ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2021 р. Справа№ 910/13027/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Куксова В.В.

Розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська ЗТК» про розподіл судових витрат у справі №910/13027/20 за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2020

у справі №910/13027/20 (суддя Пукшин Л.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська ЗТК"

до 1) Головного управління ДПС в Одеській області, 2) Державної казначейської служби України

про відшкодування шкоди 193 256,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Одеська ЗТК" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області та Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди 193 256,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.12.2020 у справі №910/13027/20 позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська ЗТК" кошти у розмірі 193 256 грн 00 коп. Стягнуто з Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська ЗТК" судовий збір у розмірі 2 898 грн 84 коп. У задоволенні позову до Державної казначейської служби України відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС в Одеській області звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2020 у справі №910/13027/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська ЗТК" у повному обсязі.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 13.01.2021, справу №910/13027/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Шаптала Є.Ю., Куксов В.В.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2021 у складі колегії суддів: головуючого судді Яковлєва М.Л., суддів: Куксова В.В., Шаптали Є.Ю. апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2020 у справі №910/13027/20 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2020 у справі №910/13027/20 залишено без змін.

Через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «СГТ Співдружність» надійшла заява, в якій просить стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області понесені ним судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2021 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська ЗТК» про розподіл судових витрат у справі №910/13027/20 за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2020 до розгляду, а також ухвалено здійснювати розгляд вказаної заяви у порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що вказана заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розгляду справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч.2 ст.244 ГПК України).

Згідно з підпункту «в» п. 4 ч. 4 ст. 282 ГПК України в резолютивній частині постанови повинно бути зазначено розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 у даній справі судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладено на скаржника.

У відповідності до ч.2 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, а також узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 13.08.2019 у справі №925/1090/18.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Колегією суддів встановлено, що заявником дотримано вказані правові норми та вчасно заявлено про розмір судових витрат, які він має сплатити у зв`язку з розглядом апеляційної скарги.

Як свідчать матеріали справи, 17.02.2021 року між позивачем та адвокатським бюро «Юрія Ярмолінського» був укладений договір про надання правової допомоги №17/02/2021, відповідно до умов якого адвокат зобов`язується надати позивачу правничу (правову) допомогу у справі №910/13027/20, в т.ч. у судах апеляційної та касаційної інстанцій, шляхом захисту, представництва та/або надання інших видів правової допомоги позивачу на умовах і в порядку, що визначені договором, а позивач зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору у порядку та строки обумовлені сторонами. За правову допомогу позивач сплачує адвокату гонорар (винагороду) у розмірі 20 000,00 грн (підготовка та подання до Північного апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2020). Детальний опис наданих послуг (робіт) та понесених витрат зазначається сторонами в акті приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) та понесених витрат до договору.

В матеріалах справи міститься належним чином засвідчена копія ордера на надання правничої (правової) допомоги СА№1008682 від 17.02.21 у суді апеляційної інстанції.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем додано до матеріалів справи акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) та понесених витрат до Договір про надання правової допомоги від 17.02.2021 №17/02/2021 від 23.02.2021 на суму 20 000,00 грн переліком наданих послуг, а саме підготовка та подання до Північного апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2020 у справі №910/13027/20 (кількість витраченого часу 8 годин).

Тобто, сторони фактично погодили, що вартість одної години витраченого часу адвокатом становить 2 500,00 грн (20 000,00 : 8 = 2 500,00).

Також позивачем додано до матеріалів справи платіжне доручення №1978 від 22.02.2021 на суму 20 000,00 грн (призначення платежу: оплата за правову допомогу у справі №910/13027/20 згідно договору від 17.02.2021).

За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 ГПК України).

За змістом положень ч.5 ст.126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Тобто, суд не може на власний розсуд зменшити судові витрати без клопотання іншої сторони.

Проте, Головне управління ДПС в Одеській області не скористалося свої правом на подання клопотання про зменшення судових витрат.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що поняття «зменшення судових витрат» та «розподіл судових витрат» слід розділяти, з огляду на таке.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч.4 ст.129 ГПК України, визначені також положеннями ч.ч.6, 7, 9 ст.129 цього Кодексу.

Відтак, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч.4 ст.126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Водночас, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч.5-6 ст.126 ГПК України).

При цьому, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

До того ж, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 11.02.2021 по справі №920/39/20.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відображена в наданих позивачем доказів інформація щодо характеру та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.

Так, написання відзиву на апеляційну скаргу обсягом 5 сторінок, на який адвокатом було потрачено 8 годин, що пропорційно сумі 20 000,00 грн, за висновками колегії суддів не є спірним зі складністю справи, оскільки доводи наведені у відзиві на апеляційну скаргу фактично зводяться до підтримки висновків суду першої інстанції та підготовка його не потребує аналізу великої кількості норм чинного законодавства, значних затрат часу та зусиль, а тому обчислений адвокатом не об`єктивно.

Крім того, із наданих позивачем документів не вбачається, що витрати пов`язані із подання відповідного відзиву до суду мають характер необхідних, оскільки є правом позивача, а не процесуальним обов`язком, а також їх розмір є розумним та виправданим.

З огляду на що, колегія суддів дійшла висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаними роботами, а також заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката не відповідає критеріям розумності, співрозмірності та справедливості.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне обмежити витрати на професійну правничу допомогу адвоката, сумою 5 000,00 грн, що пропорційно кількості витраченого часу - 2 години.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська ЗТК» про розподіл судових витрат у справі №910/13027/20.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська ЗТК» про розподіл судових витрат у справі №910/13027/20 задовольнити частково.

2. Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, буд. 5; ідентифікаційний код 43142370) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська ЗТК" (18016, м. Черкаси, вул. Припортова, буд. 42/1, оф. 56, ідентифікаційний код 39390495) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень нуль копійок).

3. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

4.Матеріали справи №910/13027/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку згідно статей 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Є.Ю. Шаптала

В.В. Куксов