ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2021м. ДніпроСправа № 904/6339/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Фізичної особи-підприємця Печуляка Петра Григоровича, м. Фастів, Київська область

до Приватного акціонерного товариства "БОЖЕДАРІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР", смт. Божедарівка, Криничанський район, Дніпропетровська область

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Приватний виконавець Виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович, м. Дніпро

про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 621 828,00 грн.

Представники:

від позивача: Коростельов С.В., ордер АЕ № 1044476 від 20.11.2020 року, адвокат;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився.

ПРОЦЕДУРА

Фізична особа-підприємець Печуляк Петро Григорович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, я вкій просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Божедарівський елеватор" матеріальну шкоду (з урахванням збільшення позовних вимог) у розмірі 778 160,00 грн.

Відповідно до п. 2 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича, та призначено підготовче судове засідання на 22.12.2020 року о 11:40 год.

11.12.2020 року від представника третьої особи до канцелярії господарського суду Дніпропетровської області надійшли письмові пояснення вих. № 3245 від 08.12.2020 року.

У підготовче судове засідання 22.12.2020 року представники відповідача та третьої особи не з`явились.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2020 року підготовче судове засідання відкладено на 19.01.2021 року о 11:20 год.

19.01.2021 року від представника позивача до канцелярії господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява вих. № б/н від 18.01.2021 року про збільшення розміру позовних вимог, а саме позивач просить суд стягнути з відповідача 778 160,00 грн. матеріальної шкоди.

У підготовче судове засідання 19.01.2021 року представники відповідача та третьої особи не з`явились.

У відповідності до частини 3 статті 177 Господарського процесуального кодексу України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Також судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2021 року продовжено строк розгляду підготовчого провадження до 25.02.2021 року включно та підготовче судове засідання відкладено на 16.02.2021 року о 11:40 год.

У підготовче судове засідання 16.02.2021 року представники відповідача та третьої особи не з`явились.

16.02.2021 року у підготовчому судовому засіданні позивачем зазначено, що ним було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.03.2021 року о 11:40 год.

У призначене судове засіданні по розгляду справи по суті 11.03.2021 року представники відповідача та третьої особи не з`явилися, про час дату та місце повідомленні належним чином. Ухвала суду від 19.01.2021 отримана відповідачем 22.01.2021, ухвала суду пропризначення справи до розгляду по суті від 16.02.2021 отримана відповідачем 23.02.2021 про що свідчать наявні у справі рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач не скористалися наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Станом на час винесення рішення по справі відзив на позовну заяву, клопотання щодо необхідності надання додаткового строку на підготовку своєї правової позиції у справі від відповідача до канцелярії суду не надходило.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 11.03.2021 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд встановив, -

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач з 19.08.2020 року протиправно, неправомірно, без існування будь-яких правових підстав, утримує майно позивача, яке належить йому на праві власності, а саме Соняшник "нестандартний", заліковою вагою 36 458 кг, 2019 року збирання врожаю, чим заподіяв позивачу майнову шкоду. Також зазначив, що позивач не має можливості перевірити наявність чи відсутність свого майна на зберіганні у відповідача та умови його зберігання, та вважає, що придбане ним майно у відповідача взагалі відсутнє.

Позиція відповідача.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов та ознайомлення з матеріалами справи.

Позиція третьої особи.

У письмовому поясненні третя особа пояснила, що приватним виконавцем з метою передачі реалізованого майна, яке належало позивачу на підставі акту про проведені електроні торги з реалізації арештованого майна від 07.08.2020 року, було вчинено ряд виконавчих дій, в межах повноважень наданих приватному виконавцю Законом України "Про виконавче провадження".

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

На примусовому виконанні у приватного виконавця Сивокозова О.М. перебуває виконавче провадження № 59461593 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/1008/19 від 01.07.2019 року, про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОПРОМІНВЕСТ-2018" () заборгованості у розмірі 4 552160,00 грн. та судового збору у розмірі 68 282,40 грн.

В рамках вказаного виконавчого провадження постановою від 21.11.2019 року Приватним виконавцем було описано та арештоване майно боржника, в тому числі:

- соняшник нестандартний, заліковою вагою 36 458 кг., 2019 рік збирання врожаю, ДСТу 7011:2009, вологістю -10,6, зернова домішка - 5,67, сміттєва домішка - 3. Інші показники якості - Натура-г/л; Кисл.ч.масла-шкідл. домішка-амброзія. Зберігання: знеособлене на ПрАТ Божедарівський Елеватор згідно складської квитанції №610 від 09.11.2019 р. (бланк АЧ № 172928^:

Вказана постанова про опис та арешт майна, складська квитанція про передачу майна на зберігання, інші документи щодо зберігання майна відсутні у Позивача, оскільки він не є стороною виконавчого провадження, однак можуть бути надані Третьою особою.

Далі, в рамках вказаного виконавчого провадження на публічних електронних торгах ДП СЕТАМ було реалізоване майно боржника, а саме: Соняшник нестандартний, заліковою вагою 36 458 кг., 2019 рік збирання врожаю (Номер лоту: 425594), в яких переможцем став ОСОБА_1 - Позивач (протокол проведення електронних торгів додається). У графі Характеристика лоту зазначено, що майно зберігається на ПрАТ Божедарівський Елеватор згідно складської квитанції №610 від 09.11.2019 р. (бланк АЧ № 172928).

07.08.2020 року приватним виконавцем Сивокозовим О.М. було видано Позивачу Акт про проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна, саме з 07.08.2020 року Позивач є власником придбаного майна, а саме: Соняшнику нестандартного, заліковою вагою 36 458 кг, 2019 рік збирання врожаю, що знаходиться на зберіганні на ПрАТ Божедарівський Елеватор..

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набивається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не вишиває із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Отримавши акт про проведення електронних торгів з реалізації арештованого рухомого майна в процедурі виконавчого провадження, який є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, Позивач з метою отримання придбаного майна, звернувся до ПрАТ Божедарівський елеватор щодо видачі йому соняшнику "нестандартного", заліковою вагою 36 458 кг, що зберігається у останнього згідно складської квитанції № 610 від 09.11.2019 р. (бланк АЧ № 172928). Однак, директор ПрАТ Божедарівський елеватор в усному порядку відмовив від передачі належного Позивачу майна.

18.08.2020 року представник Позивача разом із приватним виконавцем здійснив виїзд до ПрАТ Божедарівський елеватор з метою встановлення обставин та причин не надання переможцю електронних торгів майна, реалізованого в процесі примусового виконання. Того ж дня Приватним виконавцем було вручено директору Відповідача - Паламарчуку Г.В. вимогу за вих. № 2272 про передачу переможцю електронних торгів - Печуляк П.Г. належного йому майна. Вказана вимога була зареєстрована за вх. № 56 від 18.08.2020 року.

19.08.2020 року представник Позивача повторно прибув до Відповідача для отримання належного Позивачу майна, однак Відповідач знову відмовився передати таке майно. З приводу цього факту, представником Позивача було викликано наряд патрульної поліції, оформлено заяву про вчинення кримінального правопорушення та надано відповідні пояснення.

Також, на запит адвоката Позивача, Приватний виконавець повідомив, що він повторно звертався до Відповідача із подібними вимогами від 21.08.2020 року, 02.09.2020 року та 12.10.2020 року. 02.09.2020 року Приватний виконавець повторно особисто вручив директору ПрАТ Божедарівський елеватор вимогу про передачу майна Позивачу, однак директор Відповідача відмовився її реєструвати, про що Приватним виконавцем було складено відповідний акт.

Однак, вказані вимоги Приватного виконавця були залишені без розгляду та без задоволення. Станом на день подачі даного позову, ані Позивач, ані Третя особа не отримали від Відповідача жодної письмової відповіді стосовно причин відмови від передачі Позивачу належного йому майна.

Крім того, як відомо Позивачу, з приводу неправомірних дій Відповідача Третя особа також зверталась із відповідною заявою про вчинення злочину до Національної поліції України та до Криничанського районного суду Дніпропетровської області із подання про примусове входження на територію ПрАТ Божедарівський елеватор.

Починаючи із 19.08.2020 року Відповідач утримує майно Позивача, яке належить йому на праві власності, чим заподіяв Позивачу майнову шкоду, що і стало причиною звернення з даним позовом до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

У відповідності до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 174 ГК України заподіяння шкоди одним суб`єктом господарювання іншому є підставою виникнення господарського зобов`язання.

З огляду на вищевикладене, ПАТ "Божедарівський елеватор" зобов`язаний відшкодувати завдану ФОП Печуляк П.Г. шкоду.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону і інших правових актів. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 226, 227 ГК України учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі.

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані ним збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

За приписами статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Згідно з частиною першою статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Причинний зв`язок полягає в тому, що відповідач відмовився передати позивачеві згідно складської квитанції № 610 від 09.11.2019 року (бланк АЧ № 172928) майно. Тобто, між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою існує безпосередній причинний зв`язок.

Відповідно до частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, законом встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди. Суду не подано доказів відсутності вини у діях відповідача.

Пунктом 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом враховано, що визначення суми завданих збитків, а саме суб`єктом оціночної діяльності Фізичною особою-підприємцем Жировим А.К. (сертифікат №465/20 від 02.06.2020 року) згідно звіту про оцінку майна - насіння соняшнику нестандартного, заліковою вагою 36 458 кг., 2019 року збирання врожаю, станом на 15.01.2021 року.

У відповідності до вказаного звіту, ринкова вартість насіння соняшнику нестандартного, заліковою вагою 36 458 кг,, 2019 року збирання врожаю, станом на 15 січня 2021 року, становить 778 160,00 грн.

Доказів, які б спростовували висновки щодо вартості майна та розміру матеріальної шкоди по об`єкту оцінки, Відповідачем не надані та у матеріалах справи відсутні.

Відповідачем не надано ані заперечень, ані належних та допустимих доказів відсутності підстав для передачі позивачу спірної кількості соняшника. Отже саме з вини відповідача позивач поніс матеріальні втрати у вигляді вартості не отриманого товару.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у сумі 778 160,00 грн.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору в розмірі 11 672,40 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Божедарівський елеватор" (52323, Дніпропетровська область, Криничанський район, смт. Божедарівка, вул. Виконкомівська, буд. 1, ) на користь Фізичної особи-підприємця Печуляка Петра Григоровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду у сумі 778 160,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 11 672,40 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 19.03.2021 року.

Суддя В.Г. Бєлік