УХВАЛА

м. Київ

18.03.2021Справа № 910/8537/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Стасюка С.В., за участю секретаря судового засідання Цубери Ю.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Воїнське ХПП"

до Харківської обласної державної адміністрації

про затвердження додаткових угод до договорів

Представники сторін:

від позивача: Купельська С.Д. (ордер серія КВ № 252653 від 18.03.2021);

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Воїнське ХПП" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Харківської обласної державної адміністрації (відповідач) про затвердження додаткових угод.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач став власником нерухомого майна, яке знаходиться на відповідних земельних ділянках, у зв`язку з чим до нього з огляду на приписи норм статті 120 Земельного кодексу України, статті 7 Закону України "Про оренду землі" перейшло право користування цими земельними ділянками на тих самих умовах і в тому самому обсязі, що були у попереднього користувача. З метою укладення нових договорів оренди позивач звернувся до відповідача з листами № 22/04-2020 від 15.04.2020, №23/04-2020 від 15.04.2020, № 24/04-2020 від 15.04.2020, однак відповідачем залишено зазначені листи без реагування, чим, за твердженням позивача, порушено його права.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2020 у справі № 910/8537/20 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Воїнське ХПП" повернуто заявнику.

Матеріали справи № 910/8537/20 були направлені до Північного апеляційного господарського суду в зв`язку з надходженням апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Воїнське ХПП" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.06.2020.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Воїнське ХПП" задоволено, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.06.2020 у справі № 910/8537/20 скасовано з направленням матеріали справи № 910/8537/20 до Господарського суду міста Києва для вирішення питання про відкриття провадження.

26.11.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи № 910/8537/20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/8537/20, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.01.2021.

21.01.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено розгляд справи на 18.02.2021.

Представники сторін в судове засідання 18.02.2021 не з`явились.

У судовому засіданні 18.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 18.03.2021.

18.03.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи для долучення до матеріалів справи та клопотання про зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні 18.03.2021 судом вирішено повернутися на стадію підготовчого провадження.

У судовому засіданні 18.03.2021 представник позивача підтримав клопотання про зупинення провадження у справі № 910/8537/20.

Розглянувши клопотання про зупинення провадження у справі № 910/8537/20, суд дійшов висновку про його задоволення виходячи з наступного.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.01.2021 справу № 903/1030/19 (провадження № 12-4гс21) за позовом Фізичної особи - підприємця Лешика Ігоря Івановича про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та визнання договорів оренди земельних ділянок поновленими передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини четвертої статті 302 Господарського процесуального кодексу України, оскільки суд вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах № 313/350/16 ц та № 159/5756/18, зокрема, що виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проєкт додаткової угоди. Порушення орендодавцем місячного строку для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону. І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Постановляючи цю ухвалу колегія суддів касаційної інстанції зазначила, що застосування вищевказаного підходу до поновлення дії договору оренди на той самий строк і на тих самих умовах в разі продовження користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку його дії та відсутності заперечень орендодавця щодо цього нівелює закладений законодавцем механізм автоматичної пролонгації договору оренди (частина шоста статті 33 Закону) та позбавляє орендаря, якому згідно зі статтею 27 Закону забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку, додаткових гарантій стабільності орендних правовідносин, які знайшли своє відображення шляхом закріплення у законодавстві пролонгації договору оренди землі як самостійного механізму продовження строку його дії.

Також колегія суддів вважає, що переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк (частини перша-п`ята статті 33 Закону) потрібно відрізняти від поновлення договору оренди землі (частина шоста статті 33 вказаного Закону), а ототожнення цих двох відмінних правових конструкцій є безпідставним, оскільки при поновленні договору відбувається продовження договірних відносин після закінчення строку договору оренди землі на той же строк та з умовами, що були передбачені у договорі оренди землі, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою і відсутні заперечення орендодавця протягом одного місяця. Сутністю ж переважного права є укладення договору оренди землі на новий строк зі встановленням за домовленістю сторін умов, відмінних від існуючих, а не його автоматичне поновлення. Тобто переважне право орендаря стосується укладення нового договору оренди землі на новий строк і з новими умовами.

Посилаючись на внесення 05.12.2019 змін до законодавства, яке регулює спірні правовідносини, колегія суддів звертає увагу на розмежування понять "переважне право на укладення договору оренди землі" та "поновлення договору оренди землі", що, на її думку, підтверджує відмінність зазначених понять та відповідних правових механізмів реалізації, а також, що з прийняттям діючого Земельного кодексу України в ньому було запроваджено концепцію "мовчазної згоди", яка передбачає, що окремі рішення, зокрема, пов`язані із суб`єктами владних повноважень, вважаються прийнятими за умови дотримання вимог чинного законодавства, незалежно від їх волі з метою попередження корупційних явищ, спрощення процедурних моментів та забезпечення захисту прав і законних інтересів суб`єктів земельних правовідносин. Колегія зазначає, що подібний підхід знайшов своє вираження у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17 та застосовувався як усталена судова практика господарськими судами при вирішенні відповідної категорії спорів.

Предметом позову у данній справі № 910/8537/20 є вимога, зокрема, про визнання укладеними додаткових угод якими поновлено договори оренди землі від 28.12.2009 на той самий строк і на тих самих умовах.

За змістом пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення єдиної правозастосовної практики та реалізації всіх завдань господарського судочинства, суд вважає за необхідне, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі № 910/8537/20 зупинити до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 903/1030/19.

Керуючись ст. 228, 229, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Воїнське ХПП" про зупинення провадження у справі № 910/8537/20 - задовольнити.

2.Зупинити провадження у справі № 910/8537/20 до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 903/1030/19 та оприлюднення повного тексту постанови.

3.Зобов`язати учасників справи невідкладно повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення справи.

Дана ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у строки, встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 19.03.2021

Суддя С. В. Стасюк