РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.03.2021Справа № 910/20395/20
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільвер Фуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО

про стягнення 679 603,38 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільвер Фуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" про стягнення 679603,38 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № 250619-01/1г від 25.06.2019.

Ухвалою суду від 29.12.2020 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

06.01.2021 від позивача через канцелярію суду надійшов супровідний лист на виконання ухвали від 29.12.2020 про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 18.01.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Надано відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів, з дати отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 18.01.2021 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 01042, м. Київ, провулок Новопечерський, 19/3, корп 2, каб 33 (номер відправлення 030), яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

22.03.2021 від позивача надійшла копія договору поставки № 250619-01/1г від 25.06.2019.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Відповідач ухвалу суду від 18.01.2021, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 26.01.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 030.

Відповідач своїм правом на подання відзиву у визначений судом строк не скористався, відзив на позовну заяву не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільвер Фуд" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гіппо" (покупець) було укладено договір поставки № 250619-01/1г з урахуванням протоколу розбіжностей до Договору поставки від 25.06.2019.

Відповідно до п. 1.1. - 1.3. договору, постачальник зобов`язується передавати товар у власність покупця у відповідності до замовлень покупця, а покупець зобов`язується приймати його та проводити оплату за товар на умовах даного договору. Поставка товару здійснюється на підставі накладної (их) згідно замовлення покупця, яка є невід`ємною частиною договору. Загальна вартість даного договору становить суму всіх накладних на відпуск товару, виписаних протягом терміну дії даного договору.

Відповідно до п. 3.1. договору, асортимент та кількість товару погоджуються сторонами в замовленні і зазначаються в накладних у відповідності до погодженого сторонами замовлення. Постачальник зобов`язується дотримуватися відповідності позицій товару у накладній позиціям у замовленні. Кожне замовлення повинно бути оформлено окремою накладною. Не допускається об`єднання декількох замовлень в одну накладну та оформлення декількох накладних по одному замовленню.

Відповідно до п. 4.1. договору, постачальник зобов`язується здійснити доставку на умовах визначених нижче і передати товар покупцю протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту погодження замовлення та/або у відповідності підписаного сторонами графіку, домовленостей та замовлення, якщо інший строк не вказаний в погодженому замовленні покупця. Сторони погодили, що місце доставки товару - рампа Логістичного центру або торгівельного закладу Покупця.

Відповідно до п. 4.3. договору, передачу товару постачальником і його приймання покупцем по назві, асортименту, кількості і ціні здійснюється на підставі відповідної накладної і тільки у відповідності із замовленням покупця.

Відповідно до п. 4.4.1-4.4.7. договору, постачальник зобов`язаний надати покупцеві при здійснені поставки наступні документи: транспортна накладна на кількість товару, що поставляється і додаток до неї (у випадку, якщо кількість, найменування товару більше чотирьох) - 1 примірник, або копія дорожнього листа автомобіля 1 примірник (для постачальників, що не виписують транспортні накладні внаслідок відсутності при доставці товару транспортних послуг); сертифікат якості (посвідчення якості), з необхідності гігієнічний висновок; висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи, гігієнічний сертифікат, карантинний дозвіл для відповідних груп товару, якщо дані документи не передаються по EDI; сертифікат відповідності (якщо товар підлягає сертифікації), якщо даний документ не передають по EDI, із обов`язковим зазначенням номерів таких сертифікатів у товарних накладних; у разі наявності у товарі генетично-модифікованих організмів («ГМО») обсягом понад 0,9% маси товару - товар повинен мати маркування про наявність ГМО у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 13 травня 2009 року № 268 «Про затвердження порядку етикетування харчових продуктів, які містять генетично модифіковані організми або вироблені з їх використанням та вводяться в обіг». Постачальник зобов`язується надати покупцю протокол дослідження на наявність/відсутність ГМО; у разі, якщо вміст ГМО в товарі менший від показника, зазначеного в п. 4.4.6. цього договору , постачальник також зобов`язується надати покупцю протокол дослідження на наявність/відсутність ГМО.; декларацію про оптову ціну на продовольчі товари, щодо яких запроваджено державне регулювання; інші документи, які передбачені чинним законодавством для товару, що постачається.

Відповідно до п. 4.10. договору, обов`язок постачальника по поставці товару покупцю вважається своєчасно та належним чином виконаним з моменту передачі товару в повному обсязі покупцю і надання повного та відповідного пакету документів покупцю на товар.

Відповідно до п. 5.1. договору, постачальник зобов`язується поставляти (передавати у власність покупця) товари за цінами зазначеними у специфікації затверджені сторонами (додаток № 1). Ціна товару в специфікації повинна вказуватися як з ПДВ, так і без ПДВ, а також зазначатися у гривнях, та включати не більше 2-ох знаків після коми. В накладних ціна товару повинна вказуватись з округленням до цілих копійок, та при кожній наступній поставці не може перевищувати цін, узгоджених у специфікації. Підвищення цін на продовольчі товари може здійснюватись не частіше одного разу в місяць, а на товари непродовольчої групи не частіше одного разу в квартал.

Відповідно до п. 10.7. договору, у випадку не підписання сторонами специфікації до даного договору у формі окремого документу, специфікаціє у розумінні ст. 266 ГКУ, будуть вважатись накладні, підписані сторонами.

Відповідно до п. 5.4. договору оплата за поставлений товар сум у повному розмірах, понад ліміт встановлений у п. 5.5. даного договору здійснюється покупцем в українській національній валюті - гривні в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника кожні 45 к. днів з дати поставки товару.

Згідно п. 5.5.-5.6. договору, сторони погодили, що заборгованість покупця за поставлений постачальником товар, яка зберігається за покупцем без застосування до нього відповідальності за невиконання зобов`язання по договору та складає сулу (ліміт заборгованості) в розмірі ----- (------) грн. у т. ч. ПДВ. Вказаний ліміт заборгованості повинен бути погашений (сплачений) у випадку розірвання або закінчення терміну дії даного договору після підписання сторонами акту звірки; покупець має право притримати оплату за товар на час існування заборгованості постачальника перед покупцем за даним договором та іншими договорами, укладеними між сторонами. Покупець також має право затримати розрахунки з постачальником у випадку ненадання/надання неналежно оформленої документації, передбаченої п. 4.4. цього договору - до моменту надання в повному обсязі належно оформлених документів.

Відповідно до п. 7.2.1.-7.4. (з урахуванням протоколу розбіжностей до договору поставки № 250619-01/1Г) приймати товар за кількістю та якістю в порядку і терміни, установлені даним договором; оплатити товар в розмірах і терміни, установлені даним договором; повідомляти постачальника про відкриття нової торгової точки, що використовує товарну марку «Вопак» чи «Пакко»; сторони погодили, що для забезпечення інтересів постачальника у належній господарській діяльності, у випадку поганої реалізації товару, покупець зобов`язаний повідомити про це постачальника, а постачальник зобов`язується на протязі 3х (трьох) календарних днів з моменту отримання відповідного повідомлення від покупця надати акційну знижку для розпродажу залишків. Знижка надається у вигляді компенсації різниці цін; якщо у випадку припинення терміну дії договору або дострокового розірвання даного договору, у покупця залишається нереалізований товар, який був поставлений постачальником згідно даного договору, останній зобов`язується його забрати протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту отримання вимоги покупця. Покупець не здійснює оплату за такий товар. У випадку, якщо постачальник у визначений абзаці 1 даного пункту термін не виконає передбачені договором зобов`язання щодо даного товару, покупець має право провести утилізацію такого товару та стягнути з постачальника витрати на утилізацію, надіславши останньому письмову вимогу, вирахувавши суму витрат із суми заборгованості покупця перед постачальником за товар, здійснити зарахування зустрічних вимог.

Відповідно до п. 9.1. договору, даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до " 31" грудня 2019 року, але в будь - якому випадку до моменту його остаточного виконання. Дія договору продовжується на один рік, якщо жодна із сторін не заявить письмово про його розірвання не пізніше, ніж за 5 днів до закінчення дії договору.

Стаття 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання в силу вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу й інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Дослідивши укладений між сторонами договір, суд дійшов висновку що даний договір є договором поставки.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частинами 1-3 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Позивач звернувся до відповідача з претензією від 22.07.2020 № Р32 на суму 718150,88 грн про оплату отриманого товару по договору поставки № 250619-01/1г від 25.06.2019 (докази направлення в матеріалах справи).

Відповідач відповіді на претензії не надав. Заборгованість в повному обсязі не погасив.

В підтвердження наявної у відповідача заборгованості позивачем до матеріалів справи було додано видаткові та товарно-транспортні накладні. Перелік поданих до матеріалів справи накладних зазначений у таблиці реєстр документів з 14.01.2020 по 30.06.2020. В таблиці вказано дати, номери та суми видаткових накладних на поставку товару. Як вбачається з поданих позивачем доказів загальна вартість поставленого відповідачу товару становить 679603,38 грн. Вказані обставини також не заперечені та не спростовані відповідачем.

Тобто, з матеріалів справи вбачається, що за відповідачем обліковується заборгованість за поставлений товар у розмірі 679603,38 грн

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до п. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктами 1, 2 статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із п. 6 статті 265 ГК України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Положеннями ч. 1 статті 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Частинами 1-3 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Оскільки, позивач просить стягнути заборгованість за товар, поставлений в період з 21.01.2020 по 30.06.2020, строк виконання зобов`язань з оплати за товар, поставлений за договором № 250619-01/1г від 25.06.2019, згідно визначених позивачем накладних, настав.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Оскільки, обставина щодо наявності у відповідача заборгованості перед позивачем з не оплати поставленого за договором № 250619-01/1г від 25.06.2019 товару підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не заперечується відповідачем, суд дійшов висновку, що позовна вимога по стягнення з відповідача 679603,38 грн підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України. Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїм вимог або заперечень вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, про наслідки не подання відзиву був повідомлений ухвалою суду від 18.01.2021.

З вищезазначеного вбачається, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст. 74, 76, 77, 123, 129, 191, 237, 238, 239, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" (01042, м. Київ, провулок Новопечерський, будинок 19/3, корпус 2, кабінет 33, ідентифікаційний код 32650231) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільвер Фуд" (04080, м. Київ, вулиця Новокостянтинівська, буд. 22/15, ідентифікаційний код 32629021) заборгованість у розмірі 679603 (шістсот сімдесят дев`ять тисяч шістсот три) грн. 38 коп., судовий збір у розмірі 10194 (десять тисяч сто дев`яносто чотири) грн. 05 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя І.В.Усатенко