ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2021 року м. Дніпро Справа № 908/1639/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Парусніков Ю.Б., Чередко А.Є., розглянувши без повідомлення учасників провадження у справі за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Галанцева Валерія Володимировича на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 21.12.2020р. (повний текст складено 28.12.2020р.)

у справі № 908/1639/20 (суддя - Проскуряков К.В., м. Запоріжжя)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Монгус Телеком", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Галанцева Валерія Володимировича, м. Запоріжжя

про стягнення 97 329,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст додаткового рішення суду першої інстанції.

Додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області від 21.12.2020р. стягнуто з Фізичної особи-підприємця Галанцева Валерія Володимировича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Монгус Телеком" витрати на надання правової допомоги в розмірі 14 160,00 грн.

Додаткове рішення мотивовано тим, що судом встановлено, що під час прийняття рішення у справі судом не було вирішено витання щодо стягнення витрат на правничу допомогу із відповідача на користь позивача у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі. Відповідач заперечень щодо заяви про ухвалення додаткового рішення суду не надав. Виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, підтверджені наявними в матеріалах справи доказами, суд прийшов до висновку, що 14 160,00 грн. становлять співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у даній справі. В зв`язку з чим, заява позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

2. Підстави з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 21.12.2020р., зменшити задоволені витрати на правову допомогу до 3 000 грн.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що надані послуги з правової допомоги не відповідають вимогам ч. 4 ст. 126 ГПК України. Позовна заява складалась лише з двох сторінок, значну частину яких становили реквізити сторін та додатки до позову. Із рішення суду першої інстанції вбачається, що підстави, зазначені позивачем в його позовній заяві не стали підставами для задоволення позову. Крім того, представник позивача проводив участь в судових засіданнях з використанням власних технічних засобів в режимі відеоконференції, що значно зменшувало час, який представник витрачав на судові засідання. Сума задоволених витрат на правову допомогу становить 14 160,00 грн., що становить приблизно 15 % від суми позову і є неспівставною з ціною позову.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 21.12.2020р. - без змін. Посилається на те, що апеляційна скарга не обґрунтована, а судом першої інстанції всебічно і повно встановлено усі обставини справи, надано оцінку доказам сторін та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Відповідач не подавав суду першої інстанції клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу адвоката позивача, а тому він не має право заявляти таке заперечення в апеляційному суді. У даній справі представником позивача - адвокатом Бондарчуком В.О. було витрачено більше 7 годин лише на підготовку документів у справі. При цьому, адвокатом було проаналізовано матеріали справи та судову практику. У відповідності до практики Верховного Суду вартість послуг адвоката в розмірі 14 160,00 грн. за ведення адвокатом справи в суді першої інстанції враховуючи складність справи, обсяги роботи та ціни позову є співмірними.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.02.2021р. відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати без повідомлення учасників провадження у справі за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 02.12.2020р. позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Галанцева Валерія Володимировича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Монгус Телеком" грошові кошти у розмірі 97 329,00 грн. та судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

09.12.2020р. до Господарського суду Запорізької області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Монгус Телеком" надійшла заява від 03.12.2020р. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з ФОП Галанцева В.В. на користь ТОВ "Монгус Телеком" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14 160,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.12.2020р. вказану заяву прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 21.12.2020р.

Розглянувши в порядку ст. 244 ГПК України заяву позивача щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, місцевий господарський суд ухвалив 21.12.2020р. оскаржуване додаткове рішення.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні встановлюються приписами Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту (п. 2 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

До видів адвокатської діяльності в силу приписів ст. 19 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" відноситься: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Як вбачається з матеріалів справи, між адвокатом Бондарчуком Віталієм Олександровичем (далі - адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Монгус Телеком" (надалі - клієнт) укладено договір про надання правової допомоги № 156 від 18.05.2020р. (далі - договір), відповідно до якого в порядку і на умовах договору, адвокат бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу з питань: надання правової інформації, усних і письмових консультацій і роз`яснень з правових питань; представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення господарського судочинства; зокрема, в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів клієнта в усіх органах державної влади України, перед фізичними та юридичними особами (п. 1.1. договору).

Відповідно до ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару погоджується лише клієнтом разом із адвокатом, а суд не вправі втручатися в дані правовідносини.

Відповідно до п. 4.1. договору для обчислення гонорару застосовується фіксована та погодинна оплата.

Для погодження обсягу, вартості та порядку оплати послуг за завдання клієнта сторони підписують акт погодження замовлення (п. 4.2. договору).

Підписаний сторонами акт погодження замовлення, передбачений в п. 4.2. договору, є підставою для оплати клієнтом на рахунок адвоката гонорару (п. 4.3. договору).

Право адвоката на обернення в свою власність (списання гонорару) внесеного чи невнесеного клієнтом гонорару виникає у відповідності до умов акту погодження замовлення (п. 4.4. договору).

Право адвоката на отримання невнесеного (недовнесеного) гонорару не залежить від результату виконання завдання (п. 4.5. договору).

Частиною 5 ст. 129 ГПК України передбачено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Судом встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат представник позивача подав копію договору на надання правничої допомоги, акту № 1 погодження замовлення від 18.05.2020р., акту передачі-прийому наданих послуг (виконаних робіт) від 03.12.2020р., опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 03.12.2020р.

Згідно з описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 03.12.2020р. та акту передачі-прийому наданих послуг (виконаних робіт) від 03.12.2020р., що містяться в матеріалах справи, на супровід даної справи витрачено 10,5 годин, з яких: аналіз обставин справи та судової практики - 2 години; підготовка та подання позовної заяви - 3 години; підготовка та подання відзиву на позов - 2 години; підготовка та подання письмових пояснень - 1 година; підготовка та подання заяви про недопустимі докази, подані відповідачем - 1 година; підготовка та подання заяви про неправдиві пояснення відповідача - 30 хвилин; підготовка та подання клопотання про проведення огляду відбитка печатки - 30 хвилин; підготовка та подання клопотання про витребування доказів - 30 хвилин; підготовка та участь в 3 судових засіданнях в режимі відеоконференції. Гонорар адвоката за надані послуги згідно з договором склав 14 160,00 грн., що обумовлено складністю справи та часом, витраченим адвокатом. Обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт співрозмірний складності та важливістю справи, а також ціні позову.

Колегія суддів наголошує на тому, що у розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, ч. ч. 5-6 ст. 126 ГПК України встановлено обов`язок доведення неспівмірності витрат, що покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

Аналогічні правові висновки про застосування норм процесуального права щодо співмірності судових витрат викладені в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19, які враховуються апеляційним господарським судом в силу ч. 4 ст. 236 ГПК України.

Матеріали справи не містять заперечень відповідача щодо заяви про ухвалення додаткового рішення. Такі заперечення відповідачем заявлено лише в апеляційній скарзі.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, зокрема, зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Частиною 4 ст. 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводами, наведеними в апеляційній скарзі не спростовується висновок суду першої інстанції, викладений в додатковому рішенні та не ставиться під сумнів доцільність, необхідність, обґрунтованість відповідних витрат. Витрати, понесені позивачем, на професійну правничу допомогу є співмірними із сумою, що підлягає стягненню, з урахуванням складності даної справи та витраченому адвокатом часу.

Таким чином, додаткове рішення суду першої інстанції про стягнення з ФОП Галанцева В.В. на користь ТОВ "Монгус Телеком" витрат на професійну правничу допомогу у сумі 14 160,00 грн. є обґрунтованим та не підлягає скасуванню.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а додаткове рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін.

Керуючись ст. ст. 275-282 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Галанцева Валерія Володимировича - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 21.12.2020р. у справі № 908/1639/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя А.Є. Чередко