ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2021 Справа № 917/159/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., за участю секретаря судового засідання Тертичної О. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз"

до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго"

про стягнення 6 795 809,15 грн.

за участю представників від позивача: Заліпа Н. Ю.; від відповідача: Данілова Н. Н.

встановив:

До Господарського суду Полтавської області звернулося з позовом Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про стягнення 6 795 809,15 грн, згідно договору розподілу природного газу № 1-02/02/14Р від 26.12.2016р., у тому числі: 6 556 283,92 грн - основного боргу, 47 905,04 грн - 3% річних, 191620,18 грн - пені.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином здійснює розрахунки за поставлений газ.

Відповідач у відзиві (вхід. № 2005 від 22.02.2021р.; а.с.76-78) повідомив, що станом на 19.02.2021 він має заборгованість за договором розподілу природного газу № 1-02/02/14Р від 26.12.2016р. у сумі 6 556 283,92 грн.; прострочення платежів за договором відбулося не з вини відповідача, оскільки оплата теплової енергії здійснюється споживачами на рахунки із спеціальним режимом використання; відповідно до постанови КМУ № 217 від 18.06.2014 розподіл коштів для проведення розрахунків із гарантованим постачальником природного газу здійснюється уповноваженим банком згідно затвердженого алгоритму; відповідач може здійснити розрахунок з позивачем лише в межах коштів, передбачених нормативом перерахування коштів, затверджених НКРЕКП, при цьому сам відповідач не може вплинути на проведення розрахунків.

Відповідач у відзиві також заявив клопотання про зменшення розміру пені на 90 %, посилаючись на необґрунтованість тарифів на послуги теплопостачання, які є нижче розміру економічно обґрунтованих витрат на виробництво цих послуг; відповідач здійснює специфічних вид діяльності постачання теплової енергії та гарячої води для потреб населення, бюджетних установ, релігійних організацій, та інших суб`єктів; цей вид діяльності підлягає високому рівню державного регулювання; господарська діяльність відповідача є збитковою (а.с.76-78).

Позивач у відповіді на відзив (вхід. № 2282 від 01.03.2021р.) заперечує проти зменшення розміру пені на 90 %, оскільки це суперечить інтересам позивача; відповідач і позивач є господарюючими суб`єктами, які несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності; позивач знаходиться у важкому фінансовому становищі та є збитковим (а.с.92-95).

Відповідач у запереченні на відповідь (вхід. № 2437 від 04.03.2021р.) повідомив, що він є комунальним підприємством; споживачі послуг теплопостачання несвоєчасно проводять розрахунки з відповідачем; Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» відтерміновано укладання нових договорів зі споживачами та застосування нових тарифів; зазначене позбавило відповідача обігових коштів; внаслідок введення карантинних заходів частина споживачів призупинили діяльність та зменшили рівень оплати за теплопостачання; відповідач перебуває у вкрай несприятливому фінансовому становищі і стягнення пені у заявленому розмірі спричинить додаткове збільшення збитків підприємства (а.с.100).

У даній справі були вчинені наступні процесуальні дії.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2021 даний позов був переданий на розгляд судді Безрук Т. М. (а.с.71).

За даним позовом ухвалою Господарського суду Полтавської області від 15.02.2021р. відкрито провадження у справі № 917/159/21, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи (а.с.73).

Ухвалою від 09.03.2021р. суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с.116).

В судовому засіданні 23.03.2021 до початку розгляду справи по суті суд згідно з вимогами ст. 207 ГПК України з`ясовував, чи мають сторони клопотання, які не були заявлені у підготовчому провадженні з поважних причин. Представники сторін повідомили про відсутність таких клопотань.

Після початку розгляду справи по суті в судовому засіданні 23.03.2021 позивач подав заяву (вхід. № 3143 від 23.03.2021), в якій прохав врахувати технічну помилку при написання позовної заяви та викласти резолютивну частину позовної заяви в наступній редакції: стягнути з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» 68 365,16 грн. інфляційних.

Представник відповідача заперечував проти прийняття цієї заяви, оскільки вона подана з порушенням норм ГПК України.

За змістом п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог, змінити предмет або підстави позову до закінчення підготовчого засідання.

У резолютивній частині позову позивач прохає стягнути з відповідача 6 556 283,92 грн основного боргу, 47 905,04 грн - 3% річних, 191620,18 грн пені, а також 102962,61 грн судового збору (а.с.6).

Вимоги про стягнення 68 365,16 грн. інфляційних у резолютивній частині позову не були заявлені.

У відповіді на відзив (вхід. № 2282 від 01.03.2021р.) позивач також прохав стягнути з відповідача 6 556 283,92 грн основного боргу, 47 905,04 грн - 3% річних, 191620,18 грн пені, а також 102962,61 грн судового збору (а.с.95).

Заяви про збільшення розміру позовних вимог на суму 68 365,16 грн інфляційних під час підготовчого провадження позивач не заявляв.

Таким чином, заява про стягнення 68 365,16 грн інфляційних подана позивачем з порушенням п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 46 ГПК України та не приймається судом до розгляду.

При цьому суд роз`яснює, що позивач не позбавлений права заявити до відповідача вимоги про стягнення 68 365,16 грн. інфляційних в іншому позовному провадженні.

Відповідач в судовому засіданні 23.03.2021 заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для проведення звірки розрахунків з позивачем, оскільки сума боргу за даними бухгалтерського обліку сторін не співпадає.

Це клопотання відхилене судом, оскільки згідно з ч. 3 ст. 80 ГПК України відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Намір провести звіряння розрахунків не є підставою для відкладення розгляду справи згідно зі ст. 202 ГПК України.

Під час розгляду справи по суті судом були заслухані пояснення сторін та досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 23.03.2021р. судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно з ч. 6 ст. 233, ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі наявні у справі докази та письмові пояснення, суд встановив наступне.

26.12.2016 року між Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи Полтавагаз (надалі - оператор ГРМ, позивач) та Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (надалі споживач, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», відповідач) укладено договір № 1-02/02/14 Р розподілу природного газу (надалі -Договір); (а.с.21-24).

Згідно з п. 2.1 Договору оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Відповідно до пункту 6.1 Договору оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Пунктом 6.2 Договору визначено, що тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

Згідно пункту 6.3 Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

В Додатковій угоді від 26 січня 2018 року до договору розподілу природного газу №1-02/02/14 Р від 26.12.2016 року, сторони внесли зміни до п.6.4 Договору, виклавши його в наступній редакції:

« 6.4. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Споживач має право здійснювати оплату за договором розподілу природного газу з казначейського рахунку на казначейський рахунок Оператора ГРМ у строки відповідно до умов даного Договору» (а.с. 25).

Пунктом 8.1 Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з цим договором та чинним законодавством України.

Пунктом 8.2 Договору визначено, що у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п. 12.1. Договору цей договір укладається на невизначений строк.

Пунктом 12.2 Договору передбачено, якщо в установленому порядку Регулятором будуть внесені зміни до редакції Типового договору розподілу природного газу, оператор ГРМ зобов`язується розмістити повідомлення про такі зміни на сайті та в офіційних друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, не менше ніж за десять днів до набрання змінами чинності, крім випадків, для яких цим договором встановлений інший термін та/або порядок повідомлення про внесення змін.

У разі незгоди споживача зі змінами він має право розірвати цей договір шляхом надсилання письмового повідомлення оператору ГРМ протягом десяти календарних днів з дня, коли він дізнався чи міг дізнатися про внесені до цього договору зміни. Нерозірвання цього договору у вказаний строк та продовження споживання природного газу свідчить про згоду споживача з внесеними до цього договору змінами.

Главою 6 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем визначено, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Постановою НКРЕКП від 07.10.2019 № 2080 «Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП» внесено зміни до Типового договору розподілу природного газу та Кодексу газорозподільних систем.

Послуга з розподілу природного газу - послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача (п.1.4. Договору).

Відповідно до п.2.1. Типового договору, Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Згідно з п.6.1. Типового договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Згідно з п.6.2. Типового договору тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу.

Згідно з п.6.3. Типового договору величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Згідно з п. 6.4. Типового договору Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Згідно з п.6.6. Типового договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем», зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 №1379/27824, надалі Кодекс ГРМ газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року (п.4. розділ 1 глава І Кодексу ГРМ).

Річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу.

Постановою НКРЕКП № 3037 від 24.12.2019 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для AT «ПОЛТАВАГАЗ» встановлено Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз»:

1) на період з 01 січня 2020 року до 30 червня 2020 року включно: тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 0,95 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ); (1,14 грн. з ПДВ);

2) з 01 липня 2020 року: тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,19 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ); (1,37 грн. з ПДВ).

Постановою НКРЕКП № 1175 від 24.06.2020 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 24 грудня 2019 року № 3037» внесено зміни до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 24 грудня 2019 року № 3037 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для AT «ПОЛТАВАГАЗ» такі зміни:

1) в абзаці другому підпункту 2 пункту 1 цифри « 1,19» замінити цифрами « 1,09»;

2) додаток 2 до постанови викласти в новій редакції, що додається.

Ця постанова набирає чинності з 01 липня 2020 року, але не раніше дня, наступного за днем її оприлюднення на офіційному веб-сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Постанова оприлюднена на офіційному веб-сайті Регулятора 24.06.2020 року.

Отже, з 01 липня 2020 року тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,09 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ); (1,308 грн. з ПДВ).

В підтвердження надання позивачем відповідачу послуг з розподілу природного газу сторонами були підписані:

акт надання послуг № 0УВІ-051387 від 31.10.2020 року місячний об`єм замовленої потужності 8 692 888,00 м.куб., за жовтень 2020 року на суму 11 370 297,50 грн.;

акт надання послуг № 0УВІ-057351 від 30.11.2020 року місячний об`єм замовленої потужності 8 692 888,00 м.куб., за листопад 2020 року на суму 11 370 297,50 грн.;

акт надання послуг № 0УВІ-059121 від 31.12.2020 року місячний об`єм замовленої потужності 8 692 888,00 м.куб., за грудень 2020 року на суму 11 370 297,50 грн. (а.с.26, 27).

Загальна вартість вказаних у актах послуг становить 34 110 892,50 грн.

За вказані послуги відповідач розрахувався частково, сплативши 27 554 608,58 грн, в підтвердження чого надані платіжні доручення за період 12.10.2020 22.12.2020 (а.с.28-70).

Заборгованість відповідача становить 6 556 283,92 грн. Ця сума боргу за даними розрахунку позивача складається з 6126923,14 грн. - борг за жовтень 2020 та 429360,78 грн. - борг за листопад 2020 (а.с.13-14).

Оскільки відповідач борг не сплатив, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суду зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Як було встановлено вище судом, відповідач в порушення договірних зобов`язань не сплатив позивачу 6 556 283,92 грн. основного боргу за надані послуги. Наявність боргу підтверджена відповідачем у відзиві на позов.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 6 556 283,92 грн. основного боргу є обґрунтованими та задовольняються судом.

У відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 8.2 Договору передбачено, що у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором, він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

На підставі вказаних положень позивачем заявлено вимоги про стягнення 191 620,18 грн пені, нарахованої за період з 10.11.2020 року по 08.02.2021 року (включно) та 47 905,05 грн трьох відсотків річних за період з 10.11.2020 року по 08.02.2021 року (включно).

Судом встановлено, що 3 % річних нараховано позивачем правильно. Отже позовні вимоги про стягнення 47 905,05 грн трьох відсотків річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Після проведення перевірки правильності нарахування пені судом встановлено, що за період з 10.11.2020 року по 08.02.2021 року (включно) належна до стягнення сума пені становить 191 496, 51 грн. Позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Відповідач у відзиві заявив клопотання про зменшення пені на 90 %, посилаючись на необґрунтованість тарифів на послуги теплопостачання, які є нижче розміру економічно обґрунтованих витрат на виробництво цих послуг; відповідач здійснює специфічних вид діяльності постачання теплової енергії та гарячої води для потреб населення, бюджетних установ, релігійних організацій, та інших суб`єктів; цей вид діяльності підлягає високому рівню державного регулювання; господарська діяльність відповідача є збитковою (а.с.76-78).

Позивач у відповіді на відзив (вхід. № 2282 від 01.03.2021р.) заперечує проти зменшення розміру пені на 90 %, оскільки це суперечить інтересам позивача.

При вирішенні цього клопотання суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Пунктом 1 ст. 233 ГК України визначено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності відповідача є постачання пари, гарячої води.

Отже, відповідач здійснює специфічний вид діяльності постачання теплової енергії та гарячої води для потреб населення, бюджетних установ, релігійних організацій, та інших суб`єктів; цей вид діяльності підлягає високому рівню державного регулювання.

Згідно довідок головного бухгалтера відповідача на примусовому виконанню в органах виконавчої служби перебувають провадження про стягнення заборгованості з населення за послуги теплопостачання в загальній сумі 47000200,00 грн.; також існує значний обсяг дебіторської заборгованості бюджетних установ, населення, інших споживачів за надані відповідачем послуги теплопостачання (а.с.85, 86).

Як свідчать надані відповідачем податкова декларація на прибуток підприємств за 2020р, звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2020р. господарська діяльність відповідача є збитковою (а.с.82-84).

З огляду на викладене, проведення відповідачем часткових проплат основного боргу, специфічний вид діяльності відповідача, необхідність врахування інтересів територіальної громади, фізичних та юридичних осіб споживачів відповідача, недопущення негативних наслідків внаслідок зупинки діяльності підприємства боржника, а також враховуючи інтереси позивача, господарський суд прийшов до висновку про наявність у даному випадку виключних обставин для зменшення належної до стягнення пені на 50 %, тобто до 95 748 грн 26 коп.

В цій частині позовні вимоги про стягнення пені задовольняються судом.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі у вигляді судового збору.

При подачі даного позову позивачем сплачено 102962,61 грн. судового збору за платіжним дорученням від 08.02.2021 р. № 1680 (а.с.9). Факт надходження даного судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 09.02.2021 (а.с.72).

Суд встановив, що з позовних вимог про стягнення 6 795 809,15 грн судовий збір належить до сплати в сумі 101937,14 грн.

Отже, надмірно сплачена сума судового збору становить 1025,47 грн, яка підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України на підставі ст.7 Закону України Про судовий збір після звернення з відповідним клопотанням до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам, включаючи вимоги про стягнення пені, які визнані судом правомірними (без врахування зменшення пені судом), тобто у розмірі 101935,28 грн.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вул. Комарова, буд. 2А, м. Полтава, 36008; ідентифікаційний код 03338030) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" (вул. Козака, буд. 2-а, м. Полтава, 36000; ідентифікаційний код 03351912) 6 556 283 грн 92 коп. основного боргу, 95 748 грн 26 коп. пені, 47 905 грн 05 коп. - 3% річних, 101 935 грн. 28 коп. - відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Полтавської області.

Дата складення повного судового рішення: 24.03.2021р.

Суддя Т. М. Безрук