ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

22 березня 2021 року Справа № 915/878/16

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.,

позивач ОСОБА_1 , представник позивача - Ларькіна Г.Ю.,

відповідач (представник відповідача) у підготовче засідання не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про призначення повторної комісійної судової технічної експертизи у справі

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

АДРЕСА_1 ;

до відповідача: фізичної особи - підприємця Скакун Оксани Миколаївни,

АДРЕСА_2 ;

про: стягнення 565670,03 грн.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовом (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) до фізичної особи-підприємця Скакун Оксани Миколаївни (далі - ФОП Скакун О.М.) про стягнення заборгованості в загальній сумі 565 670,03 грн., з якої:

- 244987,50 грн. - основний борг за договором,

- 62 113,00 грн. - пеня за невчасно виконане грошове зобов`язання,

- 238 833,00 грн. - інфляційні,

- 19736,53 грн. - 3% річних.

Позовна заява мотивована тим, що фізичною особою-підприємцем Скакун Оксаною Миколаївною порушено умови договору купівлі-продажу продукції №17 від 17.11.2014 в частині оплати придбаного за договором товару. В зв`язку з оплатою товару фізичною особою-підприємцем Скакун Оксаною Миколаївною частково та несвоєчасно, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 нарахував пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, 3% річних та інфляційні. Матеріально-правовою підставою позову визначено статті 526, 530, 610, 611, 617, 625, 627, 655, 712 Цивільного кодексу України, статті 173, 174, 193 Господарського кодексу України.

Так, позовні вимоги ґрунтуються на підставі: умов договору купівлі-продажу продукції №17 від 17.11.2014; видаткових накладних: №37 від 17.11.2014 (на 127500,00 грн.), №46 від 17.11.2014 (на 80942,50 грн.), №43 від 17.11.2014 (на 81270,00 грн.), №44 від 17.11.2014 (на 82775,00 грн.); рахунку-фактури №28 від 17.11.2014; письмової вимоги б/н від 28.11.2014 про сплату вартості поставленого товару до 10 грудня 2014 року; банківських виписок про часткову оплату поставленого товару на загальну суму 127500,00 грн. (25.12.2014 - 24000,00 грн., 26.02.2015 - 80000,00 грн., 27.02.2015 - 20000,00 грн., 30.04.2015 - 3500,00 грн.)

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 13.03.2018 у справі №915/878/16 (суддя - О.Г. Смородінова) в позові відмовлено повністю. Скасовано заходи забезпечення позову, які були вжиті по справі №915/878/16 ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 25 жовтня 2016 року.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.07.2018 у справі №915/878/16 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення господарського суду Миколаївської області від 13 березня 2018 року у справі №915/878/16 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 05.12.2018 касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 30.07.2018 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.03.2018 у справі №915/878/16 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Миколаївської області.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справу №915/878/16, призначено головуючому судді Семенчук Н.О.

Ухвалою суду від 11.01.2019 справу №915/878/16 прийнято до провадження судді Семенчук Н.О., ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 22.08.2019 в ході підготовчого засідання клопотання ФОП ОСОБА_1 №б/н від 21.08.2019 про призначення судової технічної експертизи документу - задоволено. Призначено у справі №915/878/16 судову технічну експертизу документу, проведення якої доручено Миколаївському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експерта поставлено наступне питання: Чи був нанесений текст накладної №37 від 17.11.2014 (оригінал знаходиться - том 1 а.с. 140) на аркуш паперу до, чи після проставляння підпису від імені ОСОБА_1 на вказаний аркуш? Провадження у справі №915/878/16 зупинено до проведення судової експертизи та отримання висновку експерта.

Ухвалою суду від 05.11.2020, після надходження висновку експерта, ухвалено поновити провадження у справі та провести розгляд справи №915/878/16 у розумний строк, тривалість якого обумовлюється запровадженням в Україні карантину через спалах у світі коронавірусу "COVID-19", продовжено провадження у справі зі стадії підготовчого провадження, підготовче засідання призначено на 02.12.2020 року о 13 год. 00 хв.

02.12.2020 розгляд справи не відбувся у зв`язку із перебуванням судді Семенчук Н.О. на лікарняному.

Ухвалою суду від 18.12.2020 призначено підготовче засідання на 15.01.2021.

Ухвалою суду від 15.01.2020 відкладено підготовче засідання на 16.02.2021.

16.02.2021 розгляд справи не відбувся у зв`язку із перебуванням судді Семенчук Н.О. у відпустці.

Ухвалою суду від 19.02.2021 призначено підготовче засідання на 22.03.2021.

14.01.2021 до суду від позивача надійшла заява б/н від 14.01.2021 з клопотанням (щодо судової експертизи), в якій позивач просить суд призначити повторну колегіальну (у складі 3-х судових експертів) технічну експертизу та поставити на вирішення експертам питання: "Чи був нанесений текст накладної №37 від 17.11.2014 (оригінал знаходиться - том 1 ст. 140) на аркуш паперу до чи після проставлення підпису від імені ОСОБА_1 на вказаний аркуш".

Клопотання позивач обґрунтовує тим, що подані позивачем до суду дві рецензії на висновок №19-1140 від 30.07.2020 Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, складений за результатами проведення судово-технічної експертизи документів за матеріалами господарської справи №915/878/16. При складанні рецензій обидва рецензіати виявили: 1) суперечність твердженням судового експерта його висновку; 2) невідповідність висновку встановленим судовим експертом фактам при дослідженні; 3) застосування приладу (мікроскопу) зі збільшенням недостатнім для проведення такого дослідження; 4) неповне наведення матеріалів, технік, якими користувався експерт при дослідженні та навіть відсутність у висновку фотографії документа, який підлягав дослідженню (обов`язкова вимога при складанні експертного висновку за результатами дослідження); 5) порушення положення інструкції "Про проведення судових експертиз" затвердженої Наказом Мінюсту України 08.10.1998 (зі змінами та доповненнями) в частині дослідження, та в частині збереження досліджує мого документа, як доказу, порушення положень ст. 3 Закону України "Про судову експертизу" та порушення ухвали суду від 03.12.2019 в частині заборони на застосування хімічних методів дослідження, що можуть призвести до руйнації документа, або його частини.

На думку позивача, вказаний висновок є сумнівним та неповним, і за такого не може бути об`єктивним доказом у розумінні ГПК; позивач просить суд про призначення повторної комісійної експертизи у справі.

16.02.2021 до суду від відповідача надійшли заперечення проти призначення повторної експертизи.

В запереченнях, відповідач вказує, що подані позивачем рецензії на висновок №19-1140 від 30.07.2020 Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, не повинні прийматись судом до уваги , у зв`язку з тим, що: 1) свідоцтво судового експерта Сукманової Т.О. на проведення судових експертиз та експертних досліджень було анульовано рішенням Експертно-кваліфікаційної комрецензіат Сукманова Т.О. не має права складати будь-які документи, які містять складові частини рецензії; 2) рецензіат Прохоров-Лукін Г.В. відповідно до даних реєстру атестованих судових експертів Міністерства юстиції України ніколи не був судовим експертом за експертним спеціальностями: 2.1 "Дослідження реквізитів документів" та 2.3 "Дослідження друкарських форм та інших способів виготовлення документів".

Крім того, відповідно до п. 1 Розділу ІІ Порядку проведеня рецензування висновків судових експертів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03 лютого 2020 року за №335/5, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 05 лютою 2020 року за №131/34414, рецензування висновків експертів проводиться співробітниками НДУСЕ, які мають кваліфікацію судового експерта з тієї експертної спеціальності, за якою складено поданий на рецензування висновок. та не менше ніж трирічний стаж експертної роботи.

Однак в матеріалах справи відсутні докази про те. що особи, які готували рецензії є співробітниками НДУСЕ та мають кваліфікацію судового експерта з тієї експертної спеціальності, за якою складено поданий на рецензування висновок, та мають не менше ніж трирічний стаж експертної роботи.

У відповідності до ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є:

1) верховенство права;

2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом;

3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами;

4) змагальність сторін;

5) диспозитивність;

6) пропорційність;

7) обов`язковість судового рішення;

8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи;

9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках;

10) розумність строків розгляду справи судом;

11) неприпустимість зловживання процесуальними правами;

12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно ст. 7 ГПК України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Статтею 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

У відповідності до ст. 15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судову експертизу", судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону України "Про судову експертизу", до проведення судових експертиз (обстежень і досліджень), крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно ст. 98 ГПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

У відповідності до ст. 107 ГПК України, якщо висновок експерта є неповним або неясним, за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити додаткову експертизу, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). За наявності сумнівів у правильності висновку експерта (необґрунтованість, суперечність з іншими матеріалами справи тощо) за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити повторну експертизу, доручивши її проведення іншим експертам.

Незалежно від виду судочинства та підстави проведення експертизи судовий експерт зобов`язаний, зокрема, провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок (п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про судову експертизу").

У відповідності до п. 1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 № 53/5 (далі - Інструкція), згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи. Первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше. Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи. Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз). Комісійною є експертиза, яка проводиться двома чи більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією (фахівцями в одній галузі знань). Комісія експертів може утворюватися органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), або керівником експертної установи. Комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). До проведення таких експертиз у разі потреби залучаються як експерти експертних установ, так і фахівці установ та служб (підрозділів) інших центральних органів виконавчої влади або інші фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах.

Згідно ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема призначення судом експертизи.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" від 23.03.2012 №4 визначено, що господарському суду слід мати на увазі, що чинне законодавство не надає йому права відмовити у призначенні судової експертизи, про яку клопочуться учасники судового процесу, за тим мотивом, що у складі суду є особи, які мають достатні для з`ясування відповідних питань спеціальні знання.

Експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (заява №61679/00) від 01.06.2006 зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Стаття 86 ГПК передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши клопотання позивача про призначення повторної комісійної судової технічної експертизи документу з підстав сумнівності у правильності та неповноти висновку №19-1140 від 30.07.2020, та враховуючи, що для повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин справи необхідні спеціальні знання, суд дійшов висновку про задоволення клопотання позивача щодо призначення повторної комісійної судової технічної експертизи документу.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 ГПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

У клопотанні про призначення експертизи позивач просить доручити її проведення Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити у справі №915/878/16 повторну комісійну судову технічну експертизу документу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (вул. Смоленська, 6, м. Київ, 03057). На розгляд експертів поставити наступне питання:

1) Чи був нанесений текст накладної №37 від 17.11.2014 (оригінал знаходиться - том 1 а.с. 140) на аркуш паперу до, чи після проставляння підпису від імені ОСОБА_1 на вказаний аркуш?

Керуючись ст.ст. 2, 7, ст. 13 - 15, 99, 100, 103, 169, 182, п. 2 ч. 1 ст. 228, 229, 232, 234, 235, Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання ФОП ОСОБА_1 №б/н від 14.01.2021 про призначення повторної комісійної судової технічної експертизи документу - задовольнити.

2. Призначити у справі №915/878/16 повторну комісійну судову технічну експертизу документу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (вул. Смоленська, 6, м. Київ, 03057).

3. На вирішення експертів поставити наступне питання:

1) Чи був нанесений текст накладної №37 від 17.11.2014 (оригінал знаходиться - том 1 а.с. 140) на аркуш паперу до, чи після проставляння підпису від імені ОСОБА_1 на вказаний аркуш?

4. Попередити судових експертів до початку проведення судової експертизи про кримінальну відповідальність, передбачену статями 384, 385 Кримінального кодексу України, за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

5. Витрати по проведенню експертизи покласти на позивача - фізичну особу-підприємця ОСОБА_1. Зобов`язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 оплатити рахунок експертної установи за проведення судової експертизи, докази оплати надати до суду.

6. Провадження у справі №915/878/16 зупинити до проведення судової експертизи та отримання висновку експерта.

7. Копію ухвали направити сторонам у справі, а також експертній установі разом з матеріалами справи №915/878/16.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.235 ГПК України.

Ухвала господарського суду може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 26.03.2021.

Суддя Н.О. Семенчук