ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" березня 2021 р.Справа № 924/1326/20
м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Субботіної Л.О. за участю секретаря судового засідання Мізика М.А., розглянувши матеріали заяви про розстрочку виконання рішення у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "С.Т.Г." с.Котляри Харківського району Харківської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінтек" м. Хмельницький

про стягнення 571 497,75 грн

Представники сторін:

позивач: не з`явився

відповідач: Дарченко А.О. - юрист, діє на підставі трудового договору від 04.09.2017 та довіреності від 16.10.2020.

В судовому засіданні відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 15.02.2021 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "С.Т.Г." с.Котляри Харківського району Харківської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінтек" м.Хмельницький про стягнення 557497,75грн задоволено частково. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінтек" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "С.Т.Г." 366998,50грн заборгованості, 95249,63 штрафу, 4181,24грн витрат зі сплати судового збору. У стягненні 95249,62грн штрафу відмовлено.

До суду 04.03.2021 від відповідача надійшла заява про розстрочку виконання рішення суду, відповідно до якої останній просить розстрочити виконання рішення суду по справі №924/1326/20 щодо стягнення 466429,37грн шляхом сплати відповідачем боргу рівними щомісячними платежами (по 38869,11грн) до 25 лютого 2022 року. В обґрунтування заяви посилається на приписи ст. 331 ГПК України, п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9, а також вказує, що переліком обставин, які свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1235 від 27.12.2010, визначено обставини, що є підставою для розстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу заявника, зокрема це: ненадання (несвоєчасне надання) бюджетних асигнувань або бюджетних зобов`язань заявнику та/або не доведення (несвоєчасне доведення) фінансування видатків до заявника - отримувача бюджетних коштів в обсязі, достатньому для своєчасного виконання ним грошових зобов`язань та/або погашення податкового боргу, а також неперерахування (несвоєчасне перерахування) заявнику з бюджету коштів в обсязі, достатньому для своєчасного виконання ним грошових зобов`язань та/або погашення податкового боргу, у тому числі в рахунок оплати наданих заявником послуг (виконаних робіт, поставлених товарів); загроза виникнення неплатоспроможності (банкрутства) заявника в разі своєчасної та в повному обсязі сплати ним грошового зобов`язання або погашення боргу в повному обсязі; виконання заявником особливо важливого замовлення у рамках соціально-економічного розвитку регіону або надання ним особливо важливих (у тому числі виключних) послуг населенню; виконання заявником державного оборонного замовлення. Оцінюючи ступінь вини ТОВ "Компанія Укрінтек" у порушенні зобов`язання, заявник просить врахувати, що частково на суму 90 199,70 грн з ПДВ зобов`язання з оплати відповідачем виконані, а неналежне виконання було зумовлене затримками в оплатах відвантажених ТМЦ контрагентами. Просить взяти до уваги й наявні надзвичайні події, визнані на загальнодержавному рівні - запровадження карантину через розповсюдження короновірусу СОVID-19, що безумовно вплинуло на обсяги виробництва, спричинило скорочення діяльності й відповідно втрати доходу. Заявник звертає увагу, що він в більшості випадків виконує замовлення державних підприємств, установ та організацій, в т.ч. державні оборонні замовлення та особливо важливі щодо закупівлі товарів, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання поширення СОVID-19. Зазначає, що у випадку арешту його майна це заблокує його господарську діяльність та унеможливить повне виконання ним боргових зобов`язань перед кредиторами і в майбутньому може призвести до його банкрутства. Вказує, що відповідач щомісячно першочергово повинен сплачувати податки та платежі до державного бюджету, заробітну плату та соціальні відрахування, крім того платежі по оренді офісу та виробничих потужностей й відсотки за користування кредитними лініями необхідно погашати без затримки, оскільки використовуються безпосередньо для провадження господарської діяльності товариства направленої на постачання товарів, у тому числі для державних потреб. Стягнення 466429,37 грн одразу у повному обсязі призведе до збільшення фінансового навантаження на відповідача, ускладнення погашення існуючої кредиторської заборгованості перед контрагентами та державою та може загрожувати виникненню неплатоспроможності (банкрутства). Заявник вказує, що наведені обставини є такими, що істотно ускладнюють негайне виконання рішення про стягнення грошових коштів на користь позивача, у зв`язку із чим звернувся до суду із даною заявою.

Ухвалою суду від 05.03.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінтек" від 26.02.2021 про розстрочку виконання рішення суду призначено до розгляду в судовому засіданні на 12:20 год. 15 березня 2021 року.

Представник позивача в судове засідання 15.03.2021 не з`явився, письмової позиції щодо заяви про розстрочення виконання рішення суду не надав.

Представник заявника в судовому засіданні 15.03.2021 підтримав заяву про розстрочення виконання рішення суду з підстав, викладених в заяві.

Розглянувши заяву про розстрочку виконання рішення, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази та пояснення представника відповідача, суд враховує наступне.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні приписи містяться у ст. 326 ГПК України, а саме: судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч. ч. 1, 3, 4 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена (ч. 7 ст.331 ГПК України).

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 86 ГПК України, і за наявності обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, господарський суд має право розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Суд приймає до уваги, що відповідно до інформації, зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності ТОВ "Компанія "Укрінтек" є неспеціалізована оптова торгівля (основний), виробництво робочого одягу, виробництво інструментів і обладнання для вимірювання, дослідження та навігації, діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, оптова торгівля текстильними товарами.

Згідно з відомостями, які містяться на сайті https://clarity-project.info/tenders, що дає можливість відслідкувати всі закупівлі, в яких брав участь постачальник та ознайомитись із змістом укладених договорів, ТОВ "Компанія "Укрінтек" є активним учасником процедур закупівель, які проводяться в cистемі електронних публічних закупівель Prozorro. Відповідач згідно з укладеними договорами здійснює постачання товарів для значної кількості державних підприємств, установ та організацій. Зокрема, на підставі договору поставки №17235/53-124-01-21-13516 від 25.01.2021 (текст договору міститься у вільному доступі в мережі інтернет), укладеного із Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (ВП "Хмельницька АЕС"), забезпечує постачання костюмів для захисту від загальних виробничих забруднень та механічних впливів; на підставі ряду договорів, в тому числі договір № 335 від 23.11.2020, № 19-119 від 12.11.2020, № 152Юр/140 від 3011.2020 (тексти договору містяться у вільному доступі в мережі інтернет), здійснював та продовжує здійснювати постачання захисних рукавичок для пожежників Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у різних областях; на підставі договору постачання №53-123-08-20-06308 від 14.04.2020, укладеного із Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (ВП "Южно-Українська АЕС") забезпечує постачання одноразового одягу медичного призначення (копія договору наявна в матеріалах справи).

Таким чином, відповідач здійснює поставку продукції для державних потреб.

Долучені до матеріалів справи договір оренди №1 від 01.05.2020, укладений між КОРП "Госптовари" та ТОВ "Компанія Укрінтек", та акт прийому - передачі приміщення до вказаного договору, договір оренди приміщення №10/19-1 від 01.10.2019, укладений між ПП Марущак Н.А. та ТОВ "Компанія Укрінтек", акт здачі - прийняття об`єкту, що орендується, від 01.10.2019 та додаткова угода до вказаного договору про продовження строку договору, генеральний договір про надання банківських послуг від 04.10.2016 з додатками, додаткова угода №6 до генерального договору про надання банківських послуг від 24.10.2016 з додатками свідчать про наявність у відповідача щомісячних зобов`язань зі сплати орендної плати та кредитних платежів, які забезпечують здійснення господарської діяльності відповідача. Крім того, відповідач щомісячно зобов`язаний сплачувати заробітну плату, податки та інші обов`язкові платежі.

Як вбачається із поданих в матеріали справи виписок по рахунках, відкритих у відділенні №1 ПУМБ м.Хмельницький, АТ "Альфа-Банк" у м.Києві, у відповідача відсутні кошти, достатні для погашення заборгованості згідно з рішенням суду від 15.02.2021 у справі 924/1326/20.

Усі вищевказані обставини свідчать про те, що на даний час відповідач неспроможний погасити в повному обсязі заборгованість за рішенням господарського суду Хмельницької області від 15.02.2020 у справі №924/1326/20. Тому стягнення даної заборгованості в примусовому порядку може призвести до блокування діяльності ТОВ "Компанія "Укрінтек" та, як наслідок, до неплатоспроможності боржника.

Суд також враховує, що постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" та №215 від 16.03.2020 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020" установлено з 12 березня 2020 року на усій території України карантин та були запроваджені протиепідемічні заходи для запобігання поширенню коронавірусу.

Згідно з наданим заявником наказом №5 від 31.03.2020 через оголошений карантин, окремим працівникам з 01.04.2020 по 30.04.2020 надавалась відпустка без збереження заробітної плати, а решті працівникам встановлювався неповний робочий тиждень з гнучким режимом роботи тривалістю робочого дня не більше 4 годин. Відповідно до наказу №8 від 30.04.2020, з 01.05.2020 по 31.05.2020 для працівників всіх підрозділів підприємства було встановлено неповний робочий тиждень з оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу.

Вказані обставини вплинули на обсяги виробництва та спричинили зменшення доходів відповідача.

Також приймається до уваги, що несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань перед позивачем за договором поставки № 17-20 від 09.01.2020 та специфікацій до нього №02/09-2020 від 02.09.2020 зумовлене і затримками в оплатах відвантажених товарно-матеріальних цінностей контрагентами відповідача, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку ТОВ "Компанія Укрінтек", листами ДП НАЕК "Енергоатом" ВП "Запорізька АЕС" № 07-105/11476 від 29.05.2020, ДП НАЕК "Енергоатом" ВП "Южно-Українська АЕС" №07/10898 від 08.07.2020, № 07/10909 від 08.07.2020, №07/10910 від 08.07.2020, ДП НАЕК "Енергоатом" ВП "Хмельницька АЕС" № 45-30-793/7780 від 14.08.2020.

Отже, виникненню заборгованості відповідача перед позивачем сприяли ряд об`єктивних причин, які не залежали від волі відповідача. В той же час навіть у таких складних умовах відповідач частково здійснив оплату позивачу за поставлений товар.

Суд враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 331 ГПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого статтею 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява № 60858/00).

У рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26.06.2013 зазначено, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні, необхідно враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Таким чином, питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін. Господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

Враховуючи усе вищевикладене, принципи розумності та справедливості, вимоги ч. 5 ст.331 ГПК України, оцінивши наведені заявником посилання на обставини, які ускладнюють виконання рішення суду, надані заявником в обґрунтування своєї заяви докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви відповідача та розстрочки виконання рішення суду від 15.02.2021 у справі №924/1326/20 рівними щомісячними платежами до граничного строку розстрочення, встановленого ч. 5 ст.331 ГПК України (15 лютого 2022 року).

Керуючись ст. ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінтек" про розстрочку виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 15.02.2021 по справі №924/1326/20 задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 15.02.2021 по справі №924/1326/20 щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінтек" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "С.Т.Г." 366998,50грн заборгованості, 95249,63 штрафу, 4181,24грн судового збору із сплатою в наступні строки:

- до 25 березня 2021 року - 38 869,11грн;

- до 25 квітня 2021 року - 38 869,11грн;

- до 25 травня 2021 року - 38 869,11грн;

- до 25 червня 2021 року - 38 869,11грн;

- до 25 липня 2021 року - 38 869,11грн;

- до 25 серпня 2021 року - 38 869,11грн;

- до 25 вересня 2021 року - 38 869,11грн;

- до 25 жовтня 2021 року - 38 869,11грн;

- до 25 листопада 2021 року - 38 869,11грн;

- до 25 грудня 2021 року - 38 869,11грн;

- до 25 січня 2022 року - 38 869,11грн;

- до 15 лютого 2022 року - 38 869,16грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення 15.03.2021 та може бути оскаржена до Північно - західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 254, 255 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 19.03.2021.

Суддя Л.О. Субботіна

Віддруковано у 3 примірниках:

1 - до справи,

2- позивачу (62490, Харківська обл., Харківський р-н, с. Котляри, вул. Озерна, б. 9),

3- відповідачу (29000, м. Хмельницький, вул. Трудова, б. 9).

Надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення.