ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року Справа № 902/1177/15

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Миханюк М.В. , суддя Дужич С.П.

секретар судового засідання Кужель Є.М.

за участю представників сторін:

боржника - Богуцький О.Ю. - адвокат (в режимі відеоконференції);

арбітражного керуючого - не з`явився;

ТОВ "Антей-НВ" - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Мурафський кар`єр" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 18 грудня 2020 року (повний текст складено 23.12.2020) у справі №902/1177/15 (суддя Лабунська Т.І.)

за заявою Управління Пенсійного фонду України в Шаргородському районі Вінницької області

до Державного підприємства "Мурафський кар`єр"

про банкрутство

Розпорядженням керівника апарату № 01-04/110 від 22 березня 2021 року у справі №902/1177/15 у зв`язку із відпусткою судді Саврія В.А. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у справі № 902/1177/15 визначено склад колегії суддів: головуюча суддя Коломис В.В., суддя Дужич С.П., суддя Миханюк М.В.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 18 грудня 2020 року у справі №902/1177/15 про банкрутство Державного підприємства "Мурафський кар`єр", серед іншого, задоволено заяву ТОВ "Антей-НВ" №18/12 від 18.12.2020 про долучення документів (пункт 9). Долучено до матеріалів справи заяву ТОВ "Антей-НВ" про розподіл судових витрат № 07/12 від 18.12.2020 (пункт 10). Здійснено заміну учасника по справі арбітражного керуючого Куца І.Я. на процесуального правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Антей - НВ" в частині грошової винагороди арбітражного керуючого Куца Ігоря Ярославовича за виконання ним повноважень розпорядника майна у справі №902/1177/15 про банкрутство боржника за період з 01.10.2018 по 28.02.2018 (пункт 11). Задоволено заяву ТОВ "Антей-НВ" № 07/12 від 18.12.2020 про розподіл судових витрат у справі №902/1177/15 про банкрутство ДП "Мурафський кар`єр" у розмірі 39 030,00, що складається з несплаченої грошової винагороди арбітражного керуючого Куца Ігоря Ярославовича за виконання ним повноважень розпорядника майна у справі №902/1177/15 про банкрутство ДП "Мурафський кар`єр" за період з 01.10.2018 по 28.02.2019, право вимоги на сплату якої належить ТОВ "Антей - НВ" на підставі Договору відступлення права вимоги №Ц-1 від 12 лютого 2020 року (пункт 12). Присуджено до стягнення з Державного підприємства "Мурафський кар`єр" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Антей - НВ" 39 030,00 грн, що складається з несплаченої грошової винагороди арбітражного керуючого Куца Ігоря Ярославовича за виконання ним повноважень розпорядника майна у справі №902/1177/15 про банкрутство ДП "Мурафський кар`єр" за період з 01.10.2018 по 28.02.2019, право вимоги на сплату якої належить ТОВ "Антей - НВ" на підставі Договору відступлення права вимоги №Ц-1 від 12 лютого 2020 року (пункт 13).

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, ДП "Мурафський кар`єр" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду в частині задоволення заяви ТОВ "Антей-НВ" № 07/12 від 18.12.2020 про розподіл судових витрат у розмірі 39 030,00 грн, що складається з несплаченої грошової винагороди арбітражного керуючого Куца Ігоря Ярославовича за виконання ним повноважень розпорядника майна у справі №902/1177/15 про банкрутство ДП "Мурафський кар`єр" за період з 01.10.2018 по 28.02.2019, право вимоги на сплату якої належить ТОВ "Антей-НВ" на підставі договору відступлення права вимоги № Ц-1 від 12 лютого 2020 року, скасувати і прийняти в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні вказаної заяви відмовити повністю.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Вінницької області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого суду, обставинам справи.

Арбітражний керуючий - Куц І.Я. та ТОВ "Антей-НВ" у відзивах на апеляційну скаргу вважають ухвалу місцевого господарського суду в оскаржуваній частині законною та обгрунтованою, а тому просять залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.03.2021 у справі 3902/1177/15 клопотання арбітражного керуючого Куца Ігоря Ярославовича про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №902/1177/15 - задоволено.

17.03.2021 на адресу апеляційного суду від представника ТОВ "Антей-НВ" надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

В судове засідання представники кредиторів та арбітражний керуючий Куц І.Я. не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Крім того, арбітражний керуючий Куц І.Я. з невідомих суду причин не вийшов на зв`язок для проведення судового засдіання в режимі відеоконференції у справі №902/1177/15 за допомогою програмного забезпечення "EasyCon" і не перебував в мережі онлайн.

Частинами 11,12 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки всі учасники провадження у справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, при цьому явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, а матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, враховуючи те, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду несе учасник справи, який подав відповідну заяву, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог ст.269 ГПК України.

Безпосередньо в судовому засіданні представник апелянта повністю підтримав вимоги та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки ухвала Господарського суду Віннської області від 18.12.2020 оскаржується лише в частині задоволення заяви ТОВ "Антей-НВ" №07/12 від 18.12.2020 про розподіл судових витрат у розмірі 39 030,00 грн, суд апеляційної інстанції, з огляду на вимоги ст.269 ГПК України, переглядає справу лише в цій частині.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника апелянта, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду в частині задоволення заяви ТОВ "Антей-НВ" № 07/12 від 18.12.2020 про розподіл судових витрат у розмірі 39 030,00 грн - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 05.10.2015 порушено провадження у справі № 902/1177/15 про банкрутство ДП "Мурафський кар`єр", введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Куца І.Я. та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника.

06.10.2015 за № 23612 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство Державного підприємства "Мурафський кар`єр", 23530, Вінницька обл., Шаргородський р-н, с. Мурафа, вул. Зарічна, 1, код 00371943 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 10.12.2015 року затверджено реєстр вимог кредиторів у справі №902/1177/15.

Ухвалами місцевого господарського суду неодноразово продовжувався строк процедури розпорядження майном боржника у даній справі, зокрема, ухвалою від 13.10.2020 продовжено строк процедури розпорядження майном ДП "Мурафський кар`єр" і повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна) Куца І.Я. у справі №902/1177/15 на два місяці, до 13.12.2020.

09 грудня 2020 року до Господарського суду Вінницької області від ТОВ "Антей-НВ" надійшла заява про долучення до матеріалів справи документів, а саме: договору відступлення права вимоги №Ц-1 від 12.02.2020, акту прийому-передачі документації, повідомлення про відступлення права вимоги, претензії про сплату боргу, платіжне доручення №35, платіжне доручення №34, платіжне доручення №42.

18 грудня 2020 року ТОВ "Антей-НВ" звернулось до Господарського суду Вінницької області з заявою № 07/12 від 18.12.2020, в якій просить вирішити питання про розподіл судових витрат у справі № 902/1177/15 про банкрутство "Мурафський кар"єр" у розмірі 39 030,00, що складається з несплаченої грошової винагороди арбітражного керуючого Куц Ігоря Ярославовича за виконання ним повноважень розпорядника майна у справі № 902/1177/15 про банкрутство ДП "Мурафський кар`єр" за період з 01.10.2018 по 28.02.2019, право вимоги на сплату якої належить ТОВ "Антей - НВ" на підставі Договору відступлення права вимоги №Ц-1 від 12 лютого 2020 року.

Місцевий господарський суд, розглянувши подану ТОВ "Антей-НВ" заяву, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги даної заяви, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про наявність правових підстав для її задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Так, 12.02.2020 між арбітражним керуючим Куц І.Я. (цедент) та ТОВ "Антей-НВ" (цесіонарій) був укладений договір відступлення права вимоги №Ц-1 (далі - договір, т.24, а.с. 191-193), відповідно до умов якого цедент передає, а цесіонарій приймає в повному обсязі право грошової вимог цедента до Державного підприємства "Мурафський кар`єр" у розмірі 39 030,00, що виникло з наступних зобов`язань: грошова винагорода арбітражного керуючого Куц Ігоря Ярославовича за виконання ним повноважень розпорядника майна у справі №902/1177/15 про банкрутство боржника за період з 01.10.2018 по 28.02.2019.

Зазначена в п.1.1 цього договору сума вимоги (винагороди) погоджена рішенням комітету кредиторів (Протоколи №18 від 03.12.2018, №19 від 30.01.2019, №20 від 26.03.2019) і затверджена ухвалами Господарського суду Вінницької області від 04.12.2018, 21.02.2019, 04.04.2019 у справі №902/1177/715 і за змістом ст.123 ГПК України, ст.ст. 30,64 Кодексу України з процедур банкрутства є судовими витратами у справі про банкрутство і підлягає сплаті за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі (п.2.1.4. договору).

Відповідно до п.3.1.2. договору, цедент зобов`язується передати цесіонарію за актом прийому-передачі не пізніше 3 (трьох) робочих днів з моменту укладення цього договору документи, що засвідчують право вимоги, і повідомити відомості, що мають значення для здійснення вимоги.

Відповідно до п.3.2.1. договору, цесіонарій зобов`язується розрахуватися з цедентом за відступлення права вимоги в повному обсязі протягом 1 (одного) місяця з моменту укладення цього договору шляхом сплати йому грошових коштів в розмірі 39 030,00 грн. Цесіонарій вправі в будь-який час достроково розрахуватися з цедентом.

До зазначеного договору відступлення права вимоги №Ц-1, 12.02.2020 року між арбітражним керуючим Куц І.Я. та ТОВ "Антей -НВ" складено Акт приймання - передачі документації (т.24, а.с.194).

На виконання договору відступлення права вимоги № Ц-1 ТОВ "Антей-НВ" було перераховано арбітражному керуючому Куц І.Я. 39 030,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями: № 34 від 12.02.2020 на суму 25 057,17 грн, № 35 від 26.02.2020 на суму 5 000,00 грн, № 42 від 13.03.2020 на суму 8 972,83 грн (т.24, а.с. 198-200).

Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

За змістом ст.1 КУзПБ учасники у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Разом з тим, відповідно до ст.52 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.43 КУзПБ у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Вказані статті не передбачають подання заяви, з огляду на що суд першої інстанції дійшов висновку про можливість процесуального правонаступництва на підставі договору та враховуючи подані документи ухвалою від 18.12.2021 здійснив заміну учасника по справі арбітражного керуючого Куца І.Я. на процесуального правонаступника ТОВ "Антей-НВ" в частині грошової винагороди арбітражного керуючого Куц Ігоря Ярославовича за виконання ним повноважень розпорядника майна у справі № 902/1177/15 про банкрутство боржника за період з 01.10.2018 по 28.02.2018.

Відповідно до абз. 6,7 ч.2 ст. 30 КУзПБ, сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Разом з тим, як вже зазначалося вище, 12 лютого 2020 року арбітражний керуючий Куц Ігор Ярославович за Договором відступлення права вимоги №Ц-1 від 12 лютого 2020 року відступив Товариству з обмеженою відповідальністю "Антей - НВ" своє право грошової вимоги до Державного підприємства "Мурафський кар`єр" у розмірі 39 030,00 грн, що виникло з наступних зобов`язань: грошова винагорода арбітражного керуючого Куц Ігоря Ярославовича за виконання ним повноважень розпорядника майна у справі № 902/1177/15 про банкрутство боржника за період з 01.10.2018 по 28.02.2019.

Як встановлено судами обох інстанцій, ТОВ "Антей - НВ" в повному обсязі виконало розрахунок за відступлення права вимоги з арбітражним керуючим Куц І.Я. згідно умов договору і відповідно набуло право на зазначену вимогу.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ТОВ "Антей-НВ" про розподіл судових витрат у справі №902/1177/15 про банкрутство ДП "Мурафський кар`єр" у розмірі 39 030,00, що складається з несплаченої грошової винагороди арбітражного керуючого Куц Ігоря Ярославовича за виконання ним повноважень розпорядника майна у справі № 902/1177/15 про банкрутство ДП "Мурафський кар`єр" за період з 01.10.2018 по 28.02.2019, право вимоги на сплату якої належить ТОВ "Антей - НВ" на підставі Договору відступлення права вимоги №Ц-1 від 12 лютого 2020 року, та стягнення грошових коштів в сумі 39 030,00 грн з боржника.

При цьому, посилання скаржника на постанови Верховного Суду від 01.08.2018 у справі № 912/1783/16 та від 04.10.2018 у справі №916/1503/17, в яких зазначено, що у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника у зв`язку з відсутністю таких коштів, то оплата послуг арбітражного керуючого, зокрема ліквідатора, має здійснюватися за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки вказані висновки Верховного Суду застосовуються у випадку відсутності майна боржника за результатами здійснення ліквідаційної процедури за умови встановлення факту відсутності майна боржника (в тому числі грошових коштів) в судовому порядку в межах справи про банкрутство.

Крім того слід зазначити, що апелянтом ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не надано жодних доказів того, що в нього відсутнє майно (в тому числі продукція і грошові кошти), за рахунок якого можливе стягнення на виконання судового рішення.

Щодо доводів скаржника про неналежне виконання арбітражним керуючим своїх повноважень, то колегія суддів зазначає, що арбітражним керуючим Куц І.Я. за період виконання повноважень розпорядника майна ДП "Мурафський кар`єр" на виконання вимог п.9 ч.3 ст.44 КУзПБ на розгляд комітету кредиторів боржника систематично надавалися звіти про виконану роботу в ході процедури розпорядження майном, які розглянуті комітетом кредиторів та прийняті до відома без зауважень. Також зазначені звіти прийняті до відома місцевим господарським судом, про що винесені відповідні ухвали (від 15.02.2016, 23.03.2016, 12.05.2016, 21.06.2016, 10.08.2016, 28.09.2016, 24.11.2016, 23.03.2017, 30.01.2018, 06.03.2018, 05.07.2018, 02.10.2018, 04.12.2018, 21.02.2019, 04.04.2019, 17.09.2019, 16.10.2019, 17.12.2019, 13.10.2020, 18.12.2020).

При цьому, будь-яких скарг (в тому числі від ДП "Мурафський кар`єр") щодо невиконання/неналежного виконання арбітражним керуючим Куц І.Я. повноважень розпорядника майна боржника, в тому числі в межах справи про банкрутство, не надходило.

Також колегією суддів не беруться до уваги посилання скаржника про особливий правовий статус і приналежність основної грошової винагороди арбітражного керуючого Куц І.Я. за виконання ним повноважень розпорядника майна ДП "Мурафський кар`єр" до категорії зобов`язань, нерозривно пов`язаних з особою Куц Ігоря Ярославовича з огляду на таке.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.12 КУзПБ, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.30 КУзПБ, розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень (до 21.10.2019 на підставі статті 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розмір основної грошової винагороди визначався в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати).

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником -юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Відповідно до ч.6 ст.30 КУзПБ, звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, -забезпеченим кредитором. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, звіти арбітражного керуючого Куц І.Я. № 02-26/136 від 12.03.2018, № 02-26/23 від 30.01.2019 та № 02-26/49 від 26.03.2019 про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, пов`язаних з виконанням ним повноважень розпорядника майна боржника за період з 01.10.2018 по 28.02.2019 погоджені рішеннями комітету кредиторів боржника (протоколи № 18 від 03.12.2018, № 19 від 30.01.2019, № 20 від 26.03.2019) і затверджені відповідними ухвалами Господарського суду Вінницької області від 04.12.2018, 21.02.2019, 04.04.2019.

За змістом статті 123 ГПК України, статті 30, абзацу 4 ч.3 статті 61, частини 3 статті 133 Кодексу України з процедур банкрутства винагорода і витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі є судовими витратами у справі про банкрутство, що виплачуються в першу чергу, перед вимогами конкурсних і поточних кредиторів.

Згідно частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.2 ст.509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів

інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Відтак, зобов`язання підприємства-боржника зі сплати грошової винагороди арбітражному керуючому - розпоряднику майна виникають на підставі і врегульовані безпосередньо нормами Кодексу України з процедур банкрутства (до 21.10.2019 на підставі норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Як встановлено судом апеляційної інстанції, на момент розгляду судом першої інстанції заяви ТОВ "Антей-НВ" про розподіл судових витрат зобов`язання з виплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого Куц Ігоря Ярославовича за виконання ним повноважень розпорядника майна у справі № 902/1177/15 про банкрутство за період з 01.10.2018 по 28.02.2019 у загальній сумі 39 030,00 державним підприємством "Мурафський кар`єр" не виконано.

Відповідно до ч.1 ст.10 КУзПБ, арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності.

Відповідно до пп. 14.1.226 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, фізична особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, вважається самозайнятою особою за умови, що вона не є працівником в межах підприємницької діяльності чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем (за виключенням випадку, передбаченого пунктом 65.9 статті 65 цього Кодексу) та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Відповідно, винагорода арбітражного керуючого є результатом господарських відносин - провадження незалежної професійної діяльності. Будь-яка особа, що провадить незалежну професійну діяльність арбітражного керуючого має право на отримання винагороди, що в свою чергу спростовує доводи апелянта про приналежність винагороди арбітражного керуючого до категорії зобов`язань, нерозривно пов`язаних з особою Куц Ігоря Ярославовича, передбачених положеннями ст.515 ЦК України.

Також безпідставними є доводи апелянта про наявність ознак факторингу в договорі відступлення права вимоги № Ц-1 від 12.02.2020, оскільки відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Тобто, відповідно до договору факторингу передбачається обов`язковість платності за відступлення права грошової вимоги та мета отримання доходу (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №909/968/16).

Як вбачається з договору відступлення права вимоги № Ц-1 від 12.02.2020, передача права вимоги до боржника від одного кредитора до іншого кредитора здійснюється без набуття додаткового доходу жодним із кредиторів, відступлення права вимоги здійснено у повному обсязі від отриманої суми боргу, без-будь яких дисконтів та премій за стягнення з боржника грошових зобов`язань.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Рівненської області в частині задоволення заяви ТОВ "Антей-НВ" №07/12 від 18.12.2020 про розподіл судових витрат у розмірі 39 030,00 грн ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Мурафський кар`єр" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 18 грудня 2020 року у справі №902/1177/15 в частині задоволення заяви ТОВ "Антей-НВ" № 07/12 від 18.12.2020 про розподіл судових витрат у розмірі 39 030,00 грн залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та окарженню не підлягає.

4. Справу №902/1177/15 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "24" березня 2021 р.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Дужич С.П.