараховано Товариству з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс" неустойку у подвійному розмірі орендної плати за користування майном за січень 2020 року.

Ухвалою від 29.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/262/21; постановлено справу № 912/262/21 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; судовий розгляд призначено на 25.02.2021 на 11:00; встановлено строки для подання заяв по суті справи.

16.02.2021 до суду надійшло клопотання представника позивача від 12.02.2021 про відкладення розгляду справи.

25.02.2021 господарський суд відкрив судове засідання.

У судовому засіданні представником відповідача надано відзив від 25.02.2020, за змістом якого відповідач повідомляє, що протягом січня 2020 року у нього був відсутній доступ до користування майном, оскільки договір втратив чинність, були підписані документи розрахункового характеру, також з боку позивача не надано жодного доказу користування майном відповідачем протягом січня 2020 року. Постановою Центрального апеляційного господарського суду 912/1305/20 від 12.01.2021 залишено без змін рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.09.2020, яким відмовлено у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-вишукувальний інститут "Агропроект" про стягнення з ТОВ "Евіс" коштів за договором від 03.01.2017 № 51/ОР. Позовні вимоги про стягнення 12 538,40 грн неустойки з покладанням на відповідача судових витрат є безпідставним, питання стягнення коштів вирішено в іншій судовій справі.

Протокольною ухвалою від 25.02.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 18.03.2021 на 14:30 год.

26.02.2021 відповідачем надано суду фіскальний чек ПАТ "Укрпошта" про направлення позивачу поштового відправлення.

18.03.2021 господарський суд продовжив розгляд справи.

У судовому засіданні брали участь повноважні представники сторін, які підтримали позиції, викладені в позовній заяві та відзиві.

У засіданні 18.03.2021 судом досліджено докази та письмові пояснення, викладенні в заявах по суті справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

03.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-вишукувальний інститут "Агропроект" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс" (орендар) укладено договір оренди № 51/ОР (далі - Договір), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду (платне тимчасове користування) приміщення (кім 604) загальною площею 89,56 кв.м. на шостому поверсі будинку, який розташований за адресою: 25006, м. Кропивницький, вул. Ельворті, 2 (а.с. 8-10).

За умовами п. 2.1., 2.3., 2.4. Договору передача приміщення та майна здійснюється по акту передачі-прийняття, підписання якого свідчить про фактичну передачу таких в оренду.

У випадку закінчення дії цього Договору або його розірваний орендар повертає приміщення і майно орендодавцю аналогічно порядку встановленому при передачі його орендарю. Приміщення і майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта передачі-прийняття.

Обов`язки по оформленню акту передачі-прийняття покладаються на сторону, яка передає приміщення і майно другій стороні Договору.

Згідно п. 3.1. - 3.3. Договору орендна плата (з урахуванням ПДВ) встановлюється 4478 грн 00 коп. на місяць. В поняття "місяць" треба розуміти входять години перебування Орендаря у приміщенні в робочі дні з 7-00 ранку до 20-00 вечора. Орендна плата кожного місяця коригується, з урахуванням індексу інфляції з наростаючим підсумком. У розмір орендної плати не входять експлуатаційні витрати: електроенергія, опалення, водопровід, каналізація, витрати за користування телефоном (включаючи вартість розшифровки сум до сплатила), а також, перебування орендаря, у разі необхідності, з дозволу орендодавця, в інші години робочих днів, та у вихідні і святкові днів. Ці послуги оплачуються додатково за окрему плату по фактичним витратам з урахуванням використання приміщень загального користування (коридори, туалет, сходинкова клітка, вестибюль) згідно додатку №2 до цього Договору.

Цей договір вступає в силу з 03.01.2017 по 31.12.2017 включно (п. 6.1. Договору).

Відповідно до п. 6.4. Договір оренди припиняє дію внаслідок: - закінчення терміну, на який він був укладений; - достроково по взаємній домовленості сторін, або рішенню суду; - банкрутства Орендаря; - руйнування об`єкту оренди, яке виключає подальшу експлуатацію.

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

25.12.2017 сторонами підписано Додаткову угоду на продовження дії договору оренди № 51/ОР від 03.01.2017, за змістом якої сторони дійшли згоди внести зміни до п.п. 6.1. Договору, а саме: "Договір вважається укладеним до 31 грудня 2018 року" (а.с. 12).

13.12.2018 сторонами підписано Додаткову угоду про внесення змін до договору оренди № 51/ОР від 03 січня 2017 р., за умовами якої продовжено строк дії Договору до 31 грудня 2019 року та встановлено орендну плату (з урахуванням ПДВ) у розмірі 6269,20 грн (а.с. 13).

18.12.2019 позивачем направлено відповідачу лист № 333 з повідомленням про закінчення терміну дії Договору, проханням про передачу приміщення під номером 604 по акту передачі - приймання до 31 грудня 2019 року, проведення перевірки взаємних розрахунків з повним погашенням заборгованості. Крім того, в листі зазначено, що перебування директора і співробітників відповідача в приміщенні з 01 січня 2020 року буде неможливим. (а.с. 14)

Згідно акту передачі-прийняття приміщень та майна орендодавцю приміщення звільнено 30.01.2020 (а.с. 16).

20.02.2020 позивачем на адресу відповідача направлена претензія від 19.02.2020 з вимогою про сплату заборгованості по договору у розмірі 9 814,99 грн, з яких експлуатаційні витрати за грудень 2019 2 493,17 грн, експлуатаційні витрати та орендна плата за січень 2020 7 321,82 грн (а.с. 17-24).

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 15.09.2020 у справі № 912/1305/20, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.01.2021 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-вишукувальний інститут "Агропроект" до Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс" про стягнення 9 814,99 грн заборгованості по орендній платі, 341,91 грн пені, 65,97 грн 3% річних, 9,81 грн інфляційних втрат відмовлено повністю.

Відповідно до тексту постанови Центрального апеляційного господарського суду від 12.01.2021, звертаючись до Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс" із позовом про стягнення орендної плати за січень 2020 року в сумі 5055,81 грн та нарахувань з водопостачання в сумі 165,68 грн, з опалення в сумі 811,33 грн, з постачання електричної енергії в сумі 54,60 грн, на обслуговування ліфту в сумі 6,80 грн, за вивіз твердих побутових відходів в сумі 7,30 грн, ПДВ - 1220,30 грн, а також 255,06 грн пені, 7,37 грн інфляційних втрат та 49,21 грн 3% річних, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Проектно-вишукувальний інститут "Агропроект" посилався на неналежне виконання відповідачем зобов`язань по договору оренди №51-ОР від 03.01.2017 в частині сплати експлуатаційних витрат та орендної плати.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарський суд першої інстанції виходив з того, що обґрунтування порядку розрахунку сум по комунальним послугам позивачем не надано, а нарахування орендної плати після припинення договору та дії сторін з надання відповідних послуг знаходяться поза межами відносин, врегульованих договором оренди №51/ОР від 03.01.2017, й відповідно вимоги можуть заявлятися й відповідні суми заборгованості нараховуватись не з підстав невиконання умов останнього та не у розмірі, визначеному в цьому Договорі.

Предметом доказування у даній справі є встановлення наявності підстав нарахування неустойки згідно ст. 785 Цивільного кодексу України.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Стаття 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч. 2 ст. 598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Частиною другою статті 291 Господарського кодексу України передбачено, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

За умовами п. 6.4 Договору договір оренди припиняє свою дію внаслідок закінчення терміну, на який він був укладений.

Листом від 18.12.2019 № 333 позивач повідомив відповідача про закінчення терміну дії Договору та необхідність передати приміщення по акту приймання - передачі до 31.12.2019. Отримання листа підтверджено представником відповідача.

З урахуванням наведеного та з огляду на зміст листа, Договір оренди №51/ОР від 03.01.2017 припинив свою дію 31.12.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до умов п. 2.3., 2.4. Договору, у випадку закінчення дії цього Договору або його розірвання орендар повертає приміщення і майно орендодавцю аналогічно порядку встановленому при передачі його орендарю. Приміщення і майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта передачі-прийняття.

Обов`язки по оформленню акту передачі-прийняття покладаються на сторону, яка передає приміщення і майно другій стороні Договору.

З матеріалів справи вбачається, що об`єкт оренди повернуто за актом 30.01.2020.

Відповідно до ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Особливий статус зазначеної неустойки обумовлений тим, що зобов`язання наймача (орендаря) з повернення об`єкта оренди виникає після закінчення дії договору оренди і наймодавець (орендодавець) в цьому випадку позбавлений можливості застосовувати щодо недобросовісного наймача інші засоби стимулювання до виконання, окрім як використання права на стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном. При здійсненні оцінки правомірності заявлених вимог про стягнення неустойки в порядку частини 2 статті 785 ЦК України обов`язковим для суду є врахування обставин невиконання орендарем зобов`язання щодо неповернення майна в контексті його добросовісної поведінки як контрагента за договором оренди та її впливу на обставини неповернення майна орендодавцеві зі спливом строку дії орендних правовідносин.

Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, що зумовлює вимогу щодо сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків та здійсненні своїх суб`єктивних прав. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

При розгляді спорів про стягнення неустойки судам необхідно враховувати, що право наймодавця вимагати оплати неустойки відповідно до частини 2 статті 785 ЦК України та обов`язок наймача сплачувати таку неустойку зберігається до моменту повернення наймачем наймодавцю орендованого майна.

За змістом статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, неустойки згідно з частиною 2 статті 785 ЦК України. Законодавцем у частині 1 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Для застосування наслідків, передбачених частиною 2 статті 785 ЦК України, необхідна наявність вини (умислу або необережності) в особи, яка порушила зобов`язання, відповідно до вимог статті 614 ЦК України. Тобто судам необхідно встановити обставини, за яких орендар мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але умисно цього обов`язку не виконав.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові 02.09.2014 у справі №3-85гс14, а також Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові 11.04.2018 у справі №914/4238/15, постанові 24.04.2018 у справі №910/14032/17 та у постанові 09.09.2019 у справі №910/16362/18 (пункт 51).

Обставини вчинення орендарем дій з повернення орендованого майна та відсутність у нього умислу на ухилення від повернення об`єкта оренди виключають можливість застосування орендодавцем до орендаря відповідальності у вигляді неустойки в порядку частини 2 статті 785 ЦК України. Аналогічну правову позицію викладено Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 08.05.2018 у справі №910/1806/17.

У даній справі позивач нарахував відповідачу до сплати неустойку у розмірі подвійної плати за користування об`єктом оренди за січень 2020 року у розмірі 12 538,40 грн (6 269,20 (орендна плата за один місяць з урахуванням ПДВ згідно п.1. Додаткової угоди до Договору від 13.12.2018) х 2).

У пунктах 2.3., 2.4. Договору сторони визначили порядок повернення майна у випадку закінчення дії Договору, при цьому обов`язок по оформленню акту передачі-прийняття орендованого приміщення лежить на орендареві, тобто Товаристві з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс".

Доказів щодо вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс" дій, спрямованих на підписання акта передачі-прийняття орендованого приміщення до 30.01.2020, як і доказів ухилення Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-вишукувальний інститут "Агропроект" від підписання акта суду не надано.

За твердженням відповідача, протягом січня 2020 року він не користувався приміщенням, співробітники не мали доступу до приміщення. Однак, у судовому засіданні представник відповідача підтвердив, що в приміщенні до 30.01.2020 зберігалися речі орендаря, затримка в поверненні приміщення була зумовлена необхідністю орендувати інше приміщення для ведення підприємницької діяльності.

Господарський суд вважає вказані аргументи відповідача такими, що не спростовують вини Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс", оскільки орендар мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але цього обов`язку не виконав, і причини такого невиконання не є поважними. Орендар, як сторона Договору, повинен був усвідомлювати наслідки закінчення строку дії Договору 31.12.2019, крім того орендодавець листом від 18.12.2019 № 333 попередив орендаря про такі наслідки. Орендодавець не мав змоги використовувати приміщення у власних цілях, оскільки в ньому зберігалися речі орендаря. Доказів створення позивачем перешкод у звільненні орендованого приміщення суду не надано.

Твердження відповідача про вирішення питання стягнення коштів у судовій справі № 912/1305/20 є безпідставним, оскільки у справах № 912/1305/20 та № 912/262/21 різні предмети спору. У даній справі суд не встановлює обставини здійснення відповідачем платежів за умовами Договору, натомість досліджує наявність підстав для стягнення неустойки згідно ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України.

З урахуванням викладеного, господарський суд вважає доведеним порушення Товариством з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс" обов`язку вчасного повернення орендованого майна.

В той же час, розрахунок неустойки на підставі ст. 785 Цивільного кодексу України, наведений позивачем: 6 269,20 х 2 + 12 538,40 грн, не відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства. Так, позивачем не враховано, що повернення майна відбулось 30.01.2020, тобто періодом нарахування неустойки має бути 01.01.2020 - 29.01.2020, крім того розмір орендної плати за місяць (6 269,20 грн) включає в себе суму ПДВ.

Виходячи з аналізу частини другої статті 785 ЦК України, неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення її повернення, враховуючи природу її виникнення, не генерує додану вартість, оскільки не є товаром або послугою, її виникнення не пов`язане з впливом дій виробника/надавача послуг, розмір такої неустойки не залежить від вартості використаних продавцем/надавачем послуг сировини, інших товарів та додаткових послуг.

Неустойка, нарахована на підставі частини другої статті 785 ЦК України є спеціальною санкцією за порушення законодавства, вона не може бути об`єктом оподаткування податком на додану вартість в силу своєї правової природи як міри відповідальності.

З огляду на таке, Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 20.11.2020 у справі № 916/1319/19 дійшла висновку, що при розрахунку розміру неустойки згідно з частиною другою статті 785 ЦК України за неповернення майна з оренди після припинення дії договору найму до її складу не включається податок на додану вартість, який мав би сплачуватися орендарем орендодавцю у випадку правомірного користування майном.

Враховуючи викладене, господарський суд здійснює власний розрахунок неустойки: (5 224,33 грн (розмір орендної плати за один місяць за вирахуванням ПДВ) / 31 день (кількість днів у січні 2020 року)) х 29 днів (кількість днів прострочення) х 2 = 9 774,55 грн.

Отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-вишукувальний інститут "Агропроект" підлягають частковому задоволенню у розмірі 9 774,55 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням часткового задоволення позову на суму 9 774,55 грн, стягненню з відповідача підлягає 1 769,69 грн судового збору.

Окрім того, представником позивача заявлено про подачу доказів на підтвердження розміру судових витрат в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс" (25002, м. Кропивницький, вул. Ельворті, 5, оф. 224; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-вишукувальний інститут "Агропроект" (25006, м. Кропивницький, вул. Ельворті, 2; ) неустойку в сумі 9 774,55 грн, а також 1 769,69 грн сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень одночасно з врученням (надсиланням/видачею) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити Товариству з обмеженою відповідальністю "Проектно-вишукувальний інститут "Агропроект" (на електронну пошту: ); Товариству з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс" (25002, м. Кропивницький, вул. Ельворті, 5, оф. 224).

Повне рішення складено 22.03.2021.

Суддя О.Л. Бестаченко