ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м.Харків Справа № 913/785/17

Господарський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Тацій О.В.,

за участю секретаря судового засідання Чигриної Є.Ю.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного матеріали господарської справи №913/785/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз", м. Сєвєродонецьк, Луганська область

про стягнення 273 542 795,97 грн.,

Повноваження представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ПАТ НАК Нафтогаз України звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до ПАТ Луганськгаз про стягнення заборгованості за договором від 04.01.2013 № 13-202-ВТВ на купівлю-продаж природного газу в розмірі 247 801 675,24 грн, з яких: 170 642 343,03 грн сума основної заборгованості; пеня в розмірі 33 927 987,48 грн; сума інфляційних втрат 34 899 491,84 грн; 3% річних 8 331 852,89 грн.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору від 04.01.2013 № 13-202-ВТВ на купівлю-продаж природного газу.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 02.02.2021 року прийнято до розгляду справу №913/785/17 та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 02.03.2021 року о 10 годині 00 хвилин.

22.02.2021 року від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити ПАТ «НАК «Нафтогаз України» у задоволенні позовних вимог повністю.

26.02.2021 року від представника відповідача надійшли заперечення на відзив на позовну заяву, в якому просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Зазначені заперечення на відзив за своїм змістом та суттю є відповіддю на відзив, поданою у визначеному ст. 166 ГПК України порядку.

01.03.2021 року до канцелярії господарського суду від представника позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 273 542 795,97 грн.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 02.03.2021 року прийнято до розгляду заяву Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України про збільшення розміру позовних вимог та ухвалено вирішувати спір відповідно до викладених в заяві позовних вимог

Підготовче засідання у справі № 913/785/17 відкладено на 18.03.2021 року о(об) 10 годині 15 хвилин.

Сторони по справі про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлялися належним чином у визначеному ст. 120 ГПК України порядку.

Крім того, даною ухвалою суду було відкладено розгляд поданого стороною відповідача клопотання про призначення повторної експертизи.

Так, 02.03.2021 року представник відповідача подав через канцелярію суду клопотання про призначення повторної експертизи, в якому просить:

1. Призначити у справі №913/785/17 повторну комісійну судово-економічну експертизу.

2. На вирішення експертизи поставити наступні питання:

- Чи підтверджується документально, з урахуванням встановлених експертом даних щодо вчинення заліків та часткової оплати отриманого товару, заявлені у позові вимоги щодо розміру пені, 3% річних та інфляційних втрат?

- Яка загальна документально підтверджена сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором №13-202-ВТВ від 04.01.2013 року на день подання позову (02.10.2017 року)? Яка сума боргу на день подання позову по кожній позовній вимозі окремо (основний борг, пеня, інфляційні втрати, 3 % річних)?

3. Доручити проведення повторної комісійної судово-економічної експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

В обґрунтування заявленого клопотання представник відповідача посилається на те, що у сторін існують суперечності, розв`язання яких потребує спеціальних знань та досліджень у специфічній галузі, а також зазначає, що розмір заявлених позовних вимог є значним, а тому вважає, що виникла потреба у призначенні судової економічної експертизи з питань, що не були досліджені у висновку судової економічної експертизи.

Представник позивача взяв участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У відкритому підготовчому засіданні представники сторін по справі заяв та клопотань не заявили.

Представник відповідача повідомив суду, що 16.03.2021 року надіслав поштовим листом зустрічну позовну заяву, проти прийняття до розгляду якої представник позивача заперечив.

Розглядаючи клопотання про призначення повторної експертизи, суд виходить з наступного.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.05.2019 року у справі 913/785/17 ухвалено:

«Призначити у справі № 913/785/17 судову економічну експертизу, проведення якої доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8-А).

На розгляд судової електротехнічної та економічної експертизи поставити питання:

- чи підтверджується документально отримання відповідачем від позивача товару (природного газу) на умовах договору №13-202-ВТВ від 04.01.2013 на суму 654 258 774,60 грн.? Якщо ні, то на яку суму підтверджується?

- чи підтверджується документально проведення заліків однорідних зустрічних вимог, в тому числі у формі Спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги постачання тощо за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України, які б потягли зменшення суми заборгованості відповідача за договором №13-202-ВТВ від 04.01.2013? Якщо так, то в які дати і на які суми відбувалося зменшення заборгованості?

- чи підтверджуються документально, з урахуванням встановлених експертом даних щодо вчинення заліків та часткової оплати отриманого товару, заявлені у позові вимоги щодо розміру пені, 3% річних та інфляційних втрат?

- яка загальна документально підтверджена сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором №13-202-ВТВ від 04.01.2013 на день подання позову (02.10.2017)? Яка сума боргу на день подання позову по кожній позовній вимозі окремо (основний борг, пеня, інфляційні втрати, 3% річних)?»

За результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи по господарській справі №913/785/17 судовими експертами Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф.. М.С. Бокаріуса складено висновок експертів, в якому вказано, що:

- по третьому питанню в межах компетенції судових експертів економістів первинними документами бухгалтерського обліку, підтвердити заявлені у позові вимоги щодо розміру пені, 3 % річних та інфляційних втрат, не надається за можливе з причин наведених в дослідницькій частині висновку;

- по четвертому питанню в межах компетенції судових експертів економістів в обсязі представлених документів визначити суму заборгованості відповідача перед позивачем за договором №13-202-ВТВ від 04.01.2013 року на день подання позову (02.10.2017 року) не надається за можливе з причин наведених у дослідницькій частині.

Таким чином, у прохальній частині клопотання відповідач просить суд поставити на вирішення експертів питання, які вже були предметом експертного дослідження, однак, надати на них відповідь з визначенням конкретних сум заборгованості відповідача перед позивачем на день подання позову до суду не вдалося за можливе з наступних причин.

З приводу поставлених на вирішення питань судові експерти вказали, що в межах своєї компетенції їм не вдається за можливе визначити суму заборгованості відповідача перед позивачем за договором №13-202-ВТВ від 04.01.2013 року на день подання позову (02.10.2017 року), оскільки і договором, і законодавством України передбачено звільнення від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язання, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин). При цьому, посилаються на те, що врахування сертифіката, виданого торгово-промисловою палатою України, про форс-мажорні обставини є правовими питаннями.

Крім того, експерти зауважили, що в межах компетенції судових експертів економістів первинними документами бухгалтерського обліку, з урахуванням встановлених експертами даних щодо вчинення заліків та часткової оплати отриманого товару, і наявності сертифікату, виданого торгово-промисловою палатою України, про форс-мажорні обставини, а також порядку проведення остаточних розрахунків, підтвердити заявлені у позові вимоги щодо розміру пені, 3% річних та інфляційних втрат не надається за можливе.

Тобто, суд ще раз наголошує на тому, що питання, викладені у змісті прохальної частини клопотання про призначення повторної експертизи, вже були предметом експертного дослідження, однак, з огляду на встановлені дані на них не вдалося надати відповіді.

Однією з причин неможливості надати відповідь на поставлені на вирішення експертів запитання стало те, що встановлені сертифікатом торгово-промислової палати факти настання форс-мажорних обставин, які в силу положень закону та договору можуть бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язання та, як наслідок, можуть вплинути на визначення дійсного розміру заборгованості за договором, є питаннями права.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 98 ГПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. При цьому, предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання визначені положеннями ст. 617 ЦК України. Згідно з ч. 1 цієї статті, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

За таких обставин, суд зауважує, що саме на сторону, яка порушила зобов`язання, покладається обов`язок доведення того, що порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили, у тому числі внаслідок настання форс-мажорних обставин.

У свою чергу саме суд з огляду на встановлення факту наявності або відсутності існування форс-мажорних обставин та їх впливу на можливість належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором вирішуватиме питання про звільнення останнього від відповідальності за договором. Лише після встановлення судом підстав для звільнення відповідача від відповідальності внаслідок настання форс-мажорних обставин можливим буде визначення конкретного розміру заборгованості відповідача перед позивачем.

Встановлення підстав для звільнення відповідача від відповідальності в силу приписів ст. 617 ЦК України, а також відповідних положень укладеного між сторонами договору, є суто правовим питання, яке має вирішуватися виключно судом під час судового розгляду справи.

До того ж Верховний Суд розглядаючи дану справу №913/785/17 та вирішуючи питання про передачу справи на новий розгляд до Господарського суду Луганської області констатував, що суди попередніх інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права та порушили норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки не дослідили всі зібрані у справі докази та не надали їх оцінку.

Верховний Суд мотивуючи своє рішення вказав, що ані суд першої інстанції, ані суд апеляційної інстанції не здійснив оцінку доводів відповідача щодо настання/відсутності форс-мажорних обставин, не дослідили та не надали належної оцінки такому вагомому доказу, наданому відповідачем на підтвердження настання форс-мажорних обставин, зокрема Сертифікату ТПП України від 19.09.2014 № 583. Судами взагалі не надано оцінки ані змісту ані обставинам викладеним у названому сертифікаті ТПП України.

Тобто, Верховний Суд звернув увагу на необхідність здійснення оцінки доводів відповідача щодо настання/відсутності форс-мажорних обставин саме судом.

Окрім цього, слід зважати, що згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» від 23.03.2012 року № 4 неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Як вже було зазначено, у даному випадку визначення розміру заборгованості також залежить від встановлення наявності підстав для звільнення відповідача від відповідальності внаслідок настання форс-мажорних обставин. Тобто з метою визначення дійсного розміру заборгованості необхідним є визначення стану та правової природи правовідносин між сторонами, що склалися внаслідок встановлення сертифікатом торгово-промислової палати факту настання форс-мажорних обставин, що відноситься до повноважень та компетенції суду.

У свою чергу суд ще раз наголошує на тому, що вказані питання та наявні у матеріалах справи докази вже були предметом експертного дослідження, за результатами якого було складено висновок, сумнівів щодо якого стороною відповідача висловлено не було. При цьому, поставлення на вирішення експерта аналогічних питань без вирішення можливості звільнення відповідача від відповідальності за неналежне виконання своїх зобов`язань за договором, наслідком чого може бути зменшення заявленої до стягнення суми, не призведе до з`ясування дійсного розміру заборгованості.

Першочерговому з`ясуванню підлягає саме питання звільнення відповідача на підставі ст. 617 ЦК України та п. 8.1 договору від відповідальності, що і надасть можливість здійснити належний і обгрунтований розрахунок суми заборгованості.

Без вирішення даного питання права у судовому порядку судові експерти будуть позбавлені можливості здійснити повне в всебічне експертне дослідження з урахуванням дійсних обставин справи та обрахувати наявний розмір заборгованості.

Отже, наразі суд вважає недоцільним та неможливим поставити на вирішення експертів питання щодо яких вже було надано висновок та вирішення яких є об`єктивно неможливим без встановлення судом підстав для звільнення відповідача від відповідальності за виконання своїх зобов`язань за договором внаслідок настання форс-мажорних обставин.

Крім того, суд враховує і те, що відповідно до ч. 2 ст. 107 ГПК України за наявності сумнівів у правильності висновку експерта (необґрунтованість, суперечність з іншими матеріалами справи тощо) за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити повторну експертизу, доручивши її проведення іншим експертам.

Аналіз положень даної статті дозволяє дійти висновку, що питання про призначення повторної експертизи вирішується тільки у разі наявності сумнівів у правильності висновків експерта, зокрема, щодо їх необґрунтованості, суперечності з іншими матеріалами справи тощо.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 170 ГПК України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити у тому числі їх підстави заяви.

Позаяк, відповідач звертаючись до суду з клопотанням про призначення повторної експертизи на виконання вимог вказаної норми не навів жодних доводів та аргументів, які могли б викликати сумніви щодо правильності зробленого судовими експертами висновку. Відповідач лише вказав, що у сторін існують суперечності, розв`язання яких потребує спеціальних знань. При цьому, відповідач по справі не висловив жодних сумнівів щодо відповідей на питання під номерами три та чотири, зроблених судовими експертами у висновку за результатами експертного дослідження.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що відповідачем під час звернення з клопотання про призначення потворної експертизи у відповідності до вимог ст. 107 ГПК України не було обґрунтовано підстав для її повторного проведення з приводу висловлених питань, які вже були предметом експертного дослідження, а також те, що визначення дійсного розміру заборгованості залежить і від можливості звільнення відповідача від відповідальності внаслідок настання форс-мажорних обставин, визначення правових підстав якої належить до компетенції суду та стосується виключно питань права.

А тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про призначення повторної експертизи з огляду на його необґрунтованість та безпідставність.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 177 ГПК України, підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У підготовчому судовому засіданні судом були вчинені дії, передбачені ст. 182 ГПК України.

Випадків, що є підставами для відкладення підготовчого засідання та оголошення перерви у підготовчому засіданні, які передбачені ст. 183 ГПКУкраїни, судом не встановлені.

Заперечень проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від учасників справи не надходило.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Отже, приймаючи до уваги, що в підготовчому провадженні остаточно визначено предмет спору та характер спірних правовідносин, з`ясовані всі питання визначені ст. 182 ГПК України, зважаючи на те, що мета підготовчого провадження у цій справі досягнута, з огляду на відсутність клопотання сторін про продовження строку підготовчого засідання та відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, господарський суд дійшов висновку про можливість закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

При цьому, суд зауважує, що станом на 18.03.2021 року відповідач своїм правом на подання суду заперечення на відповідь на відзив не скористався.

У зв`язку з цим господарський суд звертає увагу учасників справи на те, що вони мають право подати до суду заяви, клопотання та заперечення з дотриманням вимог до форми та змісту заяв з процесуальних питань, встановлених ст. 170 ГПК України, а також заяви по суті справи, у тому числі у формі заперечення, вимоги до якого та порядок подання передбачені приписами статті 167 ГПК України відповідно, у строк до закінчення підготовчого провадження, тобто до початку розгляду справи по суті.

Разом з тим, суд вважає доцільним повідомити учасникам справи, що в силу положень п. 4 Розділу Х «Перехідні положення» ГПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Таким чином, з урахуванням положень п. 4 Розділу Х «Перехідні положення» ГПК України сторони мають можливість скористатися своїми правами на подання до суду заяв по суті та заяв з процесуальних питань.

Керуючись ст.ст. 81, 177, 181, 182, 183, 185, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» про призначення повторної експертизи відмовити.

2. Закрити підготовче провадження по справі № 913/785/17.

3. Призначити справу до судового розгляду по суті на 30.03.2021 року о(об) 10 годині 10 хвилин.

Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Луганської області за адресою: м. Харків, проспект Науки, буд. 5, зал №109.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення 18.03.2021 року.

Ухвала суду може бути оскаржена в частині відмови у призначенні повторної експертизи в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 18.03.2021 року.

Суддя О.В. Тацій