УХВАЛА

м. Київ

19.03.2021Справа № 910/3962/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Андреїшиної І.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до 1) Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, )

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Інлів» (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 4, )

про припинення юридичної особи шляхом її ліквідації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України та Товариства з обмеженою відповідальністю «Інлів» про припинення юридичної особи шляхом її ліквідації.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у ст. 4 цього Кодексу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Під вимогою треба розуміти матеріально-правову вимогу, тобто, предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права.

Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

З резолютивній частині позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено сім позовних вимог немайнового характеру, зокрема:

- визнати в повному обсязі недійсними рішення засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Інлів», оформлені протоколом установчих зборів засновників ТзОВ «Інлів» № 1 від 26.07.2018 року;

- визнати протиправними дії державного реєстратора Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Тетяни Василівни щодо проведення державної реєстрації створення юридичної особи ТзОВ «Інлів» ;

- скасувати здійснений державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Тетяною Василівною реєстраційний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № 0086421 від 26.07.2018 року;

- визнати протиправними дії державного реєстратора Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Тетяни Василівни щодо проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу ТзОВ «Інлів» ;

- скасувати здійснений державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Тетяною Василівною запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № 1086421 від 02.10.2018 року;

- припинити юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інлів», , адреса: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 4 шляхом його ліквідації;

- зобов`язати Міністерство юстиції України внести з цього приводу відповідні відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, предметом спору у даній справі є вимоги особи, визначеної у позові як учасник (засновник) Товариства з обмеженою відповідальністю «Інлів» (м. Дніпро), про визнання протиправними дій державного реєстратора, скасування реєстраційних записів про проведення реєстраційних дій № 0086421 від 26.07.2018, № 1086421 від 02.10.2018, а також визнання недійсним рішень установчих зборів засновників ТОВ «Інлів», оформлених протоколом № 1 від 26.07.2018.

Таким чином, на розгляд Господарському суду міста Києва передано корпоративний спір, який відповідно до правил підсудності, встановлених нормами ГПК України, підлягає розгляду Господарським судом Дніпропетровської області.

Натомість, позивачем до кола відповідачів віднесено Міністерство юстиції України - центральний орган виконавчої влади, що вимагає застосування правил виключної підсудності, тобто - звернення не до Господарського суду Дніпропетровської області, а до Господарського суду міста Києва. При цьому позивачем жодним чином не обґрунтовано у позовній заяві підстав для звернення з позовом про зобов`язання Міністерства юстиції України внести з цього приводу відповідні відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, як і не обґрунтовано, чим саме порушене право позивача Міністерством юстиції України.

Наведене свідчить про безпідставне залучення співвідповідача з метою зміни підсудності.

Відповідно до частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі. (частина друга статті 43 Господарського процесуального кодексу України).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухваленню законного та обґрунтованого рішення, а також створенню особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав і так само прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

При цьому, суд зазначає, що у вирішенні питання про визнання тих чи інших дій зловживанням процесуальними правами позиція учасника справи є важливою, але не вирішальною, оскільки законодавець відносить відповідні повноваження до виключної компетенції судів.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11.12.2019 у справі №58/505 та від 28.04.2020 у справі №910/6245/19, від 07.09.2020 у справі №910/16497/19.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами (ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Аналізуючи зазначені норми, можна дійти висновку, що обставинами, які доводять наявність зловживання процесуальними правами учасником справи є: наявність відповідного процесуального права в учасника справи; використання такого права завідомо без наявності як фактичних, так і юридичних підстав; реалізація процесуального права переслідує мету штучного маніпулювання процесуальним порядком розгляду справи.

Таким чином, оскільки Міністерство юстиції України не є особою, на яку покладаються обов`язки вчиняти дії з припинення юридичної особи, позивачем не обґрунтовано підстав для звернення з позовом до Міністерства юстиції України, суд вбачає в діях позивача щодо подання даної позовної заяви зловживання процесуальними правами.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву заявнику без розгляду на підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 43, 162, 234-235, Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати дії ОСОБА_1 щодо подання позовної заяви за вих. №б/н від 10.13.2021 зловживанням її процесуальними правами.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 за вих. №б/н від 10.13.2021 - повернути без розгляду.

Дана ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у строки, встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали 19.03.2021

Суддя І.О. Андреїшина