ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2021 року м. Дніпро Справа № 904/4537/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів : Кузнецової І.Л., Чус О.В.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

в режимі відеоконференції апеляційну скаргу

Акціонерного товариства "Українська залізниця"

в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2020 р.

(суддя Васильєв О.Ю., м. Дніпро, повний текст рішення складено 07.12.2020 р.)

у справі № 904/4537/20

за первісним позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця"

в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця",

м. Київ

до: Товариства з обмеженою відповідальністю

"Виробничо-комерційна компанія "Альянсремтрактор",

м. Нікополь

про: стягнення 284 687, 89 грн.

та

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю

"Виробничо-комерційна компанія "Альянсремтрактор",

м. Нікополь

до: Акціонерного товариства "Українська залізниця"

в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ,

м. Київ

про: стягнення 62 160,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

АТ "Українська залізниця" в особі РФ "Південно-Західна залізниця" звернулося до суду з позовом до ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор", про стягнення 284 687, 89 грн. ( в т. ч. 268 200,00 грн. - основна заборгованість з неповернення авансового платежу та 16 487, 89 грн. - інфляційні втрати ) заборгованості, що виникла внаслідок порушення Відповідачем строків виконання робіт за договором № ПЗ/НРП-181689/НЮ від 16.11.2018 р. ( укладеним між сторонами ).

ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор" подано зустрічну позовну заяву до АТ "Українська залізниця" в особі РФ "Південно-Західна залізниця" про стягнення 61 160,00 грн. заборгованості за фактично виконані роботи згідно підписаного акту спільного приймання фактично виконаних робіт за договором № ПЗ/НРП-181689/НЮ від 16.11.2018 р. ( укладеним між сторонами ).

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2020 р. в задоволенні первісних позовних вимог відмовлено у повному обсязі, зустрічний позов задоволено у повному обсязі - стягнуто з відповідача - Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Альянсремтрактор" 62 160, 00 грн. заборгованості та 2 102, 00 грн. витрат на сплату судового збору.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, АТ "Українська залізниця" в особі РФ "Південно-Західна залізниця" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити первісний позов у повному обсязі, а в задоволені зустрічного позову відмовити.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що приймаючи оскаржуване судове рішення, суд всупереч вимогам ст. 86 ГПК України не забезпечив виконання вимог процесуального закону щодо об`єктивності та всебічності з`ясування дійсних обставин справи, оскільки не надав ґрунтовної юридичної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, виходячи, зокрема, з принципу їх належності та допустимості, що мало своїм наслідком порушення судом попередньої інстанції норм процесуального права, а саме, ст. ст. 76, 80, 86, 202, 236, 238 ГПК України, та матеріального права, а саме, ст. ст. 612, 615, 624, 849 ЦК України, ст. ст. 193, 220 ГК України, що призвело до неповного з`ясування обставин справи та ухвалення незаконного рішення.

При цьому Скаржник зазначає, що оскільки зобов`язання сторін за договором є припинені, Товариством порушено умови договору, не виконано своєчасно та в повному обсязі ремонт жодного мостового крану, що встановлено Господарським судом Дніпропетровської області яку справі № 904/2064/19 та в даній справі, тому згідно п. 7.7 договору Товариство зобов`язане повернути Апелянту одержаний аванс за договором в розмірі 268 200,00 грн. Проте, суд помилково прийшов до висновку, що Апелянт реалізував своє право та отримав відшкодування збитків від Товариства шляхом стягнення з нього 12 344,55 грн. - пені, та 107 280,00 грн. - штрафу на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2019 р. у справі № 904/2064/19. Даний висновок суду не відповідає вимогам чинного законодавства України, так як штраф та пеня є неустойкою (штрафними санкціями), а не збитками в розумінні норм ЦК України ( ст. ст. 22, 549, 624 ) та ГК України, неустойка підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Скаржник наголошує на тому, що саме у зв`язку зі зволіканням Товариства виконати умови договору, не завершенням ремонту в повному обсязі навіть одного мостового крану зав. № 5065 та не виконанням ремонту другого крану взагалі, Позивач повідомив Товариство листом № РПЧ-8/60 від 08.01.2019 р. про припинення робіт за договором, а згідно п. 7.7 договору та ч. 2 ст. 849 ІІК України Товариство зобов`язане повернути Залізниці одержаний аванс. Оскільки положення частин 2 та 4 ст. 849 ЦК України містять дві самостійні підстави відмови замовника від договору, враховуючи зазначене вище, і встановивши, що у даній справі такою підставою Залізницею обрано саме частину 2, суд безпідставно застосував приписи ч. 4 ст. 849 ЦК України до даних правовідносин. При цьому, суд першої інстанції помилково послався на ч. 4 ст. 653 ЦК України, оскільки, в даному випадку припинення правовідносин між сторонами повинно відбуватись на підставах встановлених положеннями ст. 849 ЦК України, з урахуванням правових наслідків визначених у цій статті. Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного суду від 19.11.2019 р. у справі № 916/2368/18.

Водночас, на думку Скаржника, акт від 11.01.2019 р. складено щодо окремих видів ремонту, які відповідно до Кошторису є лише складовою частиною ремонту крану зав. № 5065, який Відповідач повинен був виконати. Даний акт не є фінансовим документом, на підставі якого здійснюється оплата за надані послуги як передбачено п. 3.2 та п. 4.3 договору. Вказаний акт лише констатує факт саме часткового виконання робіт, а не підтверджує якість та вартість наданих послуг. Залізниця позбавлена можливості перевірити якість частково виконаного Відповідачем ремонту мостового крану зав. № 5065, тому що ремонт в повному обсязі не завершено, що позбавляє можливості сторони провести контрольне випробування крану, перевірити чи працює кран під час його експлуатації (приховані дефекти, та недоліки), що неможливо встановити при візуальному обстеженні, чи виконані приховані роботи фактично ( наприклад ремонт двигунів).

Скаржник зазначає, що Товариство в порушення умов п. п. 1.2, 5.1, 5.4 не виконало ремонт мостового крану зав. № 5065 в повному обсязі, не забезпечило працездатність крану, що унеможливлює його експлуатацію, використання за призначенням, що позбавило Залізницю можливості отримати результат за договором та призвело до заподіяння негативних наслідків, тому відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору у Залізниці відсутнє зобов`язання прийняти частину виконаного ремонту та оплатити такий ремонт. Аналогічна позиція викладена в Постановах Верховного суду від 12.10.2018 р. по справі № 927/603/17, від 03.07.2018 р. у справі № 916/332/17.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Альянсремтрактор" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

Зокрема, Товариство посилається на те, що з урахуванням Акту спільного приймання фактично виконаних робіт від 11.01.2020 р., в якому сторонами було письмово підтверджено перелік фактично виконаних робіт та враховуючи затверджену сторонами вартість послуг згідно твердого Кошторису ( Додаток № 1 до Договору ), ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор" здійснило розрахунок вартості фактично виконаних робіт з ремонту мостового крану в цеху ТО-3 РПЧ Фастів ( зав. № 5065 р. побудови 1984 р. ) згідно Договору № ПЗ/НРП-181689/НЮ від 16.11.2018 р. в розмірі - 330 360,00 грн. з ПДВ. Крім того, у рішенні від 09.10.2019 р. під час розгляду справи № 904/2064/19 суд зазначив, що AT "Українська залізни ця" в особі РФ "Південно-Західна залізниця" були подані пояснення до зустрічного позову, в яких підприємством останнього зазначено про частково виконані ТОВ "ВКК "Альянсре мтрактор" послуги з ремонту мостового крану зав. № 5065 на суму 330 360,00 грн., у зв`язку з чим різниця вартості частково виконаних послуг, враховуючи оплату в сумі 268 200,00 грн., становить 62 160,00 грн.. Разом з цим, під час експертного товарознавчого дослідження експерт фактично підт вердив обсяг викопаних робіт, які були описані сторонами в Акті спільного приймання фа ктично виконаних робіт по Договору № ПЗ/НРП-181689/НЮ від 16.11.2018 р.

Крім того, у відзиві Товариство посилається на те, що діюче законодавство не дає права Замовнику згідно ч. 2 ст. 849 ЦК відмов лятись від договору по проходженню 8 днів після закінчення строку дії цього Договору та пі сля того, як зобов`язання вже офіційно було припинено згідно п. 4.5. Договору. Положення ч. 2 ст. 849 ЦК могли бути застосовані Замовником у випа дку наявності претензій до Виконавця лише до 31.12.2018 p., адже відмова від Договору, який закінчив свою дію, не створює юридичних наслідків. Продовження ремонтних робіт у січні 2019 р. відбувалося поза межами строку дії Договору і той факт, що Замовник спочатку погодився на продовження ремонту після закінчення строку дії Договору (у січні 2019 р. ), а потім 08.01.2020 р. вирішив, що зобов`язання по ремонту припинилось, не підлягає регулю ванню ч. 2 ст. 849 ЦК.

Товариство також вказує на те, що в обумовлений сторонами строк AT «Українська залізниця» не здійснило жод ної передоплати ( авансу ) для ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор". Натомість, вже після того, як закінчився строк для внесення авансу та виконання робіт по п. 3.1. Договору, AT «Українська залізниця» перерахувала Ви конавцю 268 200,00 грн.. Вказані обставини свідчать про те, що кошти згідно платіжного доручення № 1454649 перераховувались не в якості авансу, а вже безпосередньо за капітальний ремонт мостового крану в цеху ТО-3.

Крім того, Товариство зазначає про те, що оскільки перераховані 20.12.2018 р. кошти не є авансом згідно умов Догово ру, адже є частковою оплатою за кап. ремонт мостового крану в цеху ТО-3, то вони не під лягають поверненню на підставі п. 7.7. Договору. Разом з тим, ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор" не змогло вчасно закінчити ремонтні роботи по Договору саме через те, що Замовник не вчинив дій по своєчасному здійсненню передоплати, яка була передбачена п. 4.2. Договору. Зі своєї сторони, ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор" вживало всіх можливих заходів для того, щоб ремонтні роботи були завершені. Аналіз договірних відносин з Замовником дає підстави для висновку, що Замовник завідомо не був зацікавлений у вчасному закінченні ремонтних робіт по До говору, адже Замовник не тільки не сприяв у виконанні робіт ( адже не виконав свого прямого зобов`язання згідно п. 4.2. Договору та вчасно перерахував аванс ), натомість, ним було створено фактичні перешкоди для їх закінчення без будь-яких об`єктивних причин. Сам по собі факт не завершення робіт по Договору не є тотожним поняттю «неякіс них» робіт або робіт, що виконані з якимось недоліками, тим більше, що Замовник жодного разу не висловлював зауважень щодо якості фактично виконаних робіт.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді - Кузнецова І.Л., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2021р. апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2020 р. у справі № 904/4537/20 залишено без руху, надано апелянту строк 10 днів, з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків, а саме, для надання суду доказів сплати судового збору, у розмірі 9 558 грн. 48 коп..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.01.2021 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 904/4537/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця", розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 16.02.2021 р.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Альянсремтрактор" надійшла заява про участь його представника адвоката Степанюк Ольги Анатоліївни участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів. Адреса електронної пошти, що буде використана заявником для входу до системи "EasyCon".

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.01.2021 р. вирішено провести судове засідання у справі № 904/4537/20 з Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Альянсремтрактор", призначене на 16.02.2021 р. на 10:00 год. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеокоференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).

Від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" надійшла заява про участь його представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Фастівського міськарайонного суду Київської області.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.02.2021 р., судове засідання у справі № 904/4537/20, призначене на 16.02.2021 р. о 10:00 год. вирішено провести в режимі відеоконференції. Забезпечити проведення відеоконференції за участю представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" з Центральним апеляційним господарським судом 16.02.2021 р. доручено Фастівському міськарайонному суді Київської області.

В судовому засіданні 16.02.2021 р. по справі оголошено перерву до 16.03.2021 р.

В судовому засіданні 16.03.2021 р., проведеному в режимі відеоконференції, була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи

За результатами проведення процедури закупівлі послуг на відкритих тендерних торгах відповідно до вимог Закону України "Про публічні закупівлі" від 25.12.2015 р. № 922-VIII та відповідного тендерного оголошення № UA-2018-10-10-002153-c, між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" ( Замовник ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Альянсремтрактор" ( Виконавець ) 16.11.2018 р. укладено договір № ПЗ/НРП-181689/НЮ, відповідно до п. 1.1. якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується виконати капітальний ремонт мостових кранів в цеху ТО-3.

Обсяг, характер та вартість послуг, визначені в Кошторисі (Додаток № 1), який є невід`ємною частиною даного договору ( п. 1.2 договору ).

Відповідно до Кошторису, вартість капітального ремонту мостових кранів в цеху ТО-3 складає 894 000,00 грн., крім того ПДВ 20% - 149 000,00 грн. ( п. 2.1 договору ).

Відповідно до Кошторису, який містить розшифрування статей витрат, визначено, що вартість капітального ремонту мостового крану в цеху ТО-3 РПЧ Фастів, проліт 7 зав. № 1967 рік побудови 1959 р. становить 443 040,00 грн., вартість капітального ремонту мостового крану в цеху ТО-3 РПЧ Фастів, проліт 7 зав. № 5065 рік побудови 1984 р. становить 450 960,00 грн..

У п. 3.1. договору, сторони погодили, що Виконавець зобов`язаний не пізніше 17.12.2018 р. ( включно ) виконати послугу з капітального ремонту мостових кранів в цеху ТО-3.

Згідно з п. 3.2. договору, приймання наданих послуг, здійснюється у Замовника, шляхом огляду його уповноваженими представниками та контрольного випробування мостових кранів в цеху ТО-3, та оформлюється Актом прийому-передачі наданих послуг з відміткою в паспорті мостових кранів.

В п. 4.2. договору сторони дійшли згоди про здійснення Замовником протягом 15 банківських днів з дня укладання договору, попередньої оплати за капітальний ремонт мостових кранів, розмірі 30 % від вартості ремонту.

П. 4.5. договору узгоджено, що зобов`язання Виконавця відносно надання послуг з капітального ремонту мостових кранів в цеху ТО-3 припиняються 31.12.2018 р.. Після 31.12.2018 р. Виконавець зобов`язаний припинити надання послуг Замовнику без виконання ремонту.

Відповідно до п. 12.1., договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2018 р. ( включно ), а в частині розрахунків до повного виконання.

Виконуючи умови договору, 07.12.2018 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Альянсремтрактор" ( Виконавець ) розпочало роботи з ремонту мостового крану в цеху ТО-3 РПЧ Фастів, проліт 7 зав. № 5065 рік побудови 1984 р., що підтверджується актом про початок ремонту.

20.12.2018 р. Замовник на рахунок Виконавця здійснив перерахування грошових коштів в сумі 268 200,00 грн., яка складає 30 % від вартості ремонту, що підтверджується залученою до матеріалів справи копією платіжного доручення № 1454649.

ТОВ "Виробничо-комерційна компанія "Альянсремтрактор"( Виконавець ) зобов`язання щодо капітального ремонту мостового крану зав. № 5065 виконало частково та з порушенням строків, визначених умовами спірного договору.

Виконані роботи прийняті Замовником, про що свідчить акт спільного приймання фактично виконаних робіт. Вартості виконаних робіт даний акт не містить.

Відповідно до Кошторису ( додаток № 1 до спірного договору ), який містить розшифровку статей витрат капітального ремонту мостового крану в цеху ТО-3 РПЧ Фастів, проліт 7 зав. № 5065 рік побудови 1984, вартість частково виконаних робіт склала 348 360 грн., відповідно не сплачена вартість робіт склала 80 160 грн., а не 102 120 грн., як вказує Позивач у зустрічному позові.

Вищезазначені обставини були встановлені рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2019 р. ( залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22.01.2020 р. ) у справі № 904/2064/19 .

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2019 р. первісні позовні вимоги було задоволено частково, стягнуто з ТОВ ВКФ "Альянсремтрактор" на користь АТ "Українська залізниця" в особі РФ "Південно-Західна залізниця" пені у сумі 12 344, 55 грн. та штрафу у сумі 107 280,00 грн., в решті позовних вимог - відмовлено; та відмовлено у задоволенні зустрічного позову ТОВ "Виробничо-комерційна компанія "Альянсремтрактор" до АТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" про стягнення 127 252,79 грн.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Норми статті 129-1 Конституції України визначають, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 р. у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 р. у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Частиною 4 ст. 75 ГПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи те, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2019 р. у справі № 904/2064/19 залишено без змін за результатами апеляційного перегляду, набрало законної сили у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку, та беручи до уваги, що сторонами у вказаній справі є ті ж самі юридичні особи, що і у даній справі, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про доведеність та обґрунтованість встановлених у зазначеному рішенні обставин щодо порушення Виконавцем взятих на себе зобов`язань з ремонту мостового крану, а також вартості частково виконаних робіт, яка склала 348 360 грн., які повторного доведення не потребують.

08.01.2019 р. листом № РПЧ-8/60 Товариство повідомлено про припинення зобов`язань між сторонами за договором, у зв`язку з порушенням умов договору по виконанню капітального ремонту мостових кранів ТОВ «ВІСК «Альянсремтрактор», так як Виконавець ремонт мостового крану зав. № 1967 не розпочав, а ремонт крана зав № 5065 в обсягах передбачених договором не виконав до 31.12.2020 р..

П. 7.7 договору передбачено, що в разі неможливості виконання Виконавцем своїх договірних зобов`язань, або порушення умов договору він повертає одержаний аванс Замовнику з урахуванням індексу інфляції за весь час користування коштами.

Залізниця звернулася до Товариства з вимогою про повернення авансу в розмірі 268 200,00 грн. згідно п. 7.7 договору, що підтверджується листом № 708 від 30.04.2020 р.

ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор" направило Замовнику вимогу ( вих. № 715 від 04.05.2020 р.) щодо оплати фактично виконаних робіт згідно підписаного Акту спільного приймання фактично виконаних робіт від 11.01.2019 р. по Договору, до якої було додано оригінал Розрахунку та оригінал рахунку-фактури на оплату.

04.05.2020 р. ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор" також направило AT «Українська залізниця» пропозицію щодо проведении випробувань фактично виконаних робіт згідно підписаного Акту спільного приймання фактично виконаних робіт від 11.01.2019 р. для оформлення гарантійних зобов`язань.

Листом № РПЧ- 8/972 від 10.06.2020 р. Замовник повідомив Виконавця, що оскільки ремонт мостового крану зав. № 5065 виконано Виконавцем неналежним Товариство чином ( прострочення виконання ремонту та не в повному обсязі (неякісно) виконано ремонт), тому підстави для задоволення вимоги Товариства про стягнення коштів за частково виконаний ремонт мостового крану зав. № 5065 відсутні.

У цій справі АТ "Українська залізниця" в особі РФ "Південно-Західна залізниця" просить суд стягнути з ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор" на підставі п. 7.7 договору - 284 687, 89 грн. ( в т.ч.: 268 200, 00 грн. - авансовий платеж та 16 487, 89 грн. - інфляційні втрати ) внаслідок порушення Виконавцем строків виконання робіт за договором № ПЗ/НРП-181689/НЮ від 16.11.2018 р.

В свою чергу, ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор" звернулося до АТ "Українська залізниця" в особі РФ "Південно-Західна залізниця" із зустрічним позовом про стягнення 62 160,00 грн. - вартості фактично виконаних ним робіт ( різниця між фактично виконаними ним робіт та розміром перерахованої залізницею передплати ( авансу ) за відповідним договором ).

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення господарського суду зміні, виходячи з наступного.

Як зазначалося раніше, внаслідок порушення Виконавцем зобов`язань за Договором № ПЗ/НРП-181689/НЮ від 16.11.2018 р. в частині виконання капітального ремонту мостових кранів у повному обсязі до 31.12.2018 р. ( дати з якої відповідно до п. 4.5 договору припиняються відповідні зобов`язання Виконавця ), АТ "Українська залізниця" в особі РФ "Південно-Західна залізниця" просить суд стягнути з ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор" на підставі п. 7.7 договору - 284 687, 89 грн. ( в т.ч.: 268 200, 00 грн. - авансовий платеж та 16 487, 89 грн. - інфляційні втрати ).

Відповідач за первісним позовом, заперечуючи проти задоволення позовних вимог Позивача за первісним позовом, посилався на наявність об`єктивних причин та просив суд стягнути з АТ "Українська залізниця" в особі РФ "Південно-Західна залізниця" - 62 160,00 грн. вартості фактично виконаних ним робіт ( різниця між фактично виконаними ним робіт та розміром перерахованої залізницею передплати ( авансу ) за відповідним договором ), відповідно до акту спільного приймання фактично виконаних робіт та Кошторису ( додаток № 1 до договору ), який містить розшифровку статей витрат капітального ремонту мостового крану.

Отже, сутність розглядуваного спору за первісним позовом полягає у спонуканні Відповідача до сплати штрафних санкцій за порушення ( не повне виконання ) зобов`язань зі виконання робіт, обумовлених в договорі.

Беручи до уваги правову природу укладеного Договору № ПЗ/НРП-181689/НЮ від 16.11.2018 р., кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з підряду.

Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору.

Враховуючи встановлену ст. 204 ЦК України та не спростовану в межах цієї справи в порядку ст. 215 цього Кодексу презумпцію правомірності означеного договору, апеляційний суд вважає його належною у розумінні ст. ст. 11, 509 ЦК України та ст. ст. 173, 174 ГК України підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором кореспондуючих прав і обов`язків сторін.

Як встановлено ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду, до яких відноситься вказаний договір, одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно приписів ст. 843 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. . Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. . Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов`язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом. Якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у зв`язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов`язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи. Підрядник, який своєчасно не попередив замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, зобов`язаний виконати договір підряду за ціною, встановленою договором. Підрядник не має права вимагати збільшення твердого кошторису, а замовник - його зменшення в разі, якщо на момент укладення договору підряду не можна було передбачити повний обсяг роботи або необхідні для цього витрати. У разі істотного зростання після укладення договору вартості матеріалу, устаткування, які мали бути надані підрядником, а також вартості послуг, що надавалися йому іншими особами, підрядник має право вимагати збільшення кошторису. У разі відмови замовника від збільшення кошторису підрядник має право вимагати розірвання договору ( ст. 844 ЦК України).

Відповідно до п. ст. 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Наразі, отримання коштів ( штрафних санкцій ) за прострочення виконання такого зобов`язання з додержання графіку виконання робіт є належним об`єктом судового захисту у розумінні ст. 5 ГПК України та ст. 15 ЦК України правом Позивача, примушення Відповідача до сплати яких - є належним способом судового захисту у разі наявності порушення такого зобов`язання з боку останнього.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч. 7 ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Враховуючи викладене, Відповідач не має правових підстав для ухилення від виконання обов`язку із виконання робіт відповідно до графіку встановленого умовами договору, що зумовлює право Позивача у разі неможливості виконання Виконавцем своїх договірних зобов`язань, або порушення умов договору на стягнення у відповідності до п. 7.7. договору одержаного авансу з урахуванням індексу інфляції за весь час користування коштами.

За приписами статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порушення умов договору Виконавцем, прострочення строку виконання зобов`язання, не виконання ремонту мостових кранів в обсягах передбачених договором встановлено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/2064/19, а також підтверджується матеріалами цієї справи.

Відповідно до ст. 202 ГК України та ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Пунктом 4.5 договору сторони дійшли згоди, що зобов`язання Виконавця щодо надання послуг з капітального ремонту мостового крану в колісному цеху, згідно п. 1 та додатку №1 припиняються після 31.12.2018 р.. Після 31.12.2018 р. Виконавець зобов`язаний припинити надання послуг Залізниці ( Замовник за договром ) без виконання ремонту.

Виконавець був додатково повідомлений про припинення зобов`язань між сторонами за договором, у зв`язку з порушенням умов договору по виконанню капітального ремонту мостових кранів ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор", так як Виконавець ремонт мостового крану зав. №1967 не розпочав, а ремонт крана зав № 5065 в обсягах передбачених договором не виконав до 31.12.2020 р. ( лист № РПЧ-8/60 від 08.01.2019 р. ).

Таким чином, зобов`язання Виконавця щодо надання послуг з капітального ремонту мостового крану в колісному цеху, згідно п. 4.5 договору після 31.12.2018 р. припинено.

Разом з тим, п. 7.7 договору передбачено, що в разі неможливості виконання Виконавцем своїх договірних зобов`язань, або порушення умов договору він повертає одержаний аванс Замовнику з урахуванням індексу інфляції за весь час користування коштами.

Як встановлено судом першої інстанції, Позивач за первісним позовом перерахував ТОВ «ВКК «Альянсремтрактор» 30% попередню оплату (аванс) за договором в розмірі 268 200,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1454649 від 19.12.2018 р..

Отже, оскільки зобов`язання сторін за договором є припинені, Виконавцем порушено умови договору, не виконано своєчасно та в повному обсязі ремонт жодного мостового крану, тому згідно п. 7.7 договору ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор" зобов`язане повернути Замовнику одержаний аванс за договором в розмірі 268 200,00 грн. з урахуванням індексу інфляції за весь час користування коштами.

Суд першої інстанції вищевказані обставини не врахував та дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для задоволення заявлених Залізницею позовних вимог, пославшись на те, що Позивач за первісним позовом реалізував своє право та отримав відшкодування збитків від Товариства шляхом стягнення з нього пені та штрафу на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2019 р. у справі № 904/2064/19.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно зустрічних позовних вимог ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор", то суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду попередньої інстанції про наявність підстав для задоволення зустрічного позову з огляду на таке.

Предметом зустрічних вимог є - вимоги ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор" про стягнення з АТ "Українська залізниця" в особі РФ "Південно-Західна залізниця" - 62 160,00 грн. частини вартості виконаних ним робіт, відповідно до акту спільного приймання фактично виконаних робіт та Кошторису ( додаток № 1 до договору ), який містить розшифровку статей витрат капітального ремонту мостового крану.

Як вбачається із матеріалів цієї справи та обставин, встановлених рішенням суду у справі № 904/2064/19 - ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор" частково виконало послуги з ремонту мостового крану в цеху ТО-3 РПЧ Фастів, проліт 7 зав. № 5065 рік побудови 1984 р..

Виконані роботи прийняті Замовником, про що свідчить акт спільного приймання фактично виконаних робіт від 11.01.2019 р. , який не містить вартості виконаних робіт.

Відповідно до Кошторису ( додаток № 1 до спірного договору), який містить розшифровку статей витрат капітального ремонту мостового крану в цеху ТО-3 РПЧ Фастів, проліт 7 зав. № 5065 рік побудови 1984; вартість частково виконаних робіт склала 348 360 грн..

При цьому, місцевим господарським судом обгрунтовано враховано, що від моменту підписання Акту спільного приймання фактично виконаних робіт від 11.01.2019 р. від АТ "Українська залізниця" не надійшло жодних претензій щодо якості чи недоліків фактично виконаних по договору робіт, так само відсутні будь-які зрушення у проведенні розрахунку за фактично виконані роботи.

Додатково, із висновку експертного товарознавчого дослідження № ЕD-1725-6-1276/19 від 03.05.2019 р. ( наданого Позивачем ) вбачається, що ринкова вартість фактично виконаних ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор" робіт з капітального ремонту мостового крану зав. № 5065, розташованого в цеху ТО-3 РПЧ Фастів, якій побудовано в 1984 році , згідно нормативного розрахунку, може становити 355 612,00 грн. з ПДВ..

З урахуванням Акту спільного приймання фактично виконаних робіт, в якому сторонами було письмово підтверджено перелік фактично виконаних робіт та враховуючи затверджену сторонами вартість послуг згідно твердого Кошторису ( Додаток № 1 до Договору ), ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор" здійснило розрахунок вартості фактично виконаних робіт з ремонту мостового крану в цеху ТО-3 РПЧ Фастів (зав. № 5065 р. побудови 1984 р.) згідно Договору № ПЗ/НРП-181689/НЮ від 16.11.2018 р..

ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор" направило Замовнику Вимогу ( вих. № 715 від 04.05.2020 р.) щодо оплати фактично виконаних робіт згідно підписаного Акту спільного приймання фактично виконаних робіт від 11.01.2019 р. по Договору, до якої було додано оригінал Розрахунку та оригінал рахунку-фактури на оплату.

04.05.2020 р. ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор" направило AT «Українська залізниця» пропозицію щодо проведення випробувань фактично виконаних робіт згідно підписаного Акту спільного приймання фактично виконаних робіт від 11.01.2019 р. для оформлення гарантійних зобов`язань.

Права Замовника під час виконання роботи підрядником передбачені ст. 849 ЦК України, відповідно до якої: замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника (частина перша статті); якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (частина друга статті); якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (частина третя статті); замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (частина четверта статті).

Правовий аналіз частин другої та четвертої ст. 849 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що вони встановлюють дві окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду та, відповідно, різні правові наслідки такої відмови. Так, частиною другою цієї статті передбачено право замовника на відмову від договору підряду лише за наявності конкретно визначеної законодавством умови, коли підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим. При цьому наслідком такої відмови є виникнення саме у замовника права вимагати відшкодування збитків з підрядника. Натомість частина четверта зазначеної статті встановлює безумовне право замовника відмовитися від договору, але з обов`язком саме замовника виплатити підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувати підряднику збитки, завдані розірванням договору.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги те, що дія договору і зокрема зобов`язання Виконавця щодо надання послуг з капітального ремонту мостового крану в колісному цеху, припинено згідно п. 4.5 договору після 31.12.2018 р., суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про виникнення у Замовника обов`язку виплатити Виконавцеві плату за виконану частину роботи у сумі 62 160,00 грн..

Щодо посилань Скаржника на правову позицію Верховного Суду у постановах від 12.10.2018 р. по справі № 927/603/17, від 03.07.2018 р. у справі № 916/332/17, від 19.11.2019 р. у справі № 916/2368/18, то така стосується інших встановлених у справах обставин, тому така правова позиція не є релевантною для даного спору.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу знайшли свого підтвердження лише частково.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Рішення господарського суду в частині відмови в задоволені первісного позову зазначеним вимогам не відповідає.

На підставі викладеного, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом допущено невірне застосування норм матеріального права та порушені норми процесуального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення в частині відмови в задоволені первісного позову, яке відповідно до ст. 277 ГПК України підлягає скасуванню у вказаній частині та ухваленню нове рішення у відповідній частині.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга на рішення господарського суду підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду зміні у відповідній частині.

10. Судові витрати

У зв`язку частковим задоволенням апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на сторони пропорційно задоволеній апеляційній скарзі.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2020р. по справі №904/4537/20 змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

"Первісний позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна компанія «Альянсремтрактор» на користь акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" суму основного боргу з неповернення авансового платежу, за договором №ПЗ/НРП-181689/НЮ від 16.11.2018р., у розмірі 268 200, 00 грн., інфляційних втрат у розмірі 16 487, 89 грн. та 4 270,32 грн. судового збору за подання первісного позову до Господарського суду Дніпропетровської області.

Зустрічний позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна компанія «Альянсремтрактор» 61 160, 00 грн. заборгованості за фактично виконані роботи згідно підписаного акту спільного приймання фактично виконаних робіт за договором №ПЗ/НРП-181689/НЮ від 16.11.2018р., 2 102,00 грн. судового збору за подання зустрічного позову до Господарського суду Дніпропетровської області.

На підставі ч. 11 ст. 238 ГПК України провести зустрічне зарахування присуджених до стягнення сум та стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна компанія «Альянсремтрактор» на користь акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" суму основного боргу з неповернення авансового платежу, за договором №ПЗ/НРП-181689/НЮ від 16.11.2018р., у розмірі 207 040, 00 грн., інфляційних втрат у розмірі 16 487, 89 грн. та 2 168,32 грн. судового збору за подання первісного позову до Господарського суду Дніпропетровської області, про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Альянсремтрактор" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" суму судового збору за подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в розмірі 7 845,47 грн., про що видати наказ.

Видачу наказів, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 22.03.2021 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя I. Л. Кузнецова

Суддя О.В. Чус