ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.03.2021 Справа № 920/177/21
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін матеріали справи № 920/177/21

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вибір" (41100, Сумська область, м. Шостка, вул. Святомиколаївська, б. 11-а, )

про зобов`язання вчинити дії щодо надання належним чином завірених копій документів, які стосуються діяльності товариства,

УСТАНОВИВ:

22.02.2021 позивач звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд: Зобов`язати відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вибір" надати позивачу як учаснику Товариства - ОСОБА_1 , шляхом надіслання на адресу: АДРЕСА_2 копії наступних документів: Договорів на придбання та продаж за період в 01.06.2016 року по 11.01.2021 року; видаткові накладні, прибуткові накладні, товарно-транспортні накладні за період з 01.06.2016 року по 11.01.2021 року; документи, що підтверджують факти оплати (розрахункові документи) за період з 01.06.2016 року по 11.01.2021 року; документи, що свідчать про наявність приміщень, обладнання за період з 01.06.2016 року по 11.01.2021 року; первинні та інші документи щодо обліку руху активів та їх державної реєстрації (оформлення права власності) за період з 01.06.2016 року по 11.01.2021 року. А також просить стягнути з Відповідача на свою користь судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору.

Ухвалою суду від 22.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу надано строк для подання до суду відповіді на відзив.

17.03.2021 позивачем на виконання ухвали суду від 22.02.2021 надано для огляду оригінали документів, копії яких додано до позовної заяви.

Судом перевірено подані оригінали документів, співставлено з копіями, які наявні в матеріалах справи. Копії відповідають оригіналам. Оригінали документів судом повернуто позивачу.

Станом на 22.03.2021 відповідач відзив на позовну заяву не надав, вимоги ухвали суду від 22.02.2021 не виконав.

При цьому, суд зауважує, що поштове відправлення на адресу відповідача, в якому містилися ухвала суду про відкриття провадження у справі повернуті відділенням поштового зв`язку на адресу суду, з зазначенням причин повернення «за закінченням терміну зберігання».

При цьому, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Крім того, частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Також судом враховані положення Правил надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (далі - Правила).

Так, порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам узгоджується оператором поштового зв`язку разом з юридичною особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил (пункт 94 Правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на юридичну особу (фізичну особу-підприємця).

У разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 923/1432/15.

Також, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Сумської області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи викладене, неперебування відповідачів за місцем їх державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, ненадання відзиву, не є перешкодою розгляду справи судом за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права саме зі сторони суду.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03.03.2018 у справі № 911/1163/17 та від 10.05.2018 у справі № 923/441/17.

За таких обставин можна дійти висновку, що невручення ухвали суду про відкриття провадження у справі відбулось через недотримання ними вимог законодавства щодо забезпечення отримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням (поштовою адресою), що розцінюється судом як фактична відмова від отримання адресованих йому судових рішень (ухвал). Відповідач, у разі незнаходження за своєю офіційною (юридичною) адресою, повинен був докласти зусиль щодо отримання поштових відправлень за цією адресою або повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження.

Таким чином, суд вважає, що відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відтак, керуючись статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відзиву відповідача за наявними у ній матеріалами.

Судом також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини превалює над будь-якими іншими міркуваннями 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу Українив судовому процесі.

Слід також відзначити, що у частині 2 статті 129 Конституції України визначено одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 252 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

За приписами статті 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За змістом статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Відповідно до статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлені наступні обставини.

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 (позивач) є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Вибір» (відповідач) з часткою у статутному капіталі у розмірі 37,5%, що в грошовому еквіваленті складає 102412,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі ч. 4 та ч. 5 ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» 16.10.2020, 19.10.2020,25.11.2020 та 11.01.2021 вона зверталася до відповідача з заявами, в яких викладала вимогу про скликання позачергових зборів Товариства та з вимогою про надання копій документів згідно переліку, наведеного у ч. 1 ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», а саме:

- Договорів на придбання та продаж за період з 01.06.2016 року по 11.01.2021 року;

- видаткові накладні, прибуткові накладні, товарно-транспортні накладні за період з 01.06.2016 року по 11.01.2021 року;

- документ, що підтверджують факти оплати (розрахункові документи) за період з 01.06.2016 року по 11.01.2021року;

- документи, що свідчать про наявність приміщень, обладнання за період з 01.06.2016 року по 11.01.2021 року;

- первинні та інші документи щодо обліку руху активів та їх державної реєстрації (оформлення права власності) за період з 01.06.2016 року по11.01.2021.

Одна з вимог була отримана відповідачем 21.10.2020 (а.с. 22), однак, вимога не була задоволена відповідачем, від отримання інших вимог відповідач відмовився, жодних документів чи іншої відповіді позивачу не надійшло, що свідчить про порушення права позивача як учасника ТОВ «Вибір» на отримання інформації про діяльність Товариства.

Таким чином, порушені права позивача підлягають захисту шляхом зобов`язання відповідача надати для ознайомлення (надіслати) позивачу інформацію щодо діяльності ТОВ «Вибір».

У зв`язку з чим, позивачем подано позов про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Вибір» надіслати учаснику Товариства ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 копії наступних документів про діяльність Товариства.

Вирішуючи спір у даній справі суд керується наступним:

Зі змісту ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України вбачається, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» учасники товариства мають право отримувати інформацію про господарську діяльність товариства.

Статтею 116 Цивільного кодексу України передбачено, що учасники господарського товариства можуть у порядку, встановленому установчим документом товариства, одержувати інформацію про діяльність товариства.

Пунктом 11.1 Статуту Товариства, затвердженого рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Вибір» від 15.10.1992 року, оформленим протоколом № 1 (з урахуванням внесених змін та доповнень Статут в новій редакції затверджений рішенням загальних зборів від 18.02.2010) (далі - Статут), передбачено, що учасники Товариства мають право, зокрема, одержувати інформацію про діяльність Товариства, в тому числі знайомитися зі всією документацією.

Частиною 1ст.43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачено, що товариство зобов`язано зберігати такі документи:

1) протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника);

2) статут товариства та зміни до статуту;

3) протоколи загальних зборів учасників;

4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них;

5) положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття);

6) протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства;

7) аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг;

8) річну фінансову звітність;

9) документи звітності, що подаються відповідним державним органам;

10) документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів;

11) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства;

12) документи, що підтверджують права товариства на майно;

13) документи бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.4 ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» товариство забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, визначених частиною першою цієї статті.

Протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства виконавчий орган товариства зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених частиною першою цієї статті. За підготовку копій документів товариство може встановлювати плату, розмір якої не може перевищувати розмір витрат на виготовлення копій документів та витрат, пов`язаних з пересиланням документів поштою (ч. 5 ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

Таким чином, ч. 5 ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачено забезпечення з боку Товариства реалізацію права учасника шляхом відправки копій запитуваних документів поштою.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Факт звернення позивача, як учасника, щодо надання йому документів про діяльність товариства підтверджується матеріалами справи.

Як визначено ст. 5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», учасники товариства мають такі права:

1) брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства;

2) отримувати інформацію про господарську діяльність товариства;

3) брати участь у розподілі прибутку товариства;

4) отримати у разі ліквідації товариства частину майна, що залишилася після розрахунків з кредиторами, або його вартість.

2. Учасники товариства можуть мати інші права, передбачені законом та статутом товариства.

Таким чином, наведене в п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» право учасника отримувати інформацію про господарську діяльність товариства, випливає і гарантується законом і не залежить від умов Статуту.

З огляду на норму ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» товариство повинно зберігати та надати на вимогу учасника документи згідно з наведеним в статті переліком.

Як вбачається з Вимоги позивача, як чинного учасника Товариства, він просить надати йому:

- Договорів на придбання та продаж за період з 01.06.2016 року по 11.01.2021 року;

- видаткові накладні, прибуткові накладні, товарно-транспортні накладні за період з 01.06.2016 року по 11.01.2021 року;

- документ, що підтверджують факти оплати (розрахункові документи) за період з 01.06.2016 року по 11.01.2021року;

- документи, що свідчать про наявність приміщень, обладнання за період з 01.06.2016 року по 11.01.2021 року;

- первинні та інші документи щодо обліку руху активів та їх державної реєстрації (оформлення права власності) за період з 01.06.2016 року по11.01.2021.

Таким чином, запитувані позивачем у Вимозі документи чітко та цілком відповідають наведеному в ст.43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» переліку.

Відповідна норма ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» не містить застережень чи додаткових умов для надання чинному учаснику визначеної законом інформації щодо діяльності товариства.

Стаття 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачає безумовне право учасника на отримання документів щодо діяльності товариства, тобто всіх документів, які підпадають під відповідні категорії за визначений запитувачем період. В разі відсутності певних документів у відповіді зазначається про це з обґрунтуванням причин відсутності.

Дослідивши позовні вимоги, судом встановлено, що наведений в прохальній частині позову перелік документів є деталізованим і конкретизованим, в той же час, в повній мірі відповідає наведеному в ст.43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» переліку документів, які товариство повинно зберігати і до яких зобов`язане забезпечити кожному учаснику (його представнику) доступ та на вимогу учасника товариства виконавчий орган товариства зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів.

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, позивач має право на отримання інформації про господарську діяльність товариства, відповідних документів, в межах наведеного в ч.1ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» переліку. В свою чергу, ухилення відповідача (в будь-який спосіб) від виконання заявлених вимог позивача суперечить ст. 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та відповідно порушує реалізацію учасником його корпоративного права на управління товариством, яке підлягає захисту у судовому порядку.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, понесені позивачем витрати на сплату судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вибір» про зобов`язання вчинити дії щодо надання належним чином завірених копій документів, які стосуються діяльності товариства задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Вибір» (41100, Сумська область, м. Шостка, вул. Святомиколаївська, б 11-а, ) надати учаснику Товариства ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), шляхом надіслання на адресу: АДРЕСА_1 , копії наступних документів:

- Договорів на придбання та продаж за період з 01.06.2016 року по 11.01.2021 року;

- видаткові накладні, прибуткові накладні, товарно-транспортні накладні за період з 01.06.2016 року по 11.01.2021 року;

- документ, що підтверджують факти оплати (розрахункові документи) за період з 01.06.2016 року по 11.01.2021року;

- документи, що свідчать про наявність приміщень, обладнання за період з 01.06.2016 року по 11.01.2021 року;

- первинні та інші документи щодо обліку руху активів та їх державної реєстрації (оформлення права власності) за період з 01.06.2016 року по11.01.2021.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вибір» (41100, Сумська область, м. Шостка, вул. Святомиколаївська, б 11-а, ) на користь ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 коп. в рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 22.03.2021.

Суддя С.В. Заєць