Справа № 909/196/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
19.03.2021 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л. М., розглянувши матеріали позовної заяви № 3867/21 від 12.03.2021
про визнання недійсним реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва
2. Визнати експертний висновок проведений ТОВ «Галтекс ПЛЮС» таким, що не відповідає вимогам законодавства щодо порядку землекористування, а також визнати вартість, визначену експертною оцінкою такою, що не відповідає діючій на той час ринковій вартості.
3. Визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу майна за яким за ТОВ
«ЛММ СЕРВІС» зареєстровано право власності на контрольно-пропускний пункт, який знаходиться по вул. Вовчинецька, 225, м. Івано-Франківськ, с. Вовчинець, Івано-Франківська
4.Визнати незаконними дії Вовчинецької сільської ради Івано-Франківської міської ради щодо розірвання в односторонньому порядку договору оренди земельної ділянки укладеного з ПП «Скол», щодо видачі довідки керівнику Агропромислової фірми «Злак від 06.08.2019 номер 0.2-15/264 та надання Агропромисловій фірмі «Злак» дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,89г, яка розташована в с. Вовчинець на вул. Вовчинецька, 225, скасувати рішення сесії Вовчинецької сільської ради Івано-Франківської міської ради від 5 вересня 2019 року «Про звернення суб`єктів підприємницької діяльності, фізичних та юридичних осіб».
5. Зобов`язати агропромислову фірму «ЗЛАК» та ТОВ «ЛММ СЕРВІС» повернути у власність позивачеві наступне майно: трансформаторна підстанція, бетонний вузол/обладнання 1 шт., бетонна огорожа, висота якої близько 1,8 м., а також ряд будівельних матеріалів: плити стінові (1,2*6,0) у кількості 118 шт., плити стінові (1,5*6,0) у кількості 12 шт., плити ПКЖ (1,5*6,0) у кількості 112 шт., плити стінові=80мм (1,2*6,0) у кількості 15 шт., плити ПКЖ доборні (0,5*6,0) у кількості 19 шт., блоки фундаментні (Ф5) у кількості 305 шт., блоки фундаментні (Ф3) у кількості 11 шт., плити перекриття плоскі (1,2*2,0) у кількості 10 шт., плити ПНС (2,5*6,0) у кількості 26 шт., фундаментні балки (0,4*6,0) у кількості 31 шт., ригелі ІІ-20 (0,5*6,0) у кількості 75 шт., колони ІІ-20 у кількості 48 шт., сходові марші у кількості 11 шт., балки перекриття прямі (0,4*12) у кількості 10 шт., металоконструкції у кількості 7 тис, цегла у кількості 7 тис. шт. та ін.
Також, позовна заява містить клопотання у яких позивач просить господарський суд витребувати наступні докази:
- Витребувати у відповідачів - Товарної біржі «Київська агропромислова товарна біржа» та брокерської контори ТОВ «УКРАПОЛ» копії договору № 31 купівлі-продажу майна від 18.07.2019, рішення про погашення усієї суми податкового боргу від 16.11.2018, підсумкового протоколу продажу майна №1 від 18.07.2019р., а також витребувати всі документи, які стали підставою проведення біржових торгів (публікації в газеті тощо), прийняття заявок на проведення біржових торгів, проведення реєстрації учасників, оплату біржових зборів, реєстраційного внеску та гарантійного внеску в розмірі 10%.
- Витребувати у відповідачів - Товарної біржі «Київська агропромислова товарна біржа» та брокерської контори ТОВ «УКРАПОЛ» копії документів, які стосуються права реалізації майна, що перебуває у податковій заставі.
Дослідивши матеріали позовної заяви, суд зробив висновок про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.
За приписами статті 174 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.
Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі - Правила), і які регулюють відносини між ними.
Так, підтвердженням прийняття для пересилання поштового відправлення є розрахунковий документ, що підтверджує надання такої послуги (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).
Крім того, поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою "Вручити особисто", рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення.
Відповідно до пункту 61 Правил у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.
З наведеного вбачається, що звертаючись до суду із позовом, на позивача покладений обов`язок додати документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів листом з описом вкладення, який має містити номер поштового відправлення. Саме зазначення такого номеру є обов`язковим для виконання вимог ГПК України про належне надсилання позовної заяви та документів іншій стороні.
Отже, при поданні позовної заяви позивачем має бути доданий фіскальний чек відділення поштового зв`язку та опис вкладення з переліком документів, що направляються відповідачу, за підписом працівника об`єкта поштового зв`язку із зазначенням адреси одержувача, кількості предметів, вартості кожного з цих предметів.
Судом встановлено, що позивачем, всупереч вимогам ч.1 ст.172 ГПК України, до поданої позовної заяви не додано жодних доказів відправлення копії позовної заяви відповідачам у справі.
Крім того, за подання до господарського суду позовної заяви позивачем, не подано жодних доказів сплати судового збору.
Положеннями пункту 2 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до позовної заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, розміри ставок судового збору та порядок його сплати визначені Законом України "Про судовий збір".
Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір становив 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Суд встановив, що позовна заява містить чотирнадцять немайнових позовних вимог та одну майнову позовну вимогу (про повернення у власність позивача майна).
Щодо розміру судового збору за заявлену майнову вимогу про повернення у власність позивачеві майна то суд зазначає наступне.
Майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.
Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.
Судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.
Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).
У постанові ОП КГС ВС від 02.12.2020 у справі № 905/105/20 також підтверджено вказану позицію.
За ч. 1 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.
Будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.
Водночас, у п. 57 зазначеної вище постанови Великою Палатою Верховного Суду викладено висновок, згідно якого до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що не піддається грошовій оцінці.
Похідна вимога позивача про повернення майна є майновою, а отже для визначення суми суму судового збору слід також визначити вартість такого майна. Матеріали справи не містять доказів вартості вказаного майна, а отже суд позбавлений можливості здійснити його розрахунок.
Зважаючи на вищевикладене, позивачу необхідно визначити сумарну вартість майна та обчислити 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При цьому, заявнику слід врахувати, що інформація про реквізити для сплати судового збору за подання позовної заяви до Господарського суду Івано-Франківської області розміщена на веб-сайті суду:
отримувач коштів - ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ Ів.-Фр./ 22030101;
код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37951998;
банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.);
код банку отримувача (МФО) - 899998;
код класифікації доходів бюджету - 22030101.
Відповідно до частини 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Згідно з частинами 2, 4, 5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.
Суд зазначає, що на стадії відкриття провадження у справі суд позбавлений процесуального права надавати оцінку доказам, поданим позивачем в обґрунтування позовних вимог. При цьому, на стадії відкриття провадження у справі суд має надавати оцінку доказам, які додані позивачем до матеріалів позовної заяви, виключно з мотивів наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі, тобто належності оформлення позовної заяви відповідно до вимог ГПК України, а не перевіряти докази, надані позивачем в обґрунтування позовних вимог по суті спору.
Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.11.2020 у справі №910/3748/20, від 10.05.2018 у справі № 918/1/18, від 10.05.2019 у справі № 905/2043/18, від 13.09.2019 у справі № 905/909/19, від 14.11.2019 у справі № 910/9302/19.
При цьому суд звертає увагу на те, що переважна частина поданих до матеріалів позовної заяви письмових доказів є непридатним до читання через низьку якість виготовлених копій, місцями текст документів неповний, нечіткий та незрозумілий, що може унеможливити їх подальшу оцінку та дослідження в порядку вимог ГПК України.
Суд також звертає увагу, що згідно зі статтями 4, 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 4 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами - особи, яким пред`явлено позовну вимогу.
За змістом наведених норм сторони - це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів, і на яких поширюється законна сила судового рішення.
Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов`язання (боржник).
При усуненні недоліків на виконання даної ухвали, позивачу необхідно остаточно визначити склад відповідачів та уточнити склад позовних вимог щодо кожного з відповідачів, сплатити суму судового збору за кожну позовну вимогу, направити в порядку вимог 162-164 ГПК України копії позовної заяви з додатками всім відповідачам.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (частина четверта статті 174 Господарського процесуального кодексу України).
Керуючись ст. 4, 162, 164, 172, 174, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд
Позовну заяву Приватного підприємства "Скол" залишити без руху.
Позивачу в десятиденний строк, з дня вручення даної ухвали, усунути недоліки позовної заяви, а саме надати Господарському суду Івано-Франківської області:
- належні докази надіслання відповідачам позовної заяви з додатками (опис вкладення у цінний лист з поіменним переліком документів, що направляються та розрахунковий документ, що підтверджує надання такої послуги (касовий чек, розрахункова квитанція тощо));
- докази, які підтверджують сплату судового збору в установленому порядку та розмірі (докази в підтвердження оцінки майна за майновою вимогою);
- додатки до позовної заяви подати у належним чином засвідчених копіях (текст документів повинен бути повним, чітким, зрозумілим та придатним до читання);
У разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Л. М. Неверовська