ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.21 Справа № 917/1416/20

Суддя Іванко Л.А., після виходу з відпустки, розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (36022, м. Полтава, вул.Старий Поділ, 5, ідент. код 00131819) в особі Комсомольської філії АТ "Полтаваобленерго", 39800, м. Горішні Плавні, вул. Портова, 25 ідент. код 25717130

до відповідача Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Горішньоплавнівської міської ради, 39800, м. Горішні Плавні, вул.Портова, 27, ідент. код 24388032

про стягнення 41 679, 01 грн.

Розглядається справа за позовною заявою Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Комсомольської філії АТ "Полтаваобленерго" до відповідача Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Горішньоплавнівської міської ради про стягнення 41 679, 01 грн. пені за невиконання договірних зобов"язань.

В обґрунтування позову позивач посилається на порушення відповідачем умов публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії щодо своєчасного здійснення попередньої оплати вартості послуг, наданих позивачем.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2020 року даний позов був переданий на розгляд судді Іванко Л.А.

Ухвалою господарського суду від 04.09.2020 року позовну заяву по справі №917/1416/20 - залишено без руху, позивачу встановлено строк для усунунення недоліків, встановлених при поданні позовної заяви.

Станом на 14.09.2020 року позивачем подано докази усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду від 16.09.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 917/1416/20. Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10.

Від відповідача - Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Горішньоплавнівської міської ради" надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 32183,58 грн., нарахованої за несвоєчасно здійснену попередню оплату, зменшивши розмір стягуваної пені на 80%.

Зокрема, у відзиві на позов відповідач не заперечує факт підписання ним 28.12.2018 року заяви-приєднання до умов Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії з 01.01.2019 року. Проте, зазначає, що незважаючи на звернення до позивача з проханням надати/оформити укладений між сторонами Договір споживача про розподіл електричної енергії в паперовій формі, станом на 05.10.2020 року письмової редакції вказаного договору на адресу відповідача не надходило. Також відповідач вказує, що позивач, приймаючи одноособове рішення щодо зміни/уточнення умов Типового Договору та самостійно визначаючи зміст і редакцію Додатків до нього як Оператором системи розподілу, - порушено/обмежено права та законні інтереси відповідача.

Також відповідач зазначає, що позивачем не було дотримано досудовий порядок вирішення спору.

При цьому, у відзиві на позовну заяву підтверджується, що в частині здійснення попередньої оплати, розрахунки за Договором проводились відповідачем несвоєчасно, з порушенням встановлених строків, що на його думку, відбулось з об"єктивних причин, та стало підставою для звернення позивача з позовом, предметом якого є матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача пені в сумі 41619,01 грн., нарахованої за неналежне виконання зобов"язання за Договором в частині здійснення попередньої оплати у період прострочення з 28.08.2029 року по 11.03.2020 року.

За контррозрахунком відповідача, який додається до відзиву, сума пені за період прострочення попередньої оплати становить 40229,48 грн., що є меншою на 1389,53 грн., ніж пред"явлено до стягнення позивачем.

Крім цього, відзив відповідача містить клопотання останнього про зменшення розміру стягуваної пені на 80% з посиланням на ступінь виконання зобов"язання та матеріальне становище сторони.

Позивач надав відповідь на відзив (вх. № 12125 від 02.11.2020р.), в якій спростовує доводи відповідача, викладені у відзиві на позов. Зокрема, зазначає:

- Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання, а тому підписавши заяву - приєднання, споживши енергію та сплативши рахунок за розподіл електричної енергії, відповідач тим самим визнав умови вказаного Договору.

Стосовно посилання відповідача на розбіжності в редакціях додатку до Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, наданою позивачем в обгрунтування позовних вимог та редакції вказаного додатку Договору, яка надана відповідачем, зокрема додатку № 4 "Порядок розрахунків" до цього Договору, позивач зазначив наступне. Стаття 204 Цивільного кодексу України встановлює презумпцію правомірності договору, а саме - правочини є правомірним, якщо його недійсність не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Документальні докази визнання недійсним Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії у спосіб, визначений чинним законодавством спосіб, в матеріалах справи відсутні. Вказана позиція викладена у рішенні господарського суду Полтавської області по справі № 917/1702/19 за позовом АТ Полтаваобленерго до Комунального підприємства Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Горішньоплавнівської міської ради.

Внесення змін до Додатку 4 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, що стосується порядку розрахунків, зокрема і порядку внесення попередньої оплати не було.

При цьому, позивач вважає, що питання оформлення договірних відносин у паперовій формі на паперовому носії не стосується предмету розгляду у даній справі, а факт укладення Договору не оспорюється і визнається відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Крім цього, позивач спростовує твердження відповідача про те, що позивачем не вживались заходи досудового врегулювання спору, оскільки розрахунки пені на передплату за несвоєчасне проведення платежів за послугу з розподілу відповідач отримував. Вказує, що отримання відповідачем розрахунків пені на передплату за несвоєчасне проведення платежів за послугу з розподілу підтверджується копіями рахунків, які додаються до відповіді на відзив. На основі вказаних рахунків складена та направлена претензія на оплату штрафних санкцій. Відповідь на претензію на адресу позивача не надходила. Сума штрафних санкцій в претензії відрізняється від суми позову, оскільки на момент подачі позову частина вимог залишилась поза межами строку позовної давності.

За обгрунтуванням, наведеним у відповіді на відзив позивач не погоджується з контрозрахунком, проведеним відповідачем, заперечує проти зменшення позовних вимог на 80 % та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

02.11.2020 року надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх.№ 12178) в яких відповідач не погоджується з наведеним позивачем у відповіді на відзив. Вважає:

- що відмова позивача надати споживачу письмовий/паперовий примірник вже укладеного та діючого договору є безпідставною та такою, що суперечить нормам чинного законодавства;

- що позивач неправомірно нарахував відповідачу пеню за зобов"язання серпня 2019 року, а доводи з цього питання, зазначені у відповіді на відзив не відповідають дійсності;

- що при здійсненні розрахунку пені за зобов"язання з попередньої оплати жовтня 2019 року, суми боргу необхідно визначати, виходячи з суми, необхідної попередньої оплати згідно виставленого 02.09.2019 року рахунку, а застосування нового тарифу можливо виключно з 01.10.2019 року і тільки до зобов"язання, яке було взято відповідачем після введення його в дію.

Сторони по справі належним чином повідомлені про відкриття провадження у даній справі та про покладені на них обов`язки, про що свідчать повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами по справі.

Під час розгляду справи судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне:

28.12.2018 року Комунальним підприємством "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Горішньоплавнівської міської ради" (відповідач, споживач) підписано заяву-приєднання до умов Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії з 01.01.2019р. (далі - Договір), за особовим рахунком № 212001/13, відповідно до якого позивач є оператором системи розподілу (копія заяви-приєднання, копія Договору - додаються).

Позивачем зазначено, що оскільки між позивачем (постачальник) та відповідачем (споживач) до 31.12.2018р. існувало два Договори про постачання електричної енергії № 1/3 від 12.03.2009 р. та № 974 від 14.03.2016 р., при подачі заяви-приєднання до умов Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії споживачем було відображено в одній заяві-приєднання всі об`єкти енергоспоживання. При цьому, при подачі заяви-приєднання будь-яких заперечень щодо умов договору вцілому чи частково позивачу, як оператору системи розподілу, з боку відповідача не надходило. Оскільки Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (далі - Договір) є публічним договором приєднання, підписавши заяву-приєднання, споживши електроенергію та сплативши рахунок за розподіл електричної енергії, споживачем тим самим визнано умови Договору. Споживачу присвоєно особовий рахунок № 212001/3.

В позовній заяві позивач посилається на рішення господарського суду Полтавської області № 917/1702/19 від 10.12.2019 року, прийнятого за результатами розгляду позовної заяви Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Комсомольської філії Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Горішньоплавнівської міської ради" яким встановлено, що підписавши заяву-приєднання відповідач приєднався до публічного Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, який розмішений на сайті АТ "Полтаваобленерго", та копія якого міститься в матеріалах справи.

Та обставина, що у відповідача відсутній Договір у паперовій формі не може бути взята до уваги, оскільки Договір є публічним, а приєднання до його умов здійснюється на підставі поданої заяви-приєднання.

Згідно листа оператора системи розподілу вих. № 13-10-02/629 від 26.07.2019 р. особовий рахунок Споживача№ 212001/3 з лютого 2019 р. змінено на№ 21202013.

17 квітня 2019 року змінено найменування публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» на акціонерне товариство «Полтаваобленерго», а також змінено тип акціонерного товариства з публічного на приватне. АТ «Полтаваобленерго» є правонаступником ПАТ «Полтаваобленерго», яке є правонаступником відкритого акціонерного товариства «Полтаваобленерго».

За умовами глави 2 Договору оператор системи надає Споживачу послуги з розподілу електричної енергії, а Споживач оплачує за розподіл електричної енергії, згідно з умовами глави 5 Договору та інші послуги Оператора системи, згідно з додатком 4 «Порядок розрахунків».

В п.п. 5.2. та 5.3. Договору вказано, що оплата послуг з розподілу електричної енергії за цим Договором здійснюється на поточний рахунок Оператора системи. Тариф (ціна) на послугу з розподілу електричної енергії та терміни оплати послуги зазначаються в додатку 4 «Порядок розрахунків».

Пунктом 5.4 Договору визначено, що Споживач оплачує послугу з розподілу Оператору системи, якщо згідно з умовами договору про постачання Споживач забезпечує оплату з розподілу, або купує електричну енергію для власного споживання за двостороннім договором та на організованих сегментах ринку. Постачальник оплачує послугу з розподілу Оператору системи, якщо згідно з умовами договору про постачання оплату послуг з розподілу забезпечує постачальник.

Підпунктом 8 пункту 6.2. Договору Споживач зобов`язується у разі здійснення оплати за послугу з розподілу безпосередньо Оператору системи здійснювати таку оплату у терміни, передбачені додатком 4 «Порядок розрахунків» до цього Договору.

Так, відповідно до додатку №4 до Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить 1 (один) календарний місяць.

Покази розрахункових засобів обліку знімаються на 00.00 год. першого числа кожного місяця.

Пунктом 7 додатку 4 до Договору визначено, що розрахунки за послуги з розподілу електричної енергії проводяться Споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора системи.

Пунктом 8 вказаного додатку зазначено, що Споживач, який згідно п.5.4 Договору оплачує послугу з розподілу безпосередньо Оператору системи, здійснює на поточний рахунок Оператора системи повну оплату вартості послуги з розподілу електричної енергії, заявленого на наступний розрахунковий період за формою попередньої оплати.

Попередня оплата здійснюється до 25 числа включно місяця, що передує розрахунковому, у розмірі повної оплати вартості послуги з розподілу очікуваного обсягу споживання електричної енергії на підставі отриманого у Оператора системи рахунка, в якому зазначається кінцева дата його сплати.

Очікувані обсяги споживання електричної енергії визначаються Оператором системи, згідно з наданою «Відомістю про обсяги очікуваного споживання електричної енергії Споживачем».

До 20 числа місяця, що передує розрахунковому, Споживач має право скоригувати обсяги очікуваного споживання електричної енергії на наступний розрахунковий період, шляхом направлення Оператору системи письмового повідомлення про це, або на наступні розрахункові періоди до кінця поточного року шляхом направлення з супроводжувальним листом оновленої «Відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії Споживачем», в якій зазначаються дані лише з наступного розрахункового періоду.

Остаточний розрахунок за минулий розрахунковий період здійснюється Споживачем на підставі виставленого Оператором системи рахунка відповідно до даних про покази засобів обліку, які фіксуються у терміни та способи, передбачені Договором.

Якщо сума передоплати перевищує вартість фактичних послуг з розподілу електроенергії, різниця зараховується в рахунок наступних платежів.

За підсумками розрахункового місяця Оператор системи оформляє та направляє (надає) Споживачу акт про прийняття-передавання наданої послуги з розподілу електричної енергії.

Пунктом 12 додатку 4 до Договору передбачено, що датою здійснення оплати є дата, на яку оплачена сума коштів зараховується на поточний рахунок Оператора системи.

У відповідності до п.8.5. Договору та п.14 додатку №4 до Договору за внесення платежів, передбачених цим Договором з порушенням термінів, визначених додатком 4 до цього Договору, Споживач сплачує Оператору системи пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати та три проценти річних від простроченої суми.

Позивач вказує, що ним було враховано, що заявки на обсяги споживання електричної енергії подавалися Споживачем у 2018 році до договорів № 1/3 від 12.03.209 року та № 974 від 14.03.2016 року про постачання електричної енергії окремо, а з січня 2019 р. згідно заяви-приєднання об`єкти енергоспоживання об`єднано в один договір.

За даними позивача, відповідно до заявки Споживача про обсяги споживання на 2019 рік та 2020 рік та діючого тарифу на послугу з розподілу електричної енергії, Оператором системи було видано Споживачу рахунки на попередню оплату за послуги з розподілу електричної енергії за період з серпня по грудень 2019 р. та з січня по березень 2020 р., з зазначенням кінцевої дати його сплати - до 25 числа, що передує розрахунковому періоду:

- рахунок № АР21202013 за серпень 2019 року на суму 296431,04 грн.;

- рахунок АР21202013 за вересень 2019 року на суму 201650,26 грн.;

- рахунок № АР21202013 за жовтень 2019 року на суму 201650,26 грн.;

- рахунок № АР21202013 за листопад 2019 року на суму 230902,00 грн.;

- рахунок № АР21202013 за грудень 2019 року на суму 244187,5 грн.;

- рахунок № АР21202013 за січень 2020 року на суму 503985,94 грн.;

- рахунок № АР21202013 за лютий 2020 року на суму 466258,56 грн.;

- рахунок №АР21202013 за березень 2020 року на суму 439584,92 грн.

Позивач стверджує, що відповідачем були порушені договірні зобов"язання в частині своєчасного здійснення попередньої оплати за послуги з розподілу електричної енергії, що підтверджує копіями банківських виписок.

За викладеного, в зв"язку з неналежним виконанням відповідачем договірних зобов"язань позивач, відповідно до п.8.5 Договору та п.14 додатку № 4 до Договору нарахував відповідачу пеню.

В порядку досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача направлено претензію за вих. № 14-10-02/453 від 30.07.2020 року про сплату пені, яка залишена останнім без виконання.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 41679,01 грн. пені за порушення відповідачем договірних зобов`язань в частині своєчасного здійснення передоплати за послуги з розподілу електричної енергії.

Розрахунок заявленої до стягнення з відповідача пені наявний в матеріалах справи.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами для виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до п. 2 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018р. № 312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" (зі змінами) (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Пунктом 4 зазначеної постанови вказано, що Договір розробляється на основі істотних умов, визначених Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, та форми, встановленої Правилами, і розміщується на сайті ОСР, у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР. ОСР направляє поштовим відправленням споживачу заяву-приєднання до зазначеного договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Направлення такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо). Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

Абзацом 1 п. 2.1.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила роздрібного ринку електричної енергії, Правила, ПРРЕЕ) вказано, що договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633,634, 641, 642 Цивільного кодексу України на основі типового договору, що є додатком 3 до цих Правил.

Абзацом 2 п. 2.1.7. ПРРЕЕ визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

Тобто, підписавши заяву-приєднання відповідач приєднався до публічного Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, який розміщений на сайті АТ "Полтаваобленерго".

В силу ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з пунктом 2.1.15 Правил датою початку дії Договору є наступний робочий день від дня отримання оператором системи заяви-приєднання електропостачальника щодо укладення такого договору.

Тобто, сам по собі Договір не потребує підписування, він починає діяти на наступний день після отримання оператором системи, яким є позивач, заяви-приєднання від електропостачальника.

Отже, посилання відповідача на те, що у нього відсутній Договір у паперовій формі не береться судом до уваги, оскільки Договір є публічним, а приєднання до його умов здійснюється на підставі поданої заяви-приєднання.

За умовами Договору передбачено, що оператор системи надає Споживачу послуги з розподілу електричної енергії, а Споживач оплачує за розподіл електричної енергії, згідно з умовами глави 5 Договору та інші послуги Оператора системи, згідно з додатком 4 «Порядок розрахунків».

В п.п. 5.2. та 5.3. Договору вказано, що оплата послуг з розподілу електричної енергії за цим Договором здійснюється на поточний рахунок Оператора системи. Тариф (ціна) на послугу з розподілу електричної енергії та терміни оплати послуги зазначаються в додатку 4 «Порядок розрахунків».

Підпунктом 8 пункту 6.2. Договору Споживач зобов`язується у разі здійснення оплати за послугу з розподілу безпосередньо Оператору системи здійснювати таку оплату у терміни, передбачені додатком 4 «Порядок розрахунків» до цього Договору.

Так, відповідно до додатку №4 до Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить 1 (один) календарний місяць.

Пунктом 8 вказаного додатку зазначено, що Споживач, який згідно п.5.4 Договору оплачує послугу з розподілу безпосередньо Оператору системи, здійснює на поточний рахунок Оператора системи повну оплату вартості послуги з розподілу електричної енергії, заявленого на наступний розрахунковий період за формою попередньої оплати.

Попередня оплата здійснюється до 25 числа включно місяця, що передує розрахунковому, у розмірі повної оплати вартості послуги з розподілу очікуваного обсягу споживання електричної енергії на підставі отриманого у Оператора системи рахунка, в якому зазначається кінцева дата його сплати.

При цьому розмір передоплати розраховується з розміру очікуваного обсягу споживання електроенергії, який відповідно до п. 8 додатку № 4 до Договору визначається оператором системи згідно з наданою споживачем відомістю про обсяги очікуваного споживання електричної енергії споживачем або згідно п. 2.4.3 ПРРЕЕ.

Форма відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії споживачем вказана у п. 16 Додатку № 4 до Договору.

Відповідно до п. 2.4.3 ПРРЕЕ відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії в наступному році з помісячним або поквартальним розподілом подаються всіма споживачами (крім побутових) оператору системи у термін, обумовлений договором, у порядку, встановленому Кодексом систем розподілу.

Щодо об`єктів побутових споживачів, а також у разі ненадання непобутовим споживачем зазначених відомостей про обсяги очікуваного споживання електричної енергії в наступному році з помісячним або поквартальним розподілом у встановлений договором термін розмір очікуваного споживання електричної енергії на наступний рік визначається оператором системи за фактичними обсягами споживання у відповідних періодах поточного року, що минули, та у відповідних періодах минулого року, які відповідають майбутнім періодам поточного року.

Рахунки на попередню оплату послуги з розподілу електричної енергії за період з липня по грудень 2019 року та з січня по березень 2020 року виставлені відповідачу відповідно до його заявки про обсяги електроспоживання, та діючого тарифу на послугу з розподілу електричної енергії.

Договір між позивачем і відповідачем є укладеним. Цей факт не оспорюється і визнається як позивачем у своїй позовній заяві так і відповідачем у своєму відзиві на позовну заяву. Документальні докази визнання недійсним Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії у спосіб, визначений чинним законодавством, в матеріалах справи відсутні.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України вставлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З огляду на визначені сторонами порядок розрахунків та дати здійснення відповідачем оплат рахунків, відповідач, в порушення прийнятих на себе зобов`язань за Договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, оплачував послуги позивача з порушенням встановлених строків.

Дана обставина відповідачем не спростовується та підтверджується матеріалами справи, зокрема, випискою по рахунку позивача, у відзиві на позовну заяву .

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань.

Відповідно до 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 6 ст. 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У відповідності до п. 8.5. Договору за внесення платежів, передбачених цим Договором, з порушенням термінів, визначених додатком 4 до цього Договору, у разі якщо главою 5 цього Договору передбачено, що оплату за послугу з розподілу здійснює споживач безпосередньо оператору системи, споживач сплачує оператору системи пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Також в п. 14 Додатку № 4 до Договору визначено, що за внесення платежів, передбачених цим Договором, з порушенням термінів, споживач сплачує оператору системи пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати та три проценти річних від простроченої суми. Споживач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

На підставі вказаних положень позивачем заявлено до стягнення пеню в розмірі 41679,01 грн. за період:

- з 28.08.2019 року по 30.08.2019 року в розмірі 593,58 грн.;

- з 28.08.2019 року по 30.09.2019 року в розмірі 6216,75 грн.;

- з 26.09.2019 року по 25.10.2019 року в розмірі 4179,42 грн.;

- з 26.10.2019 року по 29.11.2019 року в розмірі 4999,27 грн.;

- з 26.11.2019 року по 27.12.2019 року в розмірі 5897,31 грн.;

- з 27.12.2019 року по 31.01.2020 року в розмірі 11611,13 грн.;

- з 28.01.2020 року по 17.02.2020 року в розмірі 5850,71 грн.;

- з 03.03.2020 року по 04.03.2020 року в розмірі 2330,84 грн.

Відповідачем надано контрозрахунок пені, за яким, сума пені з попередньої оплати становить 40229,48 грн.

Здійснивши перевірку розрахунку пені (з урахуванням моменту виникнення зобов"язання та здійснених відповідачем проплат), судом встановлено їх правильність та відповідність умовам Договору та вимогам чинного законодавства.

Заперечення відповідача судом до уваги не приймаються як такі, що не підтверджуються матеріалами справи та суперечать умовам укладеного договору.

З огляду на вищенаведене та доведення факту неналежного виконання відповідачем зобов"язань щодо своєчасного проведення попередньої оплати послуг з розподілу електричної енергії, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі є правомірними.

Як зазначено вище, відповідач у відзиві на позовну заяву просить суд зменшити розмір пені нарахованої за несвоєчасно здійснену попередню оплату, на 80%.

Статтею 233 Господарського кодексу України закріплено право суду зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому, повинно бути взято до уваги ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому, відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені.

Таким чином, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Дана позиція викладена в постанові Верховного суду від 16.10.2019 р. у справі № 910/1828/19, що відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України має враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Виходячи із матеріальних інтересів обох сторін, враховуючи, що відповідач є комунальним підприємством, основним видом діяльності якого є, зокрема, надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на території міста Горішні Плавні для всіх категорій споживачів; беручи до уваги те, що у відповідача відсутня заборгованість по сплаті основного боргу за Договором, а також те, що дії відповідача щодо несвоєчасного виконання взятих на себе зобов`язань за договором не мали негативних наслідків у вигляді збитків, виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за доцільне зменшити розмір пені, що підлягає стягненню, на 50%, цим самим забезпечивши баланс інтересів сторін. Надмірне зменшення розміру пені (на 80%, як просить відповідач), неможливе, оскільки призводить до нівелювання значення пені як засобу забезпечення виконання зобов"язання.

При цьому, при визначенні розміру (відсоткового співвідношення) зменшення пені суд керується своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При прийнятті рішення у даній справі судом враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Таким чином, з огляду на встановлення факту неналежного виконання відповідачем зобов"язання щодо своєчасного проведення попередньої оплати послуг з розподілу електричної енергії, здійснені позивачем нарахування 20839,50 грн. пені відповідають нормам матеріального права та умовам договору, тому вимоги щодо її стягнення є правомірними, обґрунтованими, відповідачем не спростованими, а отже, підлягають задоволенню. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем при зверненні з даним позовом судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача (без урахування зменшення судом розміру пені).

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Горішньоплавнівської міської ради" (39800, Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Портова, 27, ) на користь Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" ( м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5, ) в особі Комсомольської філії Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (39800, Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Портова, 25, ідентифікаційний код 25717130) на р/р № НОМЕР_1 в АТ "Ощадбанк", МФО 331467, ) 20839,50 грн. пені, а також 2102,00 грн. витрат по сплаті судового збору на р/р НОМЕР_2 в АТ "Таскомбанк", МФО 339500).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 Господарського процесуального кодексу України). Згідно з ст. 257 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Іванко Л.А.