ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о в і д м о в у у в и д а ч і с у д о в о г о н а к а з у

25 березня 2021 року м. ЧернівціСправа № 926/1179/21

Суддя Господарського суду Чернівецької області Бутирський А.А., розглянувши

заяву стягувача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія», м. Чернівці

до боржника: Мамалигівської сільської ради Дністровського району Чернівецької області

про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості в сумі 183301,85 грн.

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2021 року до Господарського суду Чернівецької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» (заявник) із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Мамалигівської сільської ради Дністровського району Чернівецької області заборгованості в розмірі 183301,85 грн. за січень 2021 року.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» та Мамалигівською сільською радою Дністровського району Чернівецької області укладено публічний договір про постачання електричної енергії споживачу шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником на офіційному веб-сайті http://ek.cv.ua/.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на таке.

За змістом статей 147, 148 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною другою статті 12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

У частині першій статті 151 ГПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Відповідно до підпункту 21 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за заяви до господарського суду про видачу судового наказу складає 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду (станом на 2021 рік 227 грн).

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Однак, як вбачається з матеріалів заяви про видачу судового наказу, заявником не надано доказів сплати судового збору у встановлених Законом України Про судовий збір порядку та розмірі.

Таким чином, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу не відповідає вимогам, установленим статтею 150 ГПК України.

Пунктом 1 частини першої статті 152 ГПК України унормовано, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

У свою чергу частиною другою статті 154 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно із частиною другою статті 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

З огляду на недотримання заявником вимог пункту 1 частини третьої статті 150 ГПК України, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу щодо стягнення з боржника заборгованості в сумі 183301,85 грн.

Водночас господарський суд вважає за належне роз`яснити стягувачу, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (частина перша статті 153 ГПК України).

Керуючись статтями 150, 152-155, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» у видачі судового наказу про стягнення з Мамалигівської сільської ради Дністровського району Чернівецької області 183301,85 грн.заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в строк та порядку, встановленому ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Ухвалу підписано 25.03.2021.

Суддя А.А.Бутирський