ГОСПОДАРСЬКИЙ С У Д
Кіровоградської області
У Х В А Л А

23 березня 2021 рокуСправа № 912/538/20

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Кабакової В.Г., розглянув у судовому засіданні скарги Олександрійської міської ради Кіровоградської області №379/5/23/1, №380/5/23/1 від 10.03.2021 на рішення державного виконавця Олександрійського міськрайонного ВДВС Південно - Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Дніпро) у справі №912/538/20

за позовом Олександрійської міської ради Кіровоградської області, 28000, Кіровоградська обл., м. Олександрія, пр. Соборний, 59

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Айсберг", 28000, Кіровоградська обл., м. Олександрія, вул. Козацька, 41

про зобов`язання повернути земельну ділянку та привести в придатний для використання стан

Представники

від стягувача (скаржника) - Скляр Ю.А., довіреність № 10/12/23/1 від 09.02.21 заступник начальника юридичного відділу, розпорядження №р-65-к від 03.02.2021, посадова інструкція;

від боржника - участі не брали;

від ДВС - участі не брали;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 20.08.2020 позовні вимоги задоволено. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Айсберг" повернути Олександрійській міській раді земельну ділянку загальною площею 2500,00 кв.м, яка знаходиться по вул. Козацька в м. Олександрії (кадастровий номер :10:437:0026), за актом приймання - передачі земельної ділянки. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Айсберг" привести земельну ділянку, загальною площею 2500,00 кв.м, яка знаходиться по вул. Козацька в м. Олександрії (кадастровий номер :10:437:0026), в придатний для використання стан, шляхом демонтажу бетонних плит, паркану з металевих секцій, будівлі та трьох тимчасових спору в місячний строк з дня набрання рішенням законної сили. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Айсберг" на користь Олександрійської міської ради Кіровоградської області 4 204,00 грн судового збору.

15.09.2020 на виконання вищевказаного рішення видано відповідні накази.

15.03.2021 на адресу господарського суду від Олександрійської міської ради Кіровоградської області надійшли скарги №379/5/23/1, №380/5/23/1 від 10.03.2021 з наступними вимогами:

- прийняти до розгляду скаргу Олександрійської міської ради на постанову старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерство юстиції (м. Дніпро) Масловського В.В. про закінчення виконавчого провадження від 12.02.202 (ВП№ 63182739);

- скасувати постанову старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Масловського В.В. про закінчення виконавчою провадження від 12.02.2021 (ВП № 63182739) щодо примусового виконаним наказу № 912/538/20, виданого 15.09.2020 Господарським судом Кіровоградської області;

- прийняти до розгляду скаргу Олександрійської міської ради на постанову старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерство юстиції (м. Дніпро) Масловського В.В. про закінчення виконавчого провадження від 12.02.202 (ВП№ 63181744);

- скасувати постанову старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Масловського В.В. про закінчення виконавчою провадження від 12.02.2021 (ВП № 63181744) щодо примусового виконаним наказу № 912/538/20, виданого 15.09.2020 Господарським судом Кіровоградської області.

Ухвалою від 15.03.2021 судом прийняти до розгляду скарги Олександрійської міської ради Кіровоградської області та призначено до розгляду в засіданні на 23.03.2021 об 11:00 год.

22.03.2021 засобами електронного зв`язку (23.03.2021 засобами поштового зв`язку) надійшло клопотання Олександрійського міськрайонного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерство юстиції (м. Дніпро) про відкладення судового засідання у зв`язку з перебуванням старшого державного виконавця у щорічній основній відпустці.

23.03.2021 боржником подано суду клопотання про відкладення розгляду скарги у зв`язку з неможливістю явки представника у засідання суду.

В судовому засіданні 23.03.2021 скаржником заперечено проти відкладення засідання суду та підтримано вимоги скарги.

Боржник та державний виконавець повідомлені належним чином, однак своїм процесуальним правом на участь в засіданні суду не скористались, уповноважених представників не направили. Пояснень щодо скарги суду не подано.

За положеннями частини 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Клопотання Олександрійського міськрайонного ВДВС Південно - Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Дніпро) та боржника про відкладення судового засідання, задоволенню не підлягають, оскільки явка останніх в засідання суду не є обов`язковою, а ГПК України обмежено строки розгляду скарг.

Господарський суд, розглянувши у судовому засіданні 23.03.2021 подані скарги, оцінивши подані докази, дійшов наступних висновків.

Олександрійською міською радою Кіровоградської області у скаргах зазначено, що 12.02.2021 старшим державним виконавцем Олександрійського міськрайонного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерство юстиції (м. Дніпро) Масловським В.В. прийнято постанови про закінчення виконавчих проваджень №63181744 та № 63182739 по виконанню наказів Господарського суду Кіровоградської області від 15.09.2020 у справі №912/538/20, з посиланням на п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", в порушення прав та охоронюваних законом інтересів скаржника щодо володіння, користування та розпорядження спірною земельною ділянкою.

Скаржник, з посиланням на норми ч. 3 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження", вказує, що хоч судове рішення і зобов`язує боржника вчинити дії, однак це не є нерозривно пов`язаним з особою боржника та не унеможливлює виконання цього рішення без його участі шляхом вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання, враховуючи встановлені судами обставини невиконання його у добровільному порядку.

Згідно статті 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За приписами ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" систему органів примусового виконання рішень становлять: Міністерство юстиції України; органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Частина 1 статті 5 Закону передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 10 Закону заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення визначено статтею 63 Закону, відповідно до частин 1 - 3 якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, відповідно до положень наведеної норми повторне невиконання боржником рішення суду, яке може бути виконано без його участі, має наслідком надіслання державним виконавцем органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, а також вжиття заходів примусового виконання рішення суду. Водночас, у разі невиконання рішення суду, яке не може бути виконане без участі боржника, державний виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до рішення у даній справі боржника зобов`язано вчинити певні дії, а саме повернути земельну ділянку загальною площею 2500,00 кв.м, яка знаходиться по вул. Козацька в м. Олександрії (кадастровий номер :10:437:0026) та привести земельну ділянку в придатний для використання стан.

Згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження, старшим державним виконавцем Олександрійського міськрайонного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерство юстиції (м. Дніпро) Масловським В.В. у ВП №63181744 та № 63182739 прийнято постанови про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн, про накладення штрафу за повторне невиконання рішення в розмірі 10200,00 грн та про закінчення виконавчого провадження.

З матеріалів скарг вбачається, що листом №109559 від 09.12.2020 державним виконавцем у ВП №63182739 запропоновано стягувачу в рамках виконавчого провадження забезпечити виконання судового наказу з залученням спеціальної техніки та робітників для демонтажу бетонних плит, паркану з металевих секцій, будівлі та трьох тимчасових споруд.

Стягувач у листі №1/23-16 від 04.01.2021 звернувся до ДВС з проханням надати більш детальну інформацію з переліком всіх можливих механізмів забезпечення виконання вищезазначеного судового наказу. Зазначено, що у разі необхідності авансування витрат, пов`язаних з виконанням судового наказу, повідомити розмір такого авансування та реквізити банківського рахунка, на який слід перераховувати кошти.

Листом №5132 від 20.01.2021 державним виконавцем у ВП №63182739, запропоновано стягувачу, оскільки дане рішення немайнового характеру може бути виконано без участі боржника, вжити заходів щодо організації виконання рішення суду, а саме: здійснити демонтаж бетонних плит, паркану з металевих секцій, будівлі та трьох тимчасових споруд. Вище вказані дії будуть проводитись в присутності державного виконавця, на виконанні в якого перебуває судовий наказ про вчинення відповідних дій відносно ТОВ "Айсберг", та працівників поліції, які будуть здійснювати нагляд за дотриманням правопорядку при виконанні рішення.

Отже, встановивши, що боржник не виконує в добровільному порядку судове рішення, у зв`язку з чим державним виконавцем на нього неодноразово накладався штраф, державний виконавець прийняв постанови про закінчення виконавчих проваджень від 12.02.2021.

Втім, та обставина, що саме боржник відповідно до судового рішення зобов`язаний вчинити певні дії не свідчить про те, що у разі невиконання цього рішення саме боржником, воно не може бути виконано без його участі відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки хоч і зобов`язує саме боржника вчинити ці дії, однак не є нерозривно пов`язаним з особою боржника та не унеможливлює виконання цього рішення без його участі шляхом вжиття ДЕРЖАВНИМ ВИКОНАВЦЕМ заходів примусового виконання.

Запропонованого державним виконавцем порядку виконання рішення суду стягувачем, Законом не передбачено.

Судом враховано позицію Верховного Суду викладену у постановах від 30.08.2018 у справі №916/4106/14, від 25.09.2020 у справі №924/315/17.

Суд звертається до висновків, викладених у постанові від 13.02.2018 у справі № 923/182/13-г, в якій Верховний Суд визнав непереконливими та необґрунтованими висновки судів першої та апеляційної інстанції щодо неможливості виконання рішення суду у даній справі без вчинення саме боржником певних дій з посиланням на порядок і спосіб, визначені при задоволенні позовних вимог в повному обсязі в редакції позивача, який самостійно зазначив предмет позову саме таким чином, оскільки неможливість виконання рішення суду без участі боржника зумовлене тим, що таке виконання має бути нерозривно пов`язане з особою боржника, тобто відповідні дії, вчинити які зобов`язано за рішенням суду, можуть бути здійснені лише боржником. В оскаржуваних судових рішеннях відсутні обґрунтування підстав, за яких суди дійшли висновку про те, що виконати рішення у даній справі без участі відповідача (боржника) неможливо, враховуючи також наявність у справі матеріалів виконавчого провадження щодо призначення державним виконавцем виконавчих дій та здійснення підготовчих дій з виконання рішення суду, які суди попередніх інстанцій не дослідили та оцінку яким не надали (пункт 11).

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини наголосив, що відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду (див. рішення у справі "Філіс проти Греції" (Philis v. Greece) (№ 1) від 27 серпня 1991 року, серія А, № 209, с. 20, п. 59). Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію (995_690) (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року (980_086), серія А, № 18, с. 16 - 18, п. 34 - 36). Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". До того ж ЄСПЛ уже прийняв цей принцип у справах щодо тривалості судового провадження (див. останні рішення у справах "Ді Педе проти Італії" (Di Pede v. Italy) та "Заппія проти Італії" (Zappia v. Italy) від 26 вересня 1996 року, Reports of Judgments and Decisions 1996-IV, c. 1383 - 1384, п. 20 - 24 та с. 1410 - 1411, п. 16 - 20 відповідно).

У рішенні ЄСПЛ у справі "Войтенко проти України" від 29.06.2004 (заява № 18966/02) ЄСПЛ нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу N 1 (994_535) (див. серед інших джерел, "Бурдов проти Росії" (980_045), заява № 59498/00, параграф 40, ЄСПЛ 2002-III; "Ясіуньєне проти Латвії", заява № 41510/98, параграф 45, 6 березня 2003 року).

У справі "Глоба проти України" Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення у справі "Comingersoll S.A." проти Португалії" (Comingersoll S.A. v. Portugal) [ВП], заява № 35382/97, п. 23, ECHR 2000-IV). Суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (див., наприклад, рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), Reports 1997-II, п. 40; рішення у справі "Бурдов проти Росії" (Burdov v. Russia), заява № 59498/00, п. 34, ECHR 2002-III, та рішення від 6 березня 2003 року у справі "Ясюнієне проти Литви" ("…"), заява № 41510/98, п. 27). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 7 червня 2005 року у справі "Фуклев проти України" (Fuklev v. Ukraine), заява № 71186/01, п. 84).

Таким чином встановлена обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, не дає підстав для висновку про можливість ставити його виконання в залежність від волевиявлення боржника або будь-яких інших осіб на вчинення чи не вчинення дій щодо його виконання, оскільки це б нівелювало значення самого права звернення до суду як засобу захисту та забезпечення реального відновлення порушених прав та інтересів.

З огляду на викладене, судом не встановлено обставин, за яких прийняте у даній справі рішення не може бути виконано без участі боржника. Відповідних обставин також не наведено у постановах про закінчення ВП №63181744 та № 63182739 від 12.02.2021.

При розгляді даної скарги, господарський суд враховує норми ч. 2 ст. 334 ГПК України, де визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З підстав викладеного скарги Олександрійської міської ради Кіровоградської області №379/5/23/1, №380/5/23/1 від 10.03.2021 на рішення державного виконавця Олександрійського міськрайонного ВДВС Південно - Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Дніпро) підлягають задоволенню. Постанови старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Масловського В.В. про закінчення виконавчого провадження від 12.02.2021 (ВП № 63182739, ВП № 63181744) щодо примусового виконання наказів № 912/538/20, виданих 15.09.2020 Господарським судом Кіровоградської області, є неправомірними і підлягають скасуванню (постанови ВС від 30.08.2018 у справі №916/4106/14, від 25.09.2020 у справі №924/315/17).

Керуючись ст. ст. 12, 232-235, 339-342 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотань органу ДВС та боржника про відкладення засідання суду.

Скарги Олександрійської міської ради Кіровоградської області №379/5/23/1, №380/5/23/1 від 10.03.2021 на рішення державного виконавця Олександрійського міськрайонного ВДВС Південно - Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Дніпро) у справі №912/538/20 задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Масловського В.В. про закінчення виконавчою провадження від 12.02.2021 (ВП № 63182739) щодо примусового виконаним наказу № 912/538/20, виданого 15.09.2020 Господарським судом Кіровоградської області.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Масловського В.В. про закінчення виконавчою провадження від 12.02.2021 (ВП № 63181744) щодо примусового виконаним наказу № 912/538/20, виданого 15.09.2020 Господарським судом Кіровоградської області.

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарг, Олександрійському міськрайонному відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) повідомити суд і скаржника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в установленому Господарським процесуальним кодексом України порядку.

Примірники ухвали направити Олександрійській міській раді Кіровоградської області на електронну пошту , Товариству з обмеженою відповідальністю "Айсберг" на поштову адресу та електронну пошту , Олександрійському міськрайонному ВДВС Південно - Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Дніпро) на електронну пошту , Південно-Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м.Дніпро) на електронну пошту .

Повний текст ухвали складено 23.03.2021.

Суддя В.Г. Кабакова