СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2021 р. Справа № 922/5723/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О.,

за участю секретаря судового засідання Ярітенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт" (вх.№566 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.12.2020, постановлену колегією суддів у складі: головуючий суддя Сальнікова Г.І., судді: Яризько В.О., Лаврова Л.С. у приміщенні Господарського суду Харківської області 17.12.2020 о 13:23 год. (повний текст ухвали складено та підписано 21.12.2020) у справі №922/5723/14

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Східно-Український Банк "Грант", м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт", м. Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фізична особа-підприємець Оганесян Армаіс Вартікесович, м. Харків

про стягнення 3871588,38 доларів США,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.12.2020 відмовлено в задоволенні заяви ТОВ "Фарт" про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню (вх. № 21768 від 21.09.2020).

Суд першої інстанції зазначив, що, враховуючи обставини справи, положення чинного законодавства України та преюдиціальність фактів, які встановлені в ухвалі Господарського суду Харківської області від 08.09.2020 та у постанові Східного апеляційного господарського суду від 18.11.2020 у справі № 922/5723/14 для даної справи, довідки AT "Банк "Грант" №1103/14-1-01 від 11.04.2017 та № 1339/14-1-01 від 18.05.2017, на які посилається ТОВ "Фарт", не підтверджують відсутності обов`язку боржника - ТОВ "Фарт" щодо виконання рішення господарського суду Харківської області від 24.12.2015 у справі № 922/5723/14, яке є чинним та набрало законної сили, тому не свідчать про припинення обов`язку боржника виконувати вказане судове рішення, оскільки підтверджують лише факт відсутності заборгованості поручителя - ТОВ "Фарт" та позичальника - ФОП Оганесяна А.В. перед AT "Банк "Грант" саме за кредитами (діючими кредитними договорами) станом на дату видачі таких довідок.

ТОВ "Фарт" подало апеляційну скаргу, в якій просить вищевказану ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким скаргу ТОВ "Фарт" про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, задовольнити в повному обсязі.

Апелянт наполягає на тому, що надані ним довідки підтверджують факт повного виконання позичальником зобов`язань перед банком, та стверджує, що суд першої інстанції вдався до самостійного трактування змісту вказаних доказів, що призводить до подвійного задоволення вимог банку. Також заявник скарги зазначає, що, на його думку, зобов`язання ТОВ "Фарт" як поручителя є припиненими у зв`язку з виконанням позичальником основного зобов`язання, і вказує на ту обставину, що ухвала Господарського суду Харківської області від 08.09.2020 та постанова Східного апеляційного господарського суду від 18.11.2020 у справі № 922/5723/14, на які посилається суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі від 17.12.2020, переглядаються в касаційному порядку (провадження відкрито ухвалою Верховного Суду від 29.12.2020). Окрім того, заявник стверджує, що місцевий господарський суд в порушення норм процесуального права безпідставно відмовив ТОВ "Фарт" у клопотанні про відкладення судового засідання.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.02.2021 відкрито апеляційне провадження за вказаною скаргою, призначено її розгляд на 23.03.2021, встановлено учасникам справи строк до 19.03.2021 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань тощо.

04.03.2021 апелянт надав додаткові пояснення, в яких зазначає, що постановою Верховного Суду від 28.01.2021 у даній справі 922/5723/14 касаційну скаргу ТОВ "Фарт" задоволено, постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.11.2020 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 08.09.2020 у справі №922/5723/14 скасовано, прийнято нове рішення про задоволення скарги ТОВ "Фарт" від 28.08.2020 №19798 на дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. Визнано дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. протиправними та скасовано наступні постанови, прийняті у межах виконавчого провадження № 62826099: постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.08.2020; постанову про арешт коштів боржника від 14.08.2020; постанову про арешт майна боржника від 14.08.2020; постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 14.08.2020; постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 14.08.2020. За таких обставин, апелянт зазначає про безпідставність посилань місцевого господарського суду в оскаржуваній ухвалі від 17.12.2020 на обставини, встановлені судовими рішеннями, які наразі скасовано.

17.03.2021 апелянт звернувся з клопотанням (вх.№3238), в якому просить відкласти судове засідання, призначене на 23.03.2021, на іншу дату, посилаючись на перебування представника ТОВ "Фарт" з 18.03.2021 по 25.03.2021 за межами України. На доказ відповідних обставин заявником надано копію авіаційного квитка.

18.03.2021 (тобто в межах установленого судом строку) позивач, ПАТ "Східно-Український Банк "Грант", надав відзив на апеляційну скаргу, в якому стверджує, що довідки банку, на які посилається апелянт, не є належними доказами відсутності у ТОВ "Фарт" зобов`язань щодо виконання рішення суду в даній справі - оскільки такий факт має бути підтверджено постановою державного/приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом або цивільно-правовим договором про припинення зобов`язання, однак апелянтом не надано належних і допустимих доказів виконання рішення в даній справі та припинення відповідного зобов`язання. За твердженням банку, станом на 16.03.2021 рішення Господарського суду Харківської області 24.12.2015 в даній справі в повному обсязі не виконане, а саме, залишок суми, що підлягає стягненню, становить 1606588,38 доларів США, а також 74907,00 грн. судового збору. ПАТ "Східно-Український Банк "Грант" просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Розглянувши клопотання апелянта про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає, що заявником підтверджено належними доказами обставини щодо перебування представника ТОВ "Фарт" з 18.03.2021 по 25.03.2021 за межами України.

Разом з тим, у відповідності до ч.2 ст.273 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Отже, з урахуванням приписів вищевказаної процесуальної норми, а також тієї обставини, що ухвалу про відкриття провадження в даній справі постановлено 24.02.2021, останнім днем граничного строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу в даній справі є 26.03.2021.

Також, як вбачається з матеріалів справи, а саме, з повідомлення про вручення поштового відправлення (т.8, а.с.152), копію ухвали Східного апеляційного господарського суду від 24.02.2021, якою було відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 23.03.2021, отримано ТОВ "Фарт" завчасно, а саме, 27.02.2021.

Тобто заявник мав достатньо часу для вирішення питання забезпечення участі іншого свого представника в судовому засіданні 23.03.2021 - з урахуванням тієї обставини, що з огляду на встановлений законом строк апеляційного перегляду ухвали місцевого господарського суду у суду апеляційної інстанції відсутні процесуальні можливості для відкладення розгляду справи за межі зазначеного строку.

В ході апеляційного розгляду даної справи апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах встановленого строку.

Колегія суддів враховує, що правову позицію апелянта викладено у скарзі та у наданих суду додаткових поясненнях і що явка представників сторін не визнавалася судом обов`язковою.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відмову апелянту в клопотанні про відкладення розгляду справи та про закінчення розгляду справи в даному судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України.

Присутній у судовому засіданні 23.03.2021 представник ПАТ "Східно-Український Банк "Грант" підтримав викладену ним письмово правову позицію, а також повідомив, що ТОВ "Фарт" у лютому 2021 року подало до господарського суду заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, яку мотивовано посиланнями на пропущення стягувачем строку пред`явлення наказу до виконання.

У відповідності до вимог ст.282 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

Рішенням господарського суду Харківської області від 24.12.2015 у справі №922/5723/14 позовні вимоги ПАТ "Східно - Український Банк "Грант" задоволено. Стягнуто з ТОВ "Фарт", на користь ПАТ "Східно - Український Банк "Грант" основну суму кредиту в розмірі 2265000,00 доларів США, відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 1126458,33 доларів США, пеню за прострочення сплати кредиту та відсотків у розмірі 480130,05 доларів США та судовий збір у сумі 74907,00 грн.

На виконання названого рішення 12.01.2016 видано відповідний наказ.

14.08.2020 приватним виконавцем Попляком В.В. у межах виконавчого провадження №62826099 з виконання вищезазначеного наказу було прийнято: постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.08.2020; постанову про арешт коштів боржника від 14.08.2020; постанову про арешт майна боржника від 14.08.2020; постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 14.08.2020; постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 14.08.2020 (т.5, а.с. 218 - 222) .

28.08.2020 до господарського суду Харківської області від ТОВ "Фарт" надійшла скарга на дії приватного виконавця Попляка В.В.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.09.2020 у справі №922/5723/14 (залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.11.2020) відмовлено ТОВ "Фарт" у задоволенні скарги на дії приватного виконавця.

21.09.2020 на адресу господарського суду Харківської області від ТОВ "Фарт" надійшла заява про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню (вх. № 21768, т.7, а.с.72).

Заявник просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню, наказ Господарського суду Харківської області від 12.01.2016 у справі №922/5723/14. В обґрунтування даної вимоги ним зазначено, що ТОВ "Фарт", як поручитель та іпотекодавець, та ФОП Оганесян А.В., як позичальник, солідарно у повному обсязі виконали свої зобов`язання перед АТ "Банк "Грант". На доказ твердження щодо виконання зобов`язання боржника перед стягувачем заявник посилається на довідки АТ "Банк "Грант" від 11.04.2017 № 1103/14-1-01 та від 18.05.2017 № 1339/14-1-01 (т.с. 7, а.с. 75, 76), з яких, на думку ТОВ "Фарт", вбачається, що у даного товариства відсутні боргові зобов`язання перед АТ "Східно-Український Банк "Грант".

Будь-яких інших підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, заявником не вказано.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.12.2020 відмовлено в задоволенні заяви ТОВ "Фарт" про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню (з обґрунтуванням, наведеним вище).

Постановою Верховного Суду від 28.01.2021 у даній справі 922/5723/14 касаційну скаргу ТОВ "Фарт" задоволено, постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.11.2020 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 08.09.2020 у справі №922/5723/14 скасовано, прийнято нове рішення про задоволення скарги ТОВ "Фарт" від 28.08.2020 №19798 на дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. Визнано дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. протиправними та скасовано наступні постанови, прийняті у межах виконавчого провадження № 62826099: постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.08.2020; постанову про арешт коштів боржника від 14.08.2020; постанову про арешт майна боржника від 14.08.2020; постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 14.08.2020; постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 14.08.2020.

Надаючи оцінку викладеним в оскаржуваній ухвалі висновкам місцевого господарського суду згідно з підпунктом б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.328 ГПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як вбачається зі змісту заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, та апеляційної скарги (в якій викладено аналогічні аргументи), ТОВ "Фарт" із наведеного у вказаній процесуальній нормі переліку підстав для її застосування посилається саме на відсутність у боржника відповідного обов`язку.

В оскаржуваній ухвалі місцевий господарський суд послався на преюдиціальність фактів, які встановлені в ухвалі Господарського суду Харківської області від 08.09.2020 та у постанові Східного апеляційного господарського суду від 18.11.2020 у справі №922/5723/14, в яких суди дійшли висновку про те, що довідки AT "Банк "Грант" №1103/14-1-01 від 11.04.2017 та № 1339/14-1-01 від 18.05.2017, на які посилається ТОВ "Фарт", не підтверджують відсутності обов`язку боржника - ТОВ "Фарт" щодо виконання рішення господарського суду Харківської області від 24.12.2015 у справі № 922/5723/14.

Апелянт посилається на те, що постановою Верховного Суду від 28.01.2021 у даній справі 922/5723/14 касаційну скаргу ТОВ "Фарт" задоволено, постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.11.2020 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 08.09.2020 у справі №922/5723/14 скасовано.

Колегія суддів зазначає, що відповідне підтверджується матеріалами справи, і погоджується з доводами апелянта про те, що обставини, встановлені судовими рішеннями, які станом на час здійснення даного апеляційного провадження скасовано, не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції як преюдиційні.

Отже, в ході апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали суд апеляційної інстанції не застосовує приписи ч. 4 ст. 75 ГПК України щодо звільнення від доказування, на яку посилається місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі, та безпосередньо надає оцінку наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, у відповідності до вимог процесуального законодавства.

У ч. 1 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Із внесенням 17.10.2019 змін до ГПК України його статтю 79 викладено у новій редакції, чим фактично впроваджено в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Зазначений стандарт підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Іншими словами тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

У пунктах 1 - 3 частини першої статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Отже в ході судового розгляду справи має бути з`ясовано її істотні обставини із застосуванням передбачених статтею 86 ГПК України критеріїв дослідження доказів щодо оцінки кожного такого доказу окремо і їх сукупності в цілому та забезпечено дотримання стандартів доказування, визначених процесуальним законом.

Відповідні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі № 908/1879/17.

Як було встановлено вище, вимоги скаржника ґрунтуються на двох доказах, а саме, на довідці АТ "Банк "Грант" від 11.04.2017 № 1103/14-1-01 (т.7, а.с.76), у якій зазначено, що станом на 11.04.2017 ФОП Оганесян А.В. заборгованості за кредитами перед АТ "Банк "Грант" не має, та на довідці цього ж банку від 18.05.2017 № 1339/14-1-01 (т.с. 7, а.с. 75), відповідно до якої станом на 18.05.2017 ТОВ "Фарт" заборгованості за кредитами перед АТ "Банк "Грант" не має.

Згідно зі ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч.1 ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як уже зазначалося, в даному випадку предметом доказування є обставини, про які стверджує скаржник - відсутність обов`язку боржника - ТОВ "Фарт" щодо виконання рішення господарського суду Харківської області від 24.12.2015 у справі № 922/5723/14.

Разом з тим, як встановлено колегією суддів в ході дослідження матеріалів справи, зі змісту довідок АТ "Банк "Грант", на які посилається ТОВ "Фарт", не вбачається відсутність такого обов`язку, натомість у них вказано лише про відсутність заборгованості за кредитами - без наведення реквізитів відповідних кредитних договорів, з яких виникла ця заборгованість.

Зазначене позбавляє суд можливості зробити висновок про те, що рішенням Господарського суду Харківської області від 24.12.2015 у справі №922/5723/14 було стягнуто кошти з ТОВ "Фарт" (як з поручителя) саме за тими кредитами, про які йдеться у довідці.

Окрім того, у довідці банку від 18.05.2017 № 1339/14-1-01 зазначено, що станом на 18.05.2017 ТОВ "Фарт" не має заборгованості перед АТ "Банк "Грант" за кредитами - тоді як у спірних правовідносинах ТОВ "Фарт" діяло як поручитель, а не як позичальник, і саме на підставі договорів поруки з даного товариства було стягнуто кошти згідно з рішенням Господарського суду Харківської області від 24.12.2015 у даній справі.

Тобто обставин, які входять до предмету доказування, на підставі наведених доказів встановити неможливо.

Натомість АТ "Банк "Грант" заперечує проти тверджень заявника про повне погашення заборгованості, зазначаючи, що такий факт має бути підтверджено постановою державного/приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом або цивільно-правовим договором про припинення зобов`язання, однак апелянтом не надано належних і допустимих доказів виконання рішення в даній справі та припинення відповідного зобов`язання. За твердженням банку, станом на 16.03.2021 рішення Господарського суду Харківської області 24.12.2015 в даній справі в повному обсязі не виконане, а саме, залишок суми, що підлягає стягненню, становить 1606588,38 доларів США, а також 74907,00 грн. судового збору.

За таких обставин, враховуючи наявність заперечень банку та з огляду на те, що ТОВ "Фарт" (на яке згідно з вищенаведеними вимогами процесуального законодавства в даному випадку було покладено тягар доказування обставин на підтвердження вимог заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), не надано в обґрунтування своїх вимог належних і допустимих доказів у розумінні ст. 76, 77 ГПК України - колегія суддів зазначає, що стверджувані заявником обставини (відсутність заборгованості перед стягувачем) не можуть бути підставою для визнання спірного наказу таким, що не підлягає виконанню.

При цьому інших підстав для задоволення вимог заяви та апеляційної скарги ТОВ "Фарт" не наведено в суді першої та апеляційної інстанції.

Посилання заявника на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права також не знайшли підтвердження в ході апеляційного провадження.

А саме, заявник зазначав про те, що місцевий господарський суд не навів правового обґрунтування щодо підстав відмови в задоволенні клопотання від 16.12.2020 про відкладення судового засідання.

Колегія суддів зазначає, що, як вбачається з клопотання про відкладення судового засідання (т.7, а.с.230), заявником вказано, що йому відомо про час та місце судового засідання в даній справі.

В оскаржуваній ухвалі наведено належне обґрунтування щодо відсутності процесуальної можливості для відкладення судового засідання, а саме, зазначено, що згідно з вимогами ч.3 ст.328 ГПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу; неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви; явка представників учасників справи судом обов`язковою не визнавалась.

Вказаних висновків заявником скарги не спростовано та не наведено доводів, що свідчили б про порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, які могли б бути визнані підставою для скасування оскаржуваної ухвали в порядку п.4 ч.1 або ч.3 ст.277 ГПК України.

Тому, розглянувши справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, у відповідності до приписів ст.269 ГПК України, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги та, відповідно - про залишення оскаржуваної ухвали господарського суду без змін.

Суд апеляційної інстанції додатково враховує, що, як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, 12.02.2021 на розгляд Господарського суду Харківської області Товариством з обмеженою відповідальністю "Фарт" подано заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (вх. №3528). Ухвалою господарського суду від 15.02.2021 вирішення питання про прийняття заяви ТОВ "Фарт" про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню (вх. №3528 від 12.02.2021) відкладено до надходження справи № 922/5723/14 до господарського суду Харківської області.

Отже, після повернення справи до господарського суду ТОВ "Фарт" не позбавлене права на судовий розгляд заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (з мотивів, наведених у відповідній заяві).

Враховуючи викладене та керуючись ст. 13, 269, п.1 ч.1 ст.275, ст.276, ст.282 ГПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.12.2020 у справі №922/5723/14 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 29.03.2021

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя В.О. Фоміна