ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.03.2021 Справа № 905/2119/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В., при секретарі судового засідання (помічнику судді) Фроловій Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Добропільського міського центру зайнятості (85004, Донецька область, місто Добропілля, вулиця Банкова, будинок 39; )

до відповідача: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1 )

про стягнення допомоги по частковому безробіттю на період карантину в розмірі 6 623,84 грн.,-

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У

Добропільський міський центр зайнятості звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення допомоги по частковому безробіттю на період карантину в розмірі 6 623,84 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17.06.2020 ФОП Печерською К. Ю. було подано до Добропільського міського центра зайнятості заяву про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину та відомості про фізичну особу-підприємця, яка є застрахованою особою, щодо якої виконуються вимоги ч.3 ст. 47-1 ЗУ "Про зайнятість населення" за березень-травень на суму 6 623,84 грн. Наказом Донецького обласного центру зайнятості № 92 від 22.06.2020 було прийняте рішення щодо надання відповідачу допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

Під час проведення аналізу даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивачем було виявлено, що ФОП Печерською К.Ю. 26.06.2020 було припинено підприємницьку діяльність за власним рішенням. Таким чином, на думку позивача, сума допомоги в розмірі 6 623,84 грн., яка була отримана відповідачем 30.06.2020 підлягає поверненню.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. У відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки на момент її звернення до посадових осіб позивача фізичні особи-підприємці, які є застрахованими особами, мали право на отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, але за умови сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протягом шести місяців, що передують даті зупинення діяльності. На момент звернення до позивача ОСОБА_1 була фізичною особою-підприємцем та сплатила єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протягом шести місяців, що передують даті зупинення діяльності, що відповідає вимогам частини 1,2 ст. 47-1 Закону України «Про зайнятість населення». Позивачем не доведено, що під час звернення відповідача із заявою та відповідними документами, для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину були надані недостовірні документи або відомості.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Як зазначено в ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд, -

В С Т А Н О В И В

17.06.2020 ОСОБА_1 яка є фізичною особою-підприємцем, звернулась до Добропільського міського центру зайнятості із заявою про отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУЮ-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 та надала документи, передбачені пунктами 2 та 3 Закону № 5067-VІ: наказ № 1 від 17.03.2020 «Про зупинення діяльності на період карантину», відомості про фізичну особу-підприємця, який є застрахованою особою, щодо якого виконуються вимоги ч. 3 ст.47-1 Закону № 5067-VІ окремо за березень - травень 2020, довідку про сплату єдиного внеску від 17.06.2020 за вересень 2019 по лютий 2020.

На підставі пункту 2 наказу Донецького обласного центру зайнятості від 22.06.2020 №92 про надання та відмову у наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину з метою реалізації статті 47-1 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 № 5067-VI, виконання постанови Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 306 «Про затвердження порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України за метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2» та протоколу № 31 від 22.06.2020 засідання робочої групи Донецького обласного центру зайнятості з розгляду документів, поданих роботодавцями для отримання допомоги по частковому безробіттю на період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), створеної наказом Донецького обласного центру зайнятості від 07.04.2020 № 31, було надано допомогу по частковому безробіттю на період карантину ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 7.2. зазначеного наказу в.о. директора Добропільського міського центру зайнятості було зобов`язано забезпечити перерахування коштів фізичним особам-підприємцям, які зазначені в пункті 2 наказу, з урахуванням вимог пунктів 15 та 23 Порядку.

Платіжним дорученням від 26.06.2020 № 581 позивачем було перераховано на користь ФОП ОСОБА_1 допомогу по частковому безробіттю в сумі 6 623,84 грн. згідно до ст. 47-1 Закону України «Про зайнятість населення».

Як зазначає позивач, під час проведення аналізу даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було виявлено, що ФОП Печерською К.Ю. 26.06.2020 було припинено підприємницьку діяльність за власним рішенням. Таким чином, на думку позивача, сума допомоги в розмірі 6 623,84 грн., яка була отримана відповідачем 30.06.2020 підлягає поверненню.

05.11.2020 Добропільский міський центр зайнятості звернувся до відповідача з претензією № 04/2360/01-45-20 з вимогою щодо повернення допомоги по частковому безробіттю в сумі 6 623,84 грн. протягом п`ятнадцяти календарних днів з дня отримання претензії.

Посилаючись на те, що відповідач не повернув виплачену допомогу по частковому безробіттю, позивач звернувся із даним позовом до суду для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Оцінюючи правомірність заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначає Закон України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 № 5067-VI (далі - Закон № 5067-VI).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-ІХ, Закон № 5067-VI було доповнено статтею 47-1 «Допомога по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Дана норма Закону набула чинності з 02 квітня 2020 року.

За приписами частини першої статті 47-1 Закону № 5067-VI допомога по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - допомога по частковому безробіттю на період карантину), надається територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, застрахованим особам у разі втрати ними частини заробітної плати або доходу внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності через проведення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, за зверненням роботодавця або фізичної особи - підприємця, який є застрахованою особою, для її виплати працівникам або фізичній особі - підприємцю, який є застрахованою особою.

Сума допомоги по частковому безробіттю на період карантину надається роботодавцям, у тому числі фізичним особам - підприємцям, які є застрахованими особами, із числа суб`єктів малого та середнього підприємництва на строк зупинення (скорочення) діяльності, а також протягом 30 календарних днів після завершення карантину.

Допомога по частковому безробіттю на період карантину надається у разі сплати роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протягом шести місяців, що передують даті зупинення діяльності.

Відповідно до частини другої цієї статті для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину роботодавець або фізична особа - підприємець, який є застрахованою особою, звертається до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за місцем реєстрації його як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та подає такі документи:

1) заяву у довільній формі;

2) копію наказу із зазначенням дати початку зупинення (скорочення) діяльності;

3) відомості про працівників та/або фізичну особу - підприємця, який є застрахованою особою (прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний державний орган і мають відмітку в паспорті), у яких виникло право на допомогу по частковому безробіттю на період карантину згідно з цією статтею;

4) довідку про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за останні шість місяців, що передують даті зупинення діяльності.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем було надано документи, передбачені пунктами 2 та 3 Закону № 5067-VІ, а саме: наказ № 1 від 17.03.2020 «Про зупинення діяльності на період карантину», відомості про фізичну особу-підприємця, який є застрахованою особою, щодо якого виконуються вимоги ч. 3 ст.47-1 Закону № 5067-VІ окремо за березень - травень 2020, довідку про сплату єдиного внеску від 17.06.2020 за вересень 2019 по лютий 2020.

За визначенням ч. 4, 5, 6, 7 ст. 47-1 Закону № 5067-VI допомога по частковому безробіттю на період карантину встановлюється за кожну годину, на яку працівникові або фізичній особі - підприємцю, який є застрахованою особою, було скорочено передбачену законодавством тривалість робочого часу, з розрахунку двох третин тарифної ставки (окладу), встановленої працівникові відповідного розряду, або з розрахунку двох третин бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичної особи - підприємця, який є застрахованою особою. Розмір допомоги визначається виходячи з фінансових можливостей Фонду і не може перевищувати розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом.

Виплата працівникам або фізичній особі - підприємцю, який є застрахованою особою, допомоги по частковому безробіттю на період карантину здійснюється роботодавцем або територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, з першого дня скорочення тривалості їх робочого часу у межах строку зупинення (скорочення) діяльності, але не більше 30 календарних днів після завершення карантину.

Роботодавець або фізична особа - підприємець, який є застрахованою особою, може звернутися за отриманням допомоги по частковому безробіттю на період карантину протягом 90 календарних днів з дня зупинення (скорочення) виробництва.

Період виплати допомоги по частковому безробіттю на період карантину у разі, якщо роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, вживалися заходи щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, не враховується при розгляді звернення за наступним одержанням допомоги по частковому безробіттю на період карантину з причин виробничого характеру.

Згідно з ч. 8 ст. 47-1 Закону № 5067-VI рішення про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину приймається територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, на регіональному рівні протягом трьох робочих днів з дня подання роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, документів, передбачених цією статтею, до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції за місцем реєстрації як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Розмір, порядок надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 9 ст. 47-1 Закону № 5067-VI).

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 306 затверджено Порядок надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - Порядок № 306).

Пунктом 1 Порядку №306 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що він визначає механізм надання коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - карантин), повернення зазначених коштів у разі порушення гарантій зайнятості осіб, яким виплачувалася така допомога, а також її розмір.

Відповідно до п. 3 Порядку № 306 допомога по частковому безробіттю на період карантину надається центром зайнятості застрахованим особам, в тому числі працівникам, з якими роботодавцем оформлено трудові відносини (крім осіб, які отримують пенсію), у разі втрати ними частини заробітної плати або доходу внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності за зверненням роботодавця або фізичної особи - підприємця, який є застрахованою особою, для її виплати працівникам, з якими не припинено трудові відносини, або фізичній особі - підприємцю, який є застрахованою особою.

Положеннями п. 9 Порядку № 306 визначено, що для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину роботодавець або фізична особа - підприємець, який є застрахованою особою, звертається до центру зайнятості за місцем реєстрації його як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та подає такі документи:

1) роботодавець - заяву в довільній формі, в якій зазначається, зокрема, інформація про належність роботодавця до суб`єктів малого або середнього підприємництва відповідно до Господарського кодексу України, разом із засвідченими роботодавцем копіями підтвердних документів щодо середньої кількості працівників та доходу роботодавця за календарний рік, що передує року подання до центру зайнятості документів, передбачених цим пунктом;

фізична особа - підприємець, який є застрахованою особою, - заяву у довільній формі;

2) засвідчену роботодавцем/фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, копію наказу із зазначенням дати початку зупинення (скорочення) діяльності;

3) роботодавець - відомості про працівників (прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта громадянина України (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті громадянина України), в яких виникло право на допомогу по частковому безробіттю на період карантину згідно із статтею 47-1 Закону України "Про зайнятість населення", за формою згідно з додатком 1;

фізична особа - підприємець, який є застрахованою особою та звертається за отриманням допомоги по частковому безробіттю на період карантину, - відомості щодо себе за формою згідно з додатком 2.

У разі подання відомостей щодо себе та щодо найманих працівників фізична особа - підприємець, який є застрахованою особою, подає відомості за формами згідно з додатками 1 і 2;

4) довідку про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за останні шість місяців, що передують даті зупинення (скорочення) діяльності, подану роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, на підставі звітних відомостей, що надаються до Пенсійного фонду України або ДПС, крім фізичних осіб - підприємців, які є застрахованими особами та відповідно до частини четвертої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" звільнені від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з п. 10 Порядку № 306 рішення про надання або відмову в наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину приймається обласним або Київським міським центром зайнятості протягом трьох робочих днів з дня подання роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, документів, передбачених пунктом 9 цього Порядку.

Рішення про надання або відмову в наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину оформлюється наказом обласного або Київського міського центру зайнятості.

При цьому судом встановлено, що відповідачем було подано всі необхідні документи, визначені частиною другою статті 47-1 Закону № 5067-VI та п. 9 Порядку № 306.

Як зазначає позивач, під час проведення аналізу даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було виявлено, що ФОП Печерською К.Ю. 26.06.2020 було припинено підприємницьку діяльність за власним рішенням. Таким чином, на думку позивача, сума допомоги в розмірі 6 623,84 грн., яка була отримана відповідачем 30.06.2020 підлягає поверненню.

Проте, суд не погоджується з зазначеними висновками позивача щодо повернення відповідачем отриманої суми допомоги в розмірі 6 623,84 грн., оскільки на момент прийняття рішення Донецьким обласним центром зайнятості про надання допомоги на період карантину ОСОБА_1 , яке оформлене наказом від 22.06.2020 № 92, остання знаходилась в статусі фізичної особи-підприємця, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та, відповідно, мала право на отримання такої допомоги. Вказаний наказ не було визнано недійсним в установленому законом порядку. Таким чином, втрата відповідачем статусу фізичної особи-підприємця після призначення виплати допомоги на період карантину Печерській К.Ю Добропільським міським центром зайнятості жодним чином не впливає на правомірність отримання нею коштів у заявленому позивачем розмірі.

За таких обставин суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судові витрати на підставі статей 123 та 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 231, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Добропільського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення допомоги по частковому безробіттю на період карантину в розмірі 6 623,84 грн. - відмовити.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 17.03.2021 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 22.03.2021.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ю.В. Бокова