ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/95/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

за позовом Акціонерне товариство Укргазвидобування, 04053, м.Київ, вул.Кудрявська, 26/28, код 30019775;

до Товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління Енергоюжспецстрой, 61022, м. Харків, проспект Правди, буд 10, кім. 27-Е, код 32951760;

про стягнення штрафу за договором будівельного підряду №54/19 від 16.01.2019 у розмірі 123 056,25грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Укргазвидобування звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління Енергоюжспецстрой, в якому просить стягнути з останнього штраф за договором будівельного підряду №54/19 від 16.01.2019 у розмірі 123 056,25грн. Також просить суд стягнути з відповідача сплачену суму судового збору.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем строків виконання ремонтних робіт за договором будівельного підряду (на виконання ремонтних робіт) по об`єкту "Капітальний ремонт 2-ох поверхової адмінбудівлі, будівлі компресорного цеху і КНС КС Машівка. Капітальні ремонти (інвестиції)" №54/19 від 16.01.2019.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/95/21. Розгляд справи № 922/95/21 вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачеві, згідно ст. 250, 251 ГПК України, строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Встановлено позивачеві, згідно ст. 251 ГПК України, строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання. Роз`яснено сторонам, що у випадку неподанням відповідачем відзиву та/або клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, а також не поданням позивачем відповіді на відзив у строки встановлені цією ухвалою розгляд справи буде відбуватися за наявними матеріалами після спливу строку встановленого для подання відповідачем клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та в межах строків встановлених ст. 248 ГПК України.

З метою повідомлення сторін про розгляд даної справи, судом було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи. Позивачем ухвалу суду про відкриття провадження у справі було отримано 22.01.2021, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення №000682/1. Відповідачем ухвалу суду про відкриття провадження у справі було отримано 20.01.2021, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення №000682/2.

Таким чином, суд дійшов висновку, що сторони були належним чином повідомлені про розгляд даної справи.

04 лютого 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. №2810 від 04.02.2021), в якому відповідач заперечує проти позовних вимог в повному обсязі та просить суд відмовити в задоволенні позову повністю. В обґрунтування заперечень відповідач зазначає, що спільне розпорядження, відповідно до якого було допущено відповідача до виконання робіт, було підписане лише 17.05.2019. Акт здачі-приймання будівельного майданчика на виконання робіт було підписано лише 08.07.2019, тобто будівельний майданчик для виконання робіт було передано відповідачу фактично через шість місяців після підписання договору будівельного підряду. Акт-допуск на проведення будівельно-монтажних робіт на території Машівської КС було підписано 10.09.2019. У зв`язку з несвоєчасним підписанням акту здачі-приймання будівельного майданчика відповідач приступив до виконання певних робіт в осінньо-зимовий період, а тому якість виконання таких робіт безпосередньо залежала від сприятливих погодних умов. Також відповідач стверджує, що звертався до позивача з проханням продовжити строки виконання робіт. Вважає, що відмова позивача в продовженні строків виконання робіт в зазначених обставинах необґрунтованими, а затягування часу по допуску відповідача до виконання робіт фактично призвели до порушення строків виконання робіт. На думку відповідача, строки виконання робіт фактично були перенесені у зв`язку з несвоєчасним наданням допуску до об`єкта, несприятливими погодними умовами та введенням на території України карантину. Посилається на п.9.1 договору будівельного підряду, відповідно до умов якого сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором, якщо це є наслідком дії обставин непереборної сили, які не існували під час укладення договору та виникли поза волею сторін. Строк виконання зобов`язань відкладається на термін дії таких обставин. Крім того, стверджує, що відповідачем були виконані усі роботи за договором будівельного підряду, а позивачем всупереч п. 3.1 договору не було передано відповідачу дефектного акту та кошторисної документації.

12 лютого 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив (вх. №3582 від 12.02.2021), в якій позивач не погоджується з обставинами, викладеними у відзиві на позов, та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує, що будівельний майданчик було передано відповідачу 08.07.2019, що підтверджується відповідним актом, який було підписано сторонами без зауважень та застережень. Спільне розпорядження про проведення робіт на об`єкті складено та підписано сторонами 17.05.2019, тобто ще до передачі будівельного майданчику, що не суперечить умовам договору та не створює для сторін додаткових договірних зобов`язань, а спрямоване лише на створення безпечних умов праці. Заперечує проти твердження відповідача щодо неотримання дефектного акту та кошторисної документації, оскільки посилання на ці документи зазначено в інших документах, підписаних сторонами. Стосовно твердження відповідача про неодноразове звернення з проханням продовжити строки виконання робіт, позивач зазначає, що роботи за договором мали бути виконані в строк до 09.01.2020, проте перший лист відповідача датовано 07.02.2020, тобто вже після закінчення строку для своєчасного виконання договірних зобов`язань. Звернення відповідача щодо несприятливих погодних умов здійснено в лютому 2020 з проханням продовжити строк дії договору до 31.05.2020 не підтверджувалось жодними обґрунтуваннями та суперечило інтересам позивач, який очікував виконання робіт саме у визначений договором строк. На звернення відповідача у березні 2020 року щодо призупинення виконання робіт строком на 14 днів у зв`язку з введенням карантину, позивачем було погоджено призупинення робіт строком на 14 днів. Позивач вказує, що твердження відповідача про неможливість своєчасно почати виконання робіт за договором через підписання акту-допуску на проведення будівельно-монтажних робіт на території Машівської КС лише 10.09.2019, суперечить фактичним обставинам справи, оскільки перший Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2019 (форма №КБ-2в) та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2019 (форма №КБ-3) датовані 11.07.2019, що свідчить про те, що відповідач не був позбавлений можливості виконувати свої зобов`язання за договором. Крім того, позивач зазначає, що ним в якості штрафних санкцій застосовано штраф у розмірі 10% від вартості невиконаних/несвоєчасно виконаних робіт, а не триваючу пеню, яка залежить від часу прострочення виконання зобов`язання. Також стверджує, що станом на момент звернення з позовною заявою відповідачем не виконано роботи на суму 562430,91грн. На думку позивача, відповідач не обґрунтував неправомірність нарахування йому штрафних санкцій за неналежне виконання зобов`язань за договором та не спростував правові вимоги позивача.

12 лютого 2021 року відповідачем надано до суду клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій (вх. №3499 від 12.02.2021), в якому відповідач просить суд зменшити розмір стягуваних з ТОВ БМУ Енергоюжспецстрой штрафних санкцій (пені та штрафу) на 90%. В обгрунтування заявленого клопотання зазначає, що на думку відповідача строки виконання робіт фактично були перенесені у зв`язку з несвоєчасним наданням допуску до об`єкта, несприятливими погодними умовами, а також у зв`язку з введенням карантину. Також зазначає, що позивачу у зв`язку з несвоєчасним виконанням робіт, не було завдано збитків. Посилаючись на скрутне фінансове становище відповідача, зазначає, що стягнення з останнього штрафних санкцій в зазначеному розмірі фактично паралізує роботу підприємства та може негативно вплинути на роботу підприємства, на якому працевлаштовані 56 осіб, та довести його до банкрутства.

15 лютого 2021 року позивачем надано до суду додаткові пояснення (вх. №3751 від 15.02.2021), в яких позивач просить приєднати до матеріалів справи додаткові пояснення та акт-допуск на проведення будівельно-монтажних робіт на території Машівської КС від 27.05.2019. В поясненнях позивач зазначає, що 15.02.2021 від віддаленого підрозділу філії ГПУ Полтавагазвидобування АТ Укргазвидобування, а саме Машівського ЦВНГК, надійшли акти-допуски на проведення будівельно-монтажних робіт на території Машівської КС. Вказує, що наданий відповідачем акт-допуск на проведення будівельно-монтажних робіт на території Машівської КС від 10.09.2019 як доказ того, що ТОВ БМУ Енергоюжспецстрой було позбавлено можливості своєчасного виконання робіт за договором №54/19 від 16.01.2019 є не єдиним актом-допуском. Так, перший акт-допуск було підписано ще 27.05.2019 з датою початку робіт 27.05.2019 та закінченням 30.06.2019, а необхідність у складанні подальших актів-допусків обумовлена тим, що відповідач несвоєчасно виконував умови договору та потребував додаткового строку для проведення робіт. Посилаючись на стислі терміни подачі відзиву на позовну заяву та те, що документація по веденню Договору будівельного підряду (на виконання ремонтних робіт) №54/19 від 16.01.2019 знаходилась у місці виконання договірних зобов`язань, позивач просить визнати поважними причини пропуску для подачі доказів по справі та врахувати, що подані відповідачем документи не відображають фактичні обставини справи та спрямовані на введення суду в оману.

Всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

16 січня 2019 року між Акціонерним товариством Укргазвидобування (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління Енергоюжспецстрой (Підрядник) укладено Договір будівельного підряду (на виконання ремонтних робіт) по об`єкту "Капітальний ремонт 2-ох поверхової адмінбудівлі, будівлі компресорного цеху і КНС КС Машівка. Капітальні ремонти (інвестиції)" №54/19 (далі - Договір), відповідно до умов якого Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на свій ризик, а також необхідними матеріалами виконати роботи з "Капітального ремонту 2-ох поверхової адмінбудівлі, будівлі компресорного цеху і КНС КС Машівка. Капітальні ремонти (інвестиції)" (далі об`єкт), за завданням Замовника відповідно до кошторисної документації, умов Договору та здати у встановлений строк об`єкт, а Замовник зобов`язується прийняти й оплатити закінчені по об`єкту роботи.

Пунктом 1.4 Договору сторони погодили, що обсяг, перелік і зміст робіт визначаються дефектними актами та у кошторисній документації, що погоджується Сторонами шляхом підписання Договірної ціни на виконання будівельних робіт (Додаток №2).

Згідно з п. 2.1 Договору початок виконання робіт: впродовж десяти днів з дати передачі будівельного майданчика Підряднику.

Відповідно до п. 2.2 Договору закінчення виконання робіт: впродовж шести місяців з дати передачі будівельного майданчика Підряднику.

Строки виконання робіт передбачені у Графіку виконання будівельних робіт (Додаток №1), який є невід`ємною частиною даного Договору (п. 2.3 Договору).

Місце виконання робіт: Полтавська область, Машівський район, КС Машівка (п. 2.4 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору Замовник передає за актом приймання-передачі Підряднику на період виконання робіт і до їх закінчення: будівельний майданчик разом з усіма необхідними для користування ним документами у визначений термін згідно листа Замовника; дефектний акт та кошторисну документацію.

Згідно з п. 4.2.1 Договору Підрядник зобов`язаний приступити до виконання робіт не пізніше строку, встановленого в п. 2.1 цього Договору.

Пунктом 5.4 Сторони погодили, що приймання-передача закінченого будівництвом об`єкту оформляється актом приймання виконаних робіт, підписаним членами комісії з представників Замовника та Підрядника.

Підрядник зобов`язаний щомісячно, разом з довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (ф. КБ-3) та актом приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в), подавати Замовнику виконавчу документацію (п. 5.6 Договору).

Відповідно до п. 6.1 Договору ціна договору сформована на підставі проектно-кошторисної документації, ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» та інших стандартів. Які розроблено в його розвиток і становить до 2512073,89грн., в т.ч. ПДВ 418678,98грн. (Додаток №2 Договірна ціна на виконання будівельних робіт).

Проаналізувавши умови вказаного договору, суд констатує, що такий за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ч.1 ст. 181 ГК України, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно до ч. 7 ст. 179 ГПК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів

Частиною 1 ст. 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За приписами ч. 1 ст. 843, ст. 844 ЦК України у договорі підряду встановлюється ціна роботи або спосіб її визначення, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання п. 2.3 договору, 17.05.2019 Спільним розпорядженням №84-р було прийнято рішення про проведення робіт на об`єкті «Капітальний ремонт 2-ох поверхової адмінбулівлі, будівлі компресорного цеху і КНС Машівка Машівського ЦВНГК».

В подальшому на підставі вказаного розпорядження та умов договору була здійснена передача будівельного майданчика, що підтверджується актом здачі-прийняття будівельного майданчика від 08.07.2019 р.

Таким чином, у відповідності до п.2.2. Розділу 2 Договору та Графіку виконання будівельних робіт, відповідач повинен був закінчити виконання робіт впродовж шести місяців з дати передачі будівельного майданчика відповідачу, тобто до 09.01.2020 року.

Відповідно до Акту-допуску на проведення будівельно-можнтажних робіт на території Машківської КС від 10.09.2019 було виділено відповідачу ділянку для проведення капітального ремонту 2-ох поверхової адмінбулівлі, будівлі компресорного цеху і КНС.

Так, як вказує позивач та підтверджується матеріалами справи, роботи відповідачем виконані частково, що підтверджується:

- актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2019 від 11.07.2019 (форма N9 КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2019 від 11.07.2019 (форма № КБ-3) на суму 341 954,51 грн.;

- актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2019 від 29.10.2019 (форма № КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2019 від 29.10.2019 (форма № КБ-3) на суму 437 517,46 грн.;

- актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2019 від 08.11.2019 (форма № КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2019 від 08.11.2019 (форма № КБ-3) на суму 384 664, 90 грн.;

- актом приймання виконаних будівельних робіт за січень 2020 від 09.01.2020 (форма № КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за січень 2020 від 09.01.2020 (форма № КБ-3) на суму 117 374,59 грн.;

- актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2020 від 24.06.2020 (форма № КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2020 від 24.06.2020 (форма N9 КБ-3) на суму 266 014,97 грн.;

- актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2020 (форма № КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2020 від 24.07.2020 (форма N9 КБ-3) на суму 338 739,82 грн.;

- актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2020 від 13.08.2020 (форма № КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2020 від 13.08.2020 (форма № КБ-3) на суму 49 331,68 грн.;

- актом N1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 від 30.10.2020 (форма № КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2020 від 30.10.2020 (форма N9 КБ-3) на суму 14 045,05 грн.

Водночас, 07.12.2020 відповідач на звертався до філії Газопромислового управління «Полтавагазвидобування» Акціонерного товариства «Укргазвидобування» надіслав лист № 07/02-1 від 07 лютого 2020 , в якому продовжити термін дії договору до 31 травня 2020, оскільки несприятливі погодні умови заважають виконувати роботи якісно.

Листом № 17/03-4 від 17 березня 2020 відповідач просив погодити тимчасове призупинення виконання робіт строком на 14 днів у зв`язку із введенням в дію постанови Кабінету Міністрів України N2 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України СОУЮ -19».

Позивач листом ПГВ004.1.23.1-2314 від 19.03.2020 погодив призупинення робіт строком на 14 робочих днів.

Після чого, 28.07.2020, Акціонерне товариство «Укргазвидобування» в особі філії Газопромислове управління «Полтавагазвидобування» на адресу відповідача направло притензію (вимога про виконання зобов`язання) ПГВ004.1.23.1-6140 від 28.07.2020 про нарахування та обов`язок сплатити штраф в розмірі 123 056,25 грн. за порушення договірних зобов`язань в частині виконання ремонтних робіт у визначений строк.

В свою чергу відповідач у відповіді на претензію N2 17/08-1 від 07 серпня 2020, зазначив, що з метою якісного виконання ремонтних робіт в осінньо-зимовий період, у зв`язку з несприятливими погодними умовами, неодноразово звертався до позивача про продовження строків виконання робіт, Відповідач зауважив, що роботи призупинялися у зв`язку із введенням в дію постанови Кабінету Міністрів України N2 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України СОУЮ -19» та просив відкликати претензію.

Водночас, позивач наполягав на сплаті штрафу про, що листом ПГВ004.1.23.1-6626 від 13.08.2020 повідомив позивача.

Таким чином, як вказує позивач у визначений Договором строк (до 09.01.2020) роботи виконані відповідачем на суму 1 281 511,46 грн. Отже, на думку позивача, відповідачем порушені договірні зобов`язання з виконання ремонтних робіт у встановлений строк (до 09.01.2020 ) на суму 1 230 562,43 грн., з якої на суму 562 430, 91 грн. ремонтні роботи взагалі не виконані, у зв`язку з чим, останній звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача штрафу на підставі п. 8.1, 8.3, договору у розмірі 10% від вартості невиконаних робіт, що становить 123 056,25грн.

Відповідач заперечуючи проти позову вказує на те, що фактично акт здачі приймання будівельного майданчика було підписано сторонами 08.07.2019, а саме через 6 місяців після укладення договору, при цьому відповідача було допущено до виконання робіт за договором а ж 10.09.2019, що підтверджується відповідним актом, у зв`язку з чим відповідач приступив до виконання робіт у осінньо-зимовий період за умов несприятливої погоди, що стало підставою для зміщення строків для виконання робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як підтверджується матеріалами справи та фактично визнається сторонами передача будівельного майданчика відбулась 08.07.2019, що підтверджується актом здачі-прийняття будівельного майданчика від 08.07.2019 р., а тому у відповідності до п.2.2. Розділу 2 Договору, відповідач повинен був закінчити виконання робіт впродовж шести місяців з дати передачі будівельного майданчика відповідачу, тобто до 09.01.2020 року.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, а саме з:

- акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2019 від 11.07.2019 (форма N9 КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2019 від 11.07.2019 (форма № КБ-3) на суму 341 954,51 грн.;

- акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2019 від 29.10.2019 (форма № КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2019 від 29.10.2019 (форма № КБ-3) на суму 437 517,46 грн.;

- акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2019 від 08.11.2019 (форма № КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2019 від 08.11.2019 (форма № КБ-3) на суму 384 664, 90 грн.;

- акту приймання виконаних будівельних робіт за січень 2020 від 09.01.2020 (форма № КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за січень 2020 від 09.01.2020 (форма № КБ-3) на суму 117 374,59 грн.;

Відповідачем в межах строків визначених п. 2.2. Договору виконано роботи на загальну суму 1281511,46грн.

При цьому, після спливу строку на виконання робіт, відповідачем було виконано роботи на суму 668131,52грн., що підтверджується:

- актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2020 від 24.06.2020 (форма № КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2020 від 24.06.2020 (форма N9 КБ-3) на суму 266 014,97 грн.;

- актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2020 (форма № КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2020 від 24.07.2020 (форма N9 КБ-3) на суму 338 739,82 грн.;

- актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2020 від 13.08.2020 (форма № КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2020 від 13.08.2020 (форма № КБ-3) на суму 49 331,68 грн.;

- актом N1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 від 30.10.2020 (форма № КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2020 від 30.10.2020 (форма N9 КБ-3) на суму 14 045,05 грн.

Таким чином, суд зауважає, що відповідачем порушені договірні зобов`язання з виконання ремонтних робіт у встановлений строк (до 09.01.2020 ) на суму 1 230 562,43 грн., з якої на суму 562 430, 91 грн. ремонтні роботи взагалі не виконані, а тому останній повинен нести відповідальність визначену умовами договору та чинним законодавством України.

Відповідно до п. 8.1 Договору за невиконання або неналежне виконання умов Договору Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим Договором.

Умовами п. 8.3 Договору Сторони погодили, що у разі порушення з вини Підрядника строків виконання робіт Підрядник сплачує Замовнику штраф у розмірі 10% від вартості робіт з яких допущено прострочення виконання.

Приймаючи до уваги, наведені положення договору, з огляду, що відповідачем порушено строки виконання робіт вартістю 1 230 562,43 грн., суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог позивача про стягнення штрафу у розмірі 10% від вартості робіт з яких допущено прострочення у сумі 123 056,25грн.

Доводи відповідача про те, що позивачем, всупереч вимогам п. 3.1 договору не було надано відповідачу дефектного акту та кошторисної документації, оцінюється судом критично, оскільки як вбачається з актів приймання передачі будівельного майданчика та акту допуску, які підписані та скріплені печатками сторін, жодних зауважень відповідачем до обсягу переданої позивачем документації не ставилось, при цьому, матеріалами справи підтверджується, що не дивлячись на вказані обставини роботи виконувались відповідачем та приймались позивачем без заперечень, а тому вказані доводи не свідчать про безпідставність позовних вимог.

При цьому, посилання відповідача на те, що спільне розпорядження та акт здачі-приймання передачі будівельного майданчика були підписані не своєчасно, у зв`язку з чим, відповідач приступив до виконання робіт в осінньо-зимовий період, що і стало підставою порушення строків виконання договору, не підставами для звільнення відповідача від відповідальності передбаченої п. 8.3 договору, оскільки у відповідності до п. 2.2 договору та графіку виконання робіт, роботи згідно договору повинні бути виконані впродовж шести місяців з дня передачі-прийняття будівельного майданчика, тобто визначальною умовою початку перебігу строків виконання робіт є саме прийняття відповідачем будівельного майданчика, а не дата Спільного розпорядження чи дата підписання акту допуску.

Вказаним спростовуються посилання позивача на акт допуску від 27.05.2021, та обставини, що відповідач приступив до виконання робіт за договором до прийняття будівельного майданчика.

Водночас, розглядаючи клопотання відповідача про зменшення штрафу, суд зазначає, що главою 24 ГК України загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Тож справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.

За частиною другою статті 216 ГК України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими: потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; передбачена законом відповідальність виробника (продавця) за недоброякісність продукції застосовується також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; сплата штрафних санкцій за порушення зобов`язання, а також відшкодування збитків не звільняють правопорушника без згоди другої сторони від виконання прийнятих зобов`язань у натурі; у господарському договорі неприпустимі застереження щодо виключення або обмеження відповідальності виробника (продавця) продукції (частина третя статті 216 ГК України).

За частинами першою та другою статті 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Відповідно до частини 1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Згідно з частиною 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За приписами пункту 3 статті 83 ГПК України, в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання.

За змістом зазначених норм, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є такий випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеня виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Таким чином, аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Зменшення розміру неустойки є правом суду, а за відсутності в законі як переліку виняткових обставин, так і врегульованого розміру (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) та з дотриманням правил статті 86 ГПК України на власний розсуд та внутрішнім переконанням вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе таке зменшення та конкретний розмір зменшення неустойки.

Отже, питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує у відповідності до статті 86 ГПК України за наслідками аналізу, оцінки та дослідженню конкретних обставин справи з огляду на фактично-доказову базу, встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, умов конкретних правовідносин з урахуванням наданих сторонами доказів, тобто у сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність/відсутність підстав для вчинення зазначеної дії.

Подібний за змістом висновок щодо застосування норм права, а саме статті 551 ЦК України та 233 ГК України, неодноразово викладався Верховним Судом у постановах: від 26.07.2018 у справі № 924/1089/17, від 12.12.2018 у справі № 921/110/18, від 14.01.2019 у справі № 925/287/18, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 27.03.2019 у справі № 912/1703/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 03.06.2019 у справі № 914/1517/18, від 23.10.2019 у справі № 917/101/19, від 06.11.2019 у справі №917/1638/18, від 17.12.2019 у справі № 916/545/19, від 13.01.2020 у справі № 902/855/18, від 14.01.2020 у справі № 911/873/19, від 10.02.2020 у справі № 910/1175/19, від 19.02.2020 у справі № 910/1303/19, від 26.02.2020 у справі № 925/605/18, від 17.03.2020 № 925/597/19, від 18.06.2020 у справі № 904/3491/19.

Відповідач в обґрунтування підстав зменшення штрафу на 90% посилається на те, що відповідач приступив до виконання робіт за вказаним договором в осінньо-зимовий період, що викликано несвоєчасною передачею позивачем будівельного майданчика, при цьому відповідач зазначає, що роботи за вказаним договором виконувались та приймались позивачем без зауважень, що підтверджується відповідними актами та довідками, крім цього, на зміщення строків виконання робіт також вплинуло і призупинення виконання робіт викликано введення в дію Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVID-19». Також відповідач вказує, що позивачу у зв`язку з несвоєчасним виконанням робіт не було завдано збитків. Окремо, відповідач вказує, що заявлений до стягнення штраф є надмірним з огляду на скрутне фінансове становище, оскільки його стягнення негативно вплине на роботу підприємства, при цьому зазначає, що станом на момент розгляду справи на підприємстві числиться 56 найманих працівників, яким виплачується відповідна заробітна плата та справляються відповідні податки та платежі, а тому стягнення штрафу у вказаному розмірі може призвести до порушень строків виплати як заробітної плати так і відповідних податкових нарахувань.

Так, як вбачається з матеріалів справи, а саме з податкових розрахунків форми №1ДФ на підприємстві відповідача дійсно числиться 56 найманих працівників, за якими відповідачем щомісячно, у строки визначені ПК, не дивлячись на введені заходи щодо поширенню на території України короновірусу COVID-19, справляються податки на суму 136589,00грн, що підтверджується відповідними податковими розрахунками форми №1ДФ та довідками про їх реєстрацію у податкових органах.

Водночас, суд зазначає, що як вбачається з акту здачі-приймання будівельного майданчика від 08.07.2019 будівельний майданчик був прийнятий відповідачем через 6 місяців з дня підписання договору, при цьому актом допуску від 10.09.2019 підтверджується обставини, що відповідач приступив до виконання робіт у осінньо-зимовий період, при цьому роботи, які виконувались відповідачем пов`язані з проведення ремонтних робіт 2-ох поверховою адмінбудівлі, будівлі компресорного цеху і КНС, де якість виконання робіт безпосередньо залежала від сприятливих погодних умов.

При цьому, суд зазначає, що як вбачається з листів відповідача № 07/02-1 від 07 лютого 2020, № 17/03-4 від 17 березня 2020, відповіді на претензію N2 17/08-1 від 07 серпня 2020, відповідач неодноразово звертався до позивача з проханням продовжити строк виконання робіт, та взагалі призупинення виконання робіт, у зв`язку з обмеженнями щодо протидії поширенню на території України короно вірусу COVID-19, ба більше, матеріалами справи підтверджується, що відповідачем роботи визначені умовами договору виконувались належним чином та були прийняті позивачем без будь-яких зауважень, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі робіт та довідками про їх вартість. При цьому, суд зазначає, що позивачу не було завдано матеріальних збитків внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем робіт згідно договору.

Вказані обставини на переконання суду свідчать про відсутність наміру відповідача ухилитись від виконання взятих на себе зобов`язань, а навпаки підтверджують намагання відповідача виконати роботи визначені умовами договору.

Беручи до уваги, ступінь виконання зобов`язання відповідачем, враховуючи, що відповідач приступив до виконання робіт в осінньо-зимовий період, а якість виконання таких безпосередньо залежала від сприятливих погодних умов, з огляду на введення в дію Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVID-19» та інших обмежувальних заходів, з огляду на добросовісність поведінки відповідача, суд дійшов висновку, що вказані обставини мають істотне значення для розгляду справи, а тому виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, дійшов висновку про можливість зменшення нарахованого відповідачем штрафу на 90%, так як, стягнення з відповідача штрафу у повному обсязі призведе до покладення на відповідача надмірного фінансового тягаря, що в свою чергу може негативно вплинути, як на господарську діяльність підприємства так і на виплату заробітної плати та відповідних податкових нарахувань, а відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягає штраф у розмірі 12305,63грн.

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Приймаючи до уваги, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, суд на підставі положень п. 2 ч.1, та ч. 9 ст.129 ГПК України, дійшов висновку, що витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 4, 13-15, 41- 46, 74, 75, 76, 77, 80, 86, 129, 207, 233, 237-241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління Енергоюжспецстрой (61022, м. Харків, проспект Правди, буд 10, кім. 27-Е, код 32951760) на користь Акціонерного товариства Укргазвидобування (04053, м.Київ, вул.Кудрявська, 26/28, код 30019775) 12305,63грн штрафу, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00грн.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Позивач: Акціонерне товариство Укргазвидобування, 04053, м.Київ, вул.Кудрявська, 26/28, код 30019775;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління Енергоюжспецстрой, 61022, м. Харків, проспект Правди, буд 10, кім. 27-Е, код 32951760;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п. 4 Прикінцевих Положень ГПК України та п. 17.5 Перехідних Положень ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 22.03.2021.

Суддя Н.А. Новікова