ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2021 справа № 914/3007/20

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані», м. Київ,

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім», м. Київ,

до відповідача 2: Приватного підприємства «Два «Я» - Універсал», м. Київ,

до відповідача 3: Приватного підприємства «Креатех-Захід», м. Львів,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмена спору, на стороні відповідача: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни, м. Львів,

про:

· визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім» (03164, м. Київ, вул. Малинська, буд. 2 А, офіс 4, код ЄДРПОУ - 31730064) та Приватним підприємством «Два «Я» - Універсал» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 25 В, оф. 5, код ЄДРПОУ - 34857651), посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. 09.07.2013 р., зареєстрований в реєстрі за № 959;

· визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між Приватним підприємством «Два «Я»- Універсал» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 25 В, оф. 5, код ЄДРПОУ -34857651) та Приватним підприємством «Креатех-Захід» (79034, Львівська обл., м. Львів, вул.Китайська, буд. 6, кв. 48, код ЄДРПОУ - 38582890), посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. 17.03.2015 р., зареєстрований в реєстрі за № 226;

· Визнати протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20059292 від 17.03.2015, та відповідний йому запис № 9074875 в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Надією Миколаївною 17.03.2015, про реєстрацію права власності за ПП ?Креатех-Захід? на об`єкта нерухомого майна, а саме: земельна ділянка, кадастровий номер :04:004:0062 загальною площею 0,0694 га, що розташована за адресою: м. Львів, вулиця Морозна, земельна ділянка 29, реєстраційний помер об єкта нерухомого майна: об`єкта нерухомого майна: 1;

· Визнати протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 3788364 від 09.07.2013, та відповідний йому запис № 1576356 в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Надією Миколаївною 09.07.2013, про реєстрацію права власності за ПП ?Два ?Я? - Універсал? на об`єкта нерухомого майна, а саме: земельна ділянка, кадастровий номер :04:004:0062 загальною площею 0,0694 га, що розташована за адресою: м. Львів, вулиця Морозна, земельна ділянка 29, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: об`єкта нерухомого майна: 1;

· Визнати протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 25123754 від 07.10.2015, та відповідний йому запис № 11515074 в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Надією Миколаївною 07.10.2015, про реєстрацію іпотеки об`єкта нерухомого майна, а саме: земельна ділянка, кадастровий номер :04:004:0062 загальною площею 0,0694 га, що розташована за адресою: м. Львів, вулиця Морозна, земельна ділянка 29, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: об`єкта нерухомого майна: 1;

· Визнати протиправним та скасування Рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 25123695 від 07.10.2015, та відповідний йому запис № 11514954 в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Надією Миколаївною 07.10.2015, про реєстрацію заборони на нерухоме майно, а саме: земельна ділянка, кадастровий номер :04:004:0062 загальною плогцею 0,0694 га, що розташована за адресою: м. Львів, вулиця Морозна, земельна ділянка 29, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: об`єкта нерухомого майна: 1;

Суддя І. Б. Козак

При секретарі Ю.-М. В. Пришляк

Представники:

Від позивача: Г.О.Тимофіюк представник,

Від відповідача 1: не зявився,

Від відповідача 2: не зявився,

Від відповідача 3: Ю.І.Лебідко представник.

Судове засідання проводиллося в режимі відеоконференції.

І. Процес.

На розгляд господарського суду Львівської області Товариством з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані» подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім», Приватного підприємства «Два «Я» - Універсал», Приватного підприємства «Креатех-Захід» про визнання недійсним договорів, рішень приватного нотаріуса.

Ухвалою суду від 23.11.2020р відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та розгляд справи призначено на 22.12.2020 р. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду по даній справі. Ухвалою суду від 19.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено розгляд по суті на 16.03.2021.

ІІ. Описова частина

Правова позиція позивача.

У судове засідання 16.03.2021р. представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав. Позовні вимоги обґрунтовуються наступним. Відповідачами 1, 2, 3 укладено фіктивні, на думку позивача, договори купівлі-продажу земельної ділянки 09.07.2013 та 17.03.2015 з метою уникнення примусового звернення стягнення на ці ділянки у ході примусового виконання рішень суду у справах №914/626/13-г та 914/626/13-г. Враховуючи наведене просить визнати недійсними: договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім» (03164, м. Київ, вул. Малинська, буд. 2 А, офіс 4, код ЄДРПОУ - 31730064) та Приватним підприємством «Два «Я» - Універсал» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 25 В, оф. 5, код ЄДРПОУ - 34857651), посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. 09.07.2013 р., зареєстрований в реєстрі за № 959; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений між Приватним підприємством «Два «Я»- Універсал» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 25 В, оф. 5, код ЄДРПОУ -34857651) та Приватним підприємством «Креатех-Захід» (79034, Львівська обл., м. Львів, вул.Китайська, буд. 6, кв. 48, код ЄДРПОУ - 38582890), посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. 17.03.2015 р., зареєстрований в реєстрі за № 226, оскільки такі правочини є фраудаторними (такими, що вчинені боржником на шкоду кредиторам). Позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень приватного нотаріуса та відповідних записів про них у Державному Реєстрі від 17.02.2015, від 09.07.2013, 07.10.2015, 07.10.2015 є похідними від двох первісних позовних вимог і спрямовані на відновлення становища, яке існувало між сторонами до моменту вчинення оспорюваних правочинів та незаконних дій відповідачів, які таж просить задовольнити.

Попередній розрахунок судових витрат позивача:

· 12612,00грн. сплачений судовий збір.

Правова позиція відповідача 1 (Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім»).

Відповідач 1 у жодне судове засідання не з`явився, проти позову не заперечив. Поштові відправлення, надіслані на адресу ТзОВ «Компанія «Лізинговий дім»: 03164, м.Київ, вул.Малинська, буд.2А, офіс 4, повернулися на адресу суду з відміткою поштового відділення «інші причини», «фірму не розшукано».

Правова позиція відповідача 2 (Приватного підприємства «Два «Я» - Універсал»).

Відповідач 2 у жодне судове засідання не з`явився, проти позову не заперечив. Поштові відправлення, надіслані на адресу ПП «Два «Я» - «Універсал»: 04114, м.Київ, вул.Автозаводська, буд.25В, оф.5, повернулися на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній», «фірму не розшукано».

Правова позиція відповідача 3.

Представник відповідача 3 у судове засідання 16.03.2021 з`явився, проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов (вх.№36021/20 від 18.12.2020), просив відмовити у його задоволенні повністю. Окремо подав заяву про застосування строку позовної давності до заявлених позовних вимог.

У відповіді на відзив (вх.№805/21 від 14.01.2021) заперечив проти аргументів відповідача 3 з таких міркувань:

- Виконавче провадження № 41109735 по стягненню боргу з Відповідача 1 діяло на момент укладення оскаржуваного правочину, оскільки відповідно до ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - ЗУ «Про виконавче провадження») повернення виконавчого документа стягувачу та направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби не є закінченням виконавчого провадження, що визнається Відповідачем 3 в його відзиві на позовну заяву. Окрім того, ключовою обставиною, яка свідчить про фраудаторність оскаржуваного правочину, є наявність на період укладення відповідного правочину непогашеного боргу у боржника - Відповідача 1 за кредитним договором.

- Наявність договору застави між боржником та кредитором не зобов`язує останнього здійснювати звернення стягнення на заставне майно у разі невиконання боржником своїх зобов`язань, а є всього лише його правом доцільність реалізації якого здійснюється кредитором на власний розсуд. Мирова угода, яка була укладена між кредитором і боржником не передбачала задоволення вимог кредитора за рахунок заставного майна.

- Відповідач 1 відчужив спірне майно Відповідачу 2 на підставі звичайного договору купівлі-продажу нерухомого майна, що не підпадає під дію ст. 36 ЗУ «Про іпотеку», а сама іпотека спірного майна була припинена 09.07.2013 р., що підтверджується наданою Відповідачем 3 інформаційною довідкою.

- Безпідставне припинення іпотеки нерухомого майна та вилучення з реєстру запису про обтяження майна іпотекою на користь Відповідача 2 до укладення між сторонами договору купівлі-продажу, наявність численних судових справ № 914/4018/14, № 30/26-16/456, № 914/2448/15, 914/998/13-г, в яких ТОВ «Компанія «Лізинговий Дім» та ПП «Два «Я» - Універсал» фігурують співвідповідачами, наявність численних угод про заміну сторони лізингодавця з ТОВ «Компанія «Лізинговий Дім» на його правонаступника ПП «Два «Я» - Універсал» в ряді договорів лізингу укладених Боржником, все це є ознаками пов`язаності Відповідача 1 та Відповідача 2.

У запереченні (вх.№1796/21 від 26.01.2021) зазначає, що обгрунтованим є сумнів щодо боргу, взагалі чи він існує і чи в такому розмірі. Підставою для цьому було те, що позивачем не подано жодних доказів, що відбувалося з погашенням боргу більше 6 років з моменту укладення мирової угоди на стадії виконавчого провадження. Адже відсутні будь-які докази вжиття заходів до погашення боргу, як це передбачено нормами діючого законодавства України. Тим більше, що за період з березня 2014 р. відбулося багато різних дій, в тому числі, і з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно активів банку, зокрема, коли за Законом банк повинен вжити всіх заходів до погашення боргу за кредитним договором. Натомість, позивач взагалі не говорить про заходи погашення боргу та забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, ніби його і не існує. А після подання відповідачем 3 доказів цього факту натомість, у відповіді зазначає, що він не зобов`язаний звертати стягнення на заставне майно. Крім того, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна записів про перехід про перехід права обтяження ні до перехідного банку, ні до позивача в реєстрі станом на теперішній час не зазначається, як того вимагає Закон, хоча в договорі відступлення права такі активи як договори застави зазначаються та вимоги за ними передаються. До того ж, виявилось, що в липні 2016 р. ПАТ «Омега банк» забрав заставне майно, а саме 3 екскаватори, про що подані позивачу, сторонам та суду відповідні докази.

Правова позиція третьої особи (приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни).

Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Нор Надія Миколаївна у жодне судове засідання не зявилася, письмових пояснень по суті справи не давала.

ІІІ. Мотивувальна частина.

Обставини справи.

12.05.2009 між Львівською міською радою та ТОВ ?Компанія ?Лізинговий дім? укладено договір оренди землі, на виконання якого у строкове, платне користування ТОВ ?Компанія ?Лізинговий дім? було передано земельну ділянку, яка знаходиться у м. Львові на вул. Морозній, 29 для обслуговування будівлі магазину, кадастровий № :04:004:0062, загальною площею 0,0694 га, у т.ч. під забудовою 0,0294 га, під твердим покриттям 0,0246 га, під озелененням 0,0154 га, строком на 10 років, до 05.03.2019.

07.02.2013 Львівською міською радою було прийнято ухвалу № 2095 ?Про продаж ТОВ ?Компанія ?Лізинговий дім? земельної ділянки на вул. Морозній, 29?, згідно якої, зокрема, вирішено продати ТОВ ?Компанія ?Лізинговий дім? земельну ділянку загальною площею 0,0694 га на вул.Морозній, 29 для обслуговування будівлі магазину за рахунок земель житлової та громадської забудови, яка перебуває в оренді ТОВ ?Компанія ?Лізинговий дім? згідно договору оренди землі, зареєстрованого у Львівській міській раді 12.05.2009р. за №С-1436 (книга записів реєстрації Договорів оренди землі С-3) та у Львівському міському відділі Львівської регіональної філії Центру ДЗК 15.10.2009 у Державному реєстрі земель за №04:09:470:00051 книга 04-6; вважати таким, що втратив чинність після набуття права власності на земельну ділянку, договір оренди землі, зареєстрований у Львівській міській раді 12.05.2009 за №С-1436 (книга записів реєстрації Договорів оренди землі С-3) та у Львівському міському відділі Львівської регіональної філії Центру ДЗК 15.10.2009 у Державномуреєстрі земель за №04:09:470:00051 книга 04-6; департаменту містобудування внести відповідні зміни у земельно-кадастрові дані; контроль за виконанням ухвали покласти на заступника міського голови з питань містобудування та інфраструктури.

21.06.2013р. між Львівською міською радою та ТОВ ?Компанія ?Лізинговий дім? укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким Львівською міською радою як продавцем було відчужено покупцю ТОВ ?Компанія ?Лізинговий дім? земельну ділянку кадастровий №:04:004:0062, загальною площею 0,0694 га на вул. Морозній, 29 у м. Львові.

Вказана земельна ділянка була відчужена ТОВ ?Компанія ?Лізинговий дім? на користь ПП ?Два ?Я Універсал? на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.07.2013.

17.03.2015 між ПП ?Два ?Я Універсал? та ПП ?Креатех Захід? було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого позивач набув права власності на зазначену вище земельну ділянку. Пунктом 4 договору передбачено, що згідно з витягу з ДЗК про земельну ділянку №ПВ-015, виданого 17.03.2015р. Відділом Держземагентства у м. Львові Львівської області на земельній ділянці, що продається обмеження (обтяження, сервітути) не зареєстровані.

Вищезазначені обставини встановлені рішенням Господарського суду Львівської області від 23.02.2017 р. у справі № 914/39/17 (Суддя - Крупник Р.В.).

Рішенням приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни проведено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20059292 від 17.03.2015, та відповідний йому запис № 9074875 в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Надією Миколаївною 17.03.2015, про реєстрацію права власності за ПП ?Креатех-Захід? на об`єкта нерухомого майна, а саме: земельна ділянка, кадастровий номер :04:004:0062 загальною площею 0,0694 га, що розташована за адресою: м.Львів, вулиця Морозна, земельна ділянка 29, реєстраційний помер об`єкта нерухомого майна: об`єкта нерухомого майна: 1.

Рішенням приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни проведено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 3788364 від 09.07.2013, та зроблено відповідний йому запис № 1576356 в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Надією Миколаївною 09.07.2013, про реєстрацію права власності за ПП ?Два ?Я? - Універсал? на об`єкта нерухомого майна, а саме: земельна ділянка, кадастровий номер :04:004:0062 загальною площею 0,0694 га, що розташована за адресою: м. Львів, вулиця Морозна, земельна ділянка 29, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: об`єкта нерухомого майна: 1.

Рішенням приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни проведено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 25123754 від 07.10.2015, та зроблено відповідний йому запис № 11515074 в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Надією Миколаївною 07.10.2015, про реєстрацію іпотеки об`єкта нерухомого майна, а саме: земельна ділянка, кадастровий номер :04:004:0062 загальною площею 0,0694 га, що розташована за адресою: м. Львів, вулиця Морозна, земельна ділянка 29, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: об`єкта нерухомого майна: 1.

Рішенням приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни проведено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 25123695 від 07.10.2015, та зроблено відповідний йому запис № 11514954 в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Надією Миколаївною 07.10.2015, про реєстрацію заборони на нерухоме майно, а саме: земельна ділянка, кадастровий номер :04:004:0062 загальною плогцею 0,0694 га, що розташована за адресою: м. Львів, вулиця Морозна, земельна ділянка 29, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: об`єкта нерухомого майна: 1.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.04.2013 у справі № 914/626/13-г (суддя Щигельська О.І.) за позовом Публічного акціонерного товариства ?Сведбанк? (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство ?Омега Банк?) до Товариства з обмеженою відповідальністю ?Компанія ?Лізинговий Дім? (надалі - Боржник), з урахуванням змісту постанови Львівського апеляційного господарського суду від 13.08.2013 р. у справі № 914/626/13-г, з боржника було стягнуто заборгованість у розмірі 678 372,40 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 434 333,24 грн. - заборгованість по сплаті відсотків, 1950,00 грн. - комісії та 22 293, 09 грн. - судовогозбору.

09.10.2013 постановою Вищого господарського суду України у справі № 914/626/13-г касаційну скаргу ТОВ ?Компанія ?Лізинговий Дім? залишено без задоволення, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.08.2013 у справі № 914/626/113-г залишено без змін.

На виконання рішення Господарського суду Львівської області від 11.04.2013 у справі №914/626/13-г, та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 13.08.2013 у справі №914/626/13-г, господарським судом Львівської області було видано Наказ від 02.09.2013 про примусове виконання судового рішення.

На підставі вищезазначеного наказу Франківським відділом державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області було відкрито виконавче провадження №41109735 з метою виконання рішення Господарського суду Львівської області від 11.04.2013 та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 13.08.2013 у справі № 914/626/13-г.

04.03.2014 ухвалою Господарського суду Львівської області у справі № 914/626/13-г затверджено мирову угоду від 06.02.2014 укладену між ПАТ ?Омега Банк? та ТОВ ?Компанія ?Лізинговий Дім? на стадії виконання судового рішення. Відповідно до п. З вищезазначеної мирової угоди, ТОВ ?Компанія ?Лізинговий Дім? взяло на себе зобов`язання сплатити ПАТ ?Омега Банк? кошти у розмірі 700 000,00 грн до 25.06.2014, але свої зобов`язання за мировою угодою від 06.02.2014 ТОВ ?Компанія ?Лізинговий Дім? не виконало, у зв`язку з чим Франківським відділом державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області й надалі здійснювалось виконавче провадження №41109735 з метою виконання рішення Господарського суду Львівської області від 11.04.2013 та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 13.08.2013 у справі №914/626/13-г.

07.03.2019 між ПАТ ?Омега Банк? (у якості Банку) та ТОВ ?Файненс Компані? (як Новий кредитор) було укладено Договір №1 відступлення прав вимоги (далі також - ?Договір відступлення?), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник Ольгою Ігорівною та зареєстровано в реєстрі за №714, відповідно до умов якого Банк передав новому кредитору право вимоги за Кредитним договором № 192-Г/К № 203-Г/К від 05.07.2007 між ПАТ ?Омега Банк? та ТОВ "Компанія "Лізинговий Дім" з усіма додатками, додатковими договорами/угодами, договорами про внесення змін та доповнень до вказаних договорів тощо, що є їх невід`ємними частинами.

30.09.2019 ухвалою Господарського суду Львівської області у справі № 914/626/13-г було замінено стягувача ПАТ ?Омега Банк? на ТОВ ?Файненс Компані?E у наказі Господарського суду Львівської області від 02.09.2013 р. у справі № 914/626/13-г.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.04.2013 р. у справі № 914/627/13-г за позовом Публічного акціонерного товариства ?Сведбанк? (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство ?Омега Банк?) до Товариства з обмеженою відповідальністю ?Компанія ?Лізинговий Дім? було стягнуто заборгованість з боржника - ТОВ "Компанія "Лізинговий Дім", в якому господарський суд зазначив: «...Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім» на користь Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» 1 176 623 грн. 68 коп. заборгованості по тілу кредиту; 753 759 грн. 81 коп. заборгованості по сплаті відсотків та 62 624 грн. 43 коп. - судового збору...».

Львівський апеляційний господарський суд у своїй постанові від 10.07.2013 у справі № 914/627/13-г апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Лізинговий дім" №155 від 13.05.2013 задоволив частково: скасовано та викладено п.2 резолютивної частини рішення суду І інстанції в частині стягнення судового збору в наступній редакції: «Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дш» (79057, м. Львів, вул. Коновальця, 103, оф.605, п/р НОМЕР_1 у Львівському відділенні, АТ «Сведбанк» (публічне), МФО 300164, ідентифікаційний ) на користь публічного акціонерного товариства «Омега Банк» (01080, м.Київ, вул. Новоконстантинівська, 18 (в), к/р НОМЕР_2 в управлінні НБУ по м. Києві і Київській області, МФО 300164, ідентифікаційний ) 38 607 грн. 67 коп. - судового збору.» В решті рішення господарського суду Львівської області від 12.04.2013 в справі №914/627/13-г залишено без змін...».

Вищий господарський суд України у своїй постанові від 19.08.2013 у справі № 914/627/13-г залишив без змін рішення суду І та апеляційної інстанцій.

23.07.2013 Господарським судом Львівської області видано наказ на примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 12.04.2013 та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 10.07.2013 у справі № 914/627/13-г.

На підставі вищезазначеного наказу Франківським відділом державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області було відкрито виконавче провадження №41109863 з метою виконання Рішення Господарського суду Львівської області від 12.04.2013 та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 10.07.2013 у справі № 914/627/13-г.

12.03.2014 ухвалою Господарського суду Львівської області у справі № 914/627/13-г затверджено мирову угоду від 06.02.2014, укладену між ПАТ ?Омега Банк? та ТОВ ?Компанія ?Лізинговий Дім? на стадії виконання судового рішення. Відповідно до п. З вищезазначеної мирової угоди, ТОВ ?Компанія ?Лізинговий Дім? взяло на себе зобов`язання сплатити ПАТ ?Омега Банк? кошти у розмірі 1 400 000,00 грн до 29.12.2014, але свої зобов`язання за мировою угодою від 06.02.2014 ТОВ ?Компанія ?Лізинговий Дім? не виконало, у зв`язку з чим Франківським відділом державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області й надалі здійснювалось виконавче провадження № 41109863 з метою виконання Рішення Господарського суду Львівської області від 12.04.2013 та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 10.07.2013 у справі №914/627/13-г.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.01.2020 р. замінено стягувача ПАТ ?Омега Банк? на ТОВ ?Файненс Компані? у наказі Господарського суду Львівської області від 23.07.2013 р. у справі № 914/627/13-г.

станом на день звернення з цією позовною заявою приватним виконавцем Бережним Ярославом Вікторовичем здійснюється виконавче провадження № 60401859 по виконанню ухвали Господарського суду Львівської області від 04.03.2014 р. у справі 914/626/13-г про затвердження мирової угоди між ПАТ ?Омега Банк? та ТОВ ?Компанія ?Лізинговий Дім? на стадії виконання судового рішення, а також виконавче провадження № 61290200 по виконанню наказу Господарського суду Львівської області від 23.07.2013 р. у справі 914/627/13-г.

Товариство з обмеженою відповідальністю ?Файненс Компані? звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до ТОВ ?Лізинговий Дім?, ПП ?Два ?Я? - Універсал?, ПП ?Креатех-Захід? про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна та скасування записів про реєстрацію прав власності. 29.07.2020 р. ухвалою Господарського суду Львівської області відкрито провадження у справі № 914/1499/20 за позовом ТОВ ?Файненс Компані? до ТОВ ?Лізинговий Дім?, ПП «Два «Я» -Універсал?, ПП «Креатех-Захід? про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна та скасування записів про реєстрацію прав власності. Рішенням суду у справі №914/1499/20 від 22.12.2020р. в задоволення заявлених позовних вимог відмовлено повністю.

Оцінка суду.

Згідно з приписами ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім» та Приватним підприємством «Два «Я» - Універсал», посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. 09.07.2013 р., зареєстрований в реєстрі за № 959, а також визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між Приватним підприємством «Два «Я»- Універсал» та Приватним підприємством «Креатех-Захід», посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. 17.03.2015 р., зареєстрований в реєстрі за № 226, варто зазначити таке.

Відповідно до умов Договору купівлі-продажу від 09.07.2013 ТОВ ?Компанія ?Лізинговий Дім? продало, а ПП ??Два ?Я?-Універсал? купило Земельну ділянку кадастровий номер :04:004:0062 загальною площею 0,0694 га, що розташована за адресою: м. Львів, вулиця Морозна, земельна ділянка 29.

Позивач вважає вищезазначений договір фіктивним, оскільки сторони договору, укладаючи його не мали на меті реальне настання обумовлених ним правових наслідків, а лише бажали вивести земельну ділянку з власності Боржника на пов`язану з останнім особу з метою уникнення виконання відповідного грошового зобов`язання завідомо знаючи про наявність двох судових рішень (йдеться про рішення Господарського суду Львівської області від 11.04.2013 р. у справі № 914/626/13-г та від 12.04.2013 р. у справі № 914/627/13-г), за якими з Боржника було стягнуто заборгованість за кредитними договорами, що підтверджується наступними доводами.

На момент відчуження ТОВ ?Компанія ?Лізинговий Дім? нерухомого майна за оскаржуваним договором Боржнику було відомо про наявність рішення Господарського суду Львівської області від 11.04.2013 р. у справі № 914/626/13-г , яким з боржника на користь ПАТ ?Омега Банк? було стягнуто заборгованість у розмірі 678 372,40 грн. -заборгованість по тілу кредиту, 434 333,24 грн. - заборгованість по сплаті відсотків, 1950,00 грн. -комісії та 22 293, 09 грн. - судового збору; рішення Господарського суду Львівської області від 12.04.2013 р. у справі № 914/627/13-г яким з Боржника на користь ПАТ ?Омега Банк? було стягнуто заборгованість у розмірі 1 176 623 грн. 68 коп. - заборгованості по тілу кредиту; 753 759 грн. 81 коп. заборгованості по сплаті відсотків та 38607 грн. 67 коп. - судового збору.

Тому, на думку позивача, ТОВ ?Компанія ?Лізинговий Дім?, з прямим умислом, спрямованим на уникнення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 11.04.2013 р. у справі № 914/626/13-г, та рішення Господарського суду Львівської області від 12.04.2013 р. у справі № 914/627/13-г, уклало договір купівлі-продажу Земельної ділянки з ПП ?Два ?Я? - Універсал?, яке є пов`язаною з Боржником особою. У свою чергу, ПП ?Два ?Я? - Універсал? 17.03.2015 р. відчужило Земельну ділянку на користь ПП ?Креатех-Захід?, яке теж є пов`язаною особою з ТОВ «Компанія «Лізинговий Дім» та ПП «Два «Я»- Універсал».

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ч. 5 ст. 203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до змісту ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Таким чином, укладення оспорюваних договорів купівлі-продажу Земельної ділянки, які за своїм змістом суперечать вимогам закону, оскільки не спрямовані на реальне настання обумовлених ними правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання цих договорів недійсними відповідно до статті 234 ЦК України.

При цьому Верховний Суд України у постанові № 9 від 06.11.2009 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз`яснив, що фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин без наміру виникнення, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, лише для вигляду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаний. При вчиненні фіктивного правочину сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином, або фіктивний правочин може взагалі не мати правової мети та реального настання наслідків за договором.

Таким чином, умовами спірних договорів купівлі-продажу земельної діялнки було передбачено перехід права власності на нерухоме майно, з чого можна зробити висновок, що спірні договори мали правову мету та їх юридичним наслідком стала купівля-продаж землі, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Морозна,29.

Позивач вказує, що під час укладення договорів купівлі-продажу у сторін була мета, направлена на ухилення від виконання кредитних зобов`язань підприємства шляхом незаконного виведення майна із власності товариства. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що укладаючи спірні договори, сторони мали на меті саме відчуження нерухомого майна, а не якусь іншу ціль.

У постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 910/4088/17 міститься висновок про те, що може бути визнаний фіктивним договір купівлі-продажу з тих підстав, що він не був виконаний з боку покупця в частині оплати придбаного майна, а справжньою метою укладення договору було штучне виведення ліквідної нерухомості з власності продавця на користь пов`язаної особи з метою уникнення звернення стягнення на майно за договором кредиту.

Варто зауважити, що за спірну ділянку та приміщення на ній (магазин) ПП « Креатех-Захід» заплатило грошові кошти (1410000,00 грн за приміщення та 550000,00 грн за ділянку) (копії банківських виписок знаходяться в матеріалах справи).

Також, в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 07.12.2018 у справі №910/7547/17, Суд зазначив, що спеціальними нормами в окремих сферах передбачено, що правочини про відчуження, обтяження активів або прийняття зобов`язань особою, вчинені особою з метою уникнення виконання іншого майнового зобов`язання цієї особи або з метою унеможливити задоволення вимоги стягувача за рахунок майна, є за певних умов нікчемними (частина третя статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб") або можуть бути визнані недійсними (частина перша статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", частина четверта статті 9 Закону України "Про виконавче провадження"). У юридичній науці такі правочини відомі як фраудаторні правочини (правочини, що вчинені боржником на шкоду інтересам кредиторів). Загальної норми, яка б безпосередньо встановлювала нікчемність або можливість бути визнаними недійсними договорів, які мають такий юридичний дефект, цивільне законодавство не містить. Разом з тим у судовій практиці договір, укладений з метою уникнути виконання грошового зобов`язання, кваліфіковано як фіктивний у справах за позовами осіб, на шкоду чиїм майновим інтересам відповідачами у цих справах були за твердженнями позивачів вчинені відповідні правочини (постанови Верховного Суду України від 19.10.2016 у справі № 6-1873цс16, від 23.08.2017 у справі №306/2952/14-ц, від 09.09.2017 у справі № 359/1654/15-ц). Отже такі правочини можуть вважатись фіктивними правочинами. Зловмисна домовленість - це умисна змова представника однієї сторони правочину з другою стороною, внаслідок чого настають несприятливі наслідки для особи, від імені якої вчинено правочин. У визнанні правочину недійсним з відповідної підстави доведенню підлягає не наявність волі довірителя на вчинення правочину, а існування умислу представника, який усвідомлює факт вчинення правочину всупереч інтересам довірителя, передбачає настання невигідних для останнього наслідків та бажає чи свідомо допускає їх настання….Однак у цій справі позов подано стороною правочину, яка стверджує, що правочин було вчинено з пов`язаною особою з метою уникнути звернення стягнення на належне їй Майно, тобто не всупереч її інтересам. Те, що внаслідок відчуження Майна зобов`язання Позивача перед кредитором не припинилось і розмір його не зменшився, не спростовує того, що внаслідок відчуження Майна за правочином, оплата за яким не надійшла, було ускладнене або стало неможливим ефективне звернення стягнення на майно цієї особи. Зазначені Позивачем і встановлені судами обставини вказують на те, що Договір може бути кваліфікований як правочин, який не був спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків. Встановлені обставини свідчать також про умисел обох сторін правочину приховати справжні наміри учасників правочину, а саме виведення нерухомості з власності Позивача без отримання оплати за це майно під час існування майнового спору за участю Позивача як одного із солідарних боржників у цьому спорі, з метою уникнути виконання відповідного грошового зобов`язання, а тому оспорюваний у цій справі правочин може бути визнаний фіктивним відповідно до статті 234 ЦК України. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин 1 та 5 статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №369/11268/16-ц міститься висновок про те, що "згідно з частинами 2, 3 статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення про стягнення коштів, а тому у разі, якщо сторони, які укладають договір, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, то правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом. Як наслідок, не виключається визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), з одночасним посиланням на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок зроблено Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду в постанові від 04.12.2019 у справі № 910/17755/18.

Між тим, одне лише посилання на обставини укладення спірного договору без наміру відчужити майно на користь пов`язаної особи без здійснення оплати та з метою уникнення на нього стягнення, є лише припущенням, доки позивачем не буде надано відповідних належних і достатніх доказів того, що такі обставини дійсно існували під час укладення спірного договору.

Для того, аби дійти обґрунтованого висновку про наявність умислу як вольової складової ухилення від виконання рішення суду щодо стягнення з відповідача-1 грошових коштів на користь позивача, останнім, в силу вимог положень статей 74, 76-79 ГПК України, повинні бути надані відповідні докази, які б достеменно вказували на відсутність вчинення відповідачами належних дій, спрямованих на реальне виконання умов спірного договору купівлі-продажу, зважаючи на наявність непогашеної заборгованості відповідачем-1 перед позивачем.

В свою чергу, саме лише відстоювання позиції позивачем, що ним подані всі необхідні докази у підтвердження своїх вимог, не впливає на відповідну оцінку таких доказів судом, який, відповідно до статті 86 ГПК України оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Щодо доводів позивача про те, що спірний Договір купівлі-продажу вчинено сторонами без дійсного наміру щодо відчуження майна, тобто він є фіктивним правочином, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином в розумінні статті 234 ЦК України, то для їх підтвердження позивач мав довести, а суд - встановити наявність умислу в усіх сторін правочину.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно, а його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином.

Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Фіктивний правочин є недійсним незалежно від мети його укладення, оскільки сторони не мають на меті настання правових наслідків, що породжуються відповідним правочином. Таким може бути визнаний будь-який правочин, у тому числі нотаріально посвідчений. Якщо сторони не вчиняли ніяких дій на виконання фіктивного правочину, господарський суд приймає рішення лише про визнання фіктивного правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі коли на виконання правочину було передано якесь майно, такий правочин не може розцінюватися як фіктивний. Саме лише невчинення сторонами тих чи інших дій на виконання правочину не означає його фіктивності. Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін.

Разом з цим, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними, на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

У розгляді відповідних справ суд має враховувати, що ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то такий правочин не може визнаватися фіктивним. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

Відповідний висновок міститься у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 05.07.2019 у справі №910/4994/18.

У частині 3 статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Аргументи позивача про наявність двох однакових юридичних адрес відповідача 1 та відповідача 2, наявність єдиного власника та кінцевого бенефіціара відповідача 2 та відповідача 3 не є доказами фіктивності правочину.

Варто зауважити, що оскаржувані договори стосуються земельної ділянки по вул.Морозна, 29 у м.Львові під будівлею магазину. Сама будівля магазину та договори повязані з її відчуженням, були предметом дослідження у справі №914/1499/20 (позовні вимоги про визнання недійсними: договору купівлі-продажу нерухомого майна укладеного між приватним підприємством Два Я-Універсал та приватним підприємством Креатех-Захід, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. 17.03.2015, зареєстрований в реєстрі за №222; договору іпотеки, договору про задоволення вимог іпотекодержателя з відкладальною обставиною укладений між приватним підприємством Креатех-Захід та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. 17.10.2015, зареєстрований в реєстрі за №1143; договору купівлі-продажу нерухомого майна укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія Лізинговий дім та приватним підприємством Два Я-Універсал, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського ноитаріального округу Нор Н.М. 09.07.2013, зареєстрований в реєстрі за №953; визнання протиправними та скасування: рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20059217 від 17.03.2015 15:14:50, приватний нотаріус Нор Надія Миколаївна, Львівський міський нотаріальний округ, та відповідний йому запис № 9074600 в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Надією Миколаївною 17.03.2015р., про реєстрацію права власності за Приватним підприємством Креатех-Захід на об`єкт нерухомого майна, а саме: будівля магазину позначена в поверхневому плані літерою "А-1", загальною площею 192,3 м. кв., розташована за адресою: Львівська обл., м. Львів, вулиця Морозна, будинок 29, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ; рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 25123267 від 07.10.2015, та відповідний йому запис №11514632 в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Надією Миколаївною 07.10.2015, про реєстрацію іпотеки об`єкта нерухомого майна, а саме: будівля магазину позначена в поверхневому плані літерою "А-1", загальною площею 192,3 м.кв., розташована за адресою: Львівська обл., м. Львів, вулиця Морозна, будинок 29, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ; рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 25122399 від 07.10.2015, та відповідний йому запис № 11514356 в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Надією Миколаївною 07.10.2015, про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна, а саме: будівля магазину позначена в поверхневому плані літерою "А-1", загальною площею 192,3 м. кв., розташована за адресою: Львівська обл., м.Львів, вулиця Морозна, будинок 29, реєстраційний номер о б`єкта нерухомого майна: ).

Так, рішенням Господарського суду Львівської області від 22.12.2020 (суддя Запотічняк О.Д.) в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, оскільки відповідачем не порушено прав позивача, а наявність передбачених законом підстав для задоволення позову не була доведена позивачем суду у встановленому порядку належними та допустимими доказами.

Щодо позовних вимог про скасування рішень приватного нотаріуса та відповідних записів у Реєстрі речових прав, то реєстрація речового права на нерухоме майно є похідним актом від правочину, тобто наслідковим. Оскільки не має жодних підстав визнавати, що право позивача порушене, а договори купівлі-продажу від 09.07.2013, від 17.03.2015 є недійсними, відтак немає підстав для скасування рішень приватного нотаріуса та відповідних записів в реєстрі.

Підсумовуючи все вище наведене, враховуючи всі доводи сторін, суд констатує недоведеність позивачем того факту, що сторони оспорюваних ним договорів, діючи очевидно недобросовісно та зловживаючи правами на шкоду позивачу, як кредитору, мали спільний умисел на використання оспорюваних договорів виключно з метою унеможливлення звернення стягнення на майно (земельну ділянку) позивачем як стягувачем.

Щодо поданої відповідачем 3 заяви про застосування позовної давності при вирішенні даного спору, то суд зазначає таке.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів зазначено, що перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю через відсутність порушеного права, позовна давність у цій справі не застосовується.

Судові витрати.

Щодо стягнення судових витрат, то сплачений позивачем судовий збір в силу вимог ст. 129 ГПК України залишається за позивачем.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.123 ГПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.126 ГПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Понесені позивачем витрати на правову допомогу теж залишаються за ТзОВ «БПФ», оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. Судові витрати залишити за позивачем.

3. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

5. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 23.03.2021р.

Суддя І.Б. Козак