ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

15 березня 2021 року м.Тернопіль Справа №1/96-5210
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув заяву №2/2021/03/4156 від 01.03.2021 (вх.№1812 від 03.03.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРІНТ» , м.Київ

про заміну стягувача

у справі

за позовом: Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» , м.Київ, в особі Тернопільської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» , м.Тернопіль

до відповідача: Державного підприємства «Ковалівський спиртовий завод» , с.Ковалівка Монастириського району Тернопільської області

про стягнення заборгованості за кредитом,

за участю представників:

заявника: не з`явився;

позивача (стягувача): не з`явився;

відповідача (боржника): не з`явився;

органу ДВС: не з`явився.

Повне фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи (ч.3 ст.222 Господарського процесуального кодексу України .

Заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРІНТ» , м.Київ звернувся 01.03.2021 (згідно відтиску календарного штемпеля відділення поштового зв`язку на конверті відправлення №607) до Господарського суду Тернопільської області із заявою №2/2021/03/4156 від 01.03.2021 про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, а саме: з Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», м.Київ, в особі Тернопільської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль», м.Тернопіль, на його правонаступника - Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРІНТ» , м.Київ. Зазначає, що на примусовому виконанні в ДВС перебуває наказ Господарського суду Тернопільської області від 13.03.2008 №1/96-5210, яким стягнуто з Державного підприємства «Ковалівський спиртовий завод» на користь Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Тернопільської обласної дирекції відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» , м.Тернопіль, заборгованість за кредитним договором №010/09-01/386/06 від 08 грудня 2006 року в сумі 168618,42 доларів США, що еквівалентно 851523,02грн (виконавче провадження №9066381).

Заяву обґрунтовано фактом відступлення заявнику згідно договорів факторингу від 08.12.2016 права вимоги до боржника за кредитним договором №010/09-01/386/06 від 08.12.2006 в обсязі та на умовах, що існували на дату відступлення права вимоги.

Згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2021 заяву ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРІНТ» про заміну сторони у виконавчому провадженні правонаступником передано на розгляд судді Андрусик Н.О. (оскільки суддя Левандовський Ю.Я., який розглядав дану справу, звільнений з посади судді у зв`язку з відставкою).

Ухвалою суду від 04.03.2021 заяву товариства прийнято до розгляду у судовому засіданні, котре призначено на 15.03.2021, з повідомленням учасників справи, заявника та зацікавлених осіб.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, а згідно поданого 15.03.2021 клопотання №2/2021/03/4219 від 15.03.2021 просив розглянути заяву без його участі (вх.№2175 від 15.03.2021).

Стягувач в судове засідання не з`явився, будь яких клопотань в порядку господарського процесуального законодавства України не заявив. Про дату, час та місце розгляду заяви ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРІНТ» повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення 11-го відділення поштового зв`язку м.Києва №361 про вручення 09.03.2021 ухвали суду від 04.03.2021. У поданій 15.03.2021 засобами електронного зв`язку заяві, котру отримано після проведення судового засідання, без номеру від 15.03.2021 (вх.№2208) Банком зазначено, що з 08.12.2016 останній не є кредитором за договором №010/09-01/386/06 від 08 грудня 2006 року, у зв`язку із здійсненням операції по відступленню права вимоги. Додатково звернув увагу, що право вимоги до боржника щодо відшкодування сплаченого державного мита в сумі 10044,45грн не відступалось; тому просить в цій частині у задоволенні заяви відмовити.

Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) у поданому 12.03.2021 відзиві на заяву №2372/04.1-24 від 12.03.2021 (вх.№2150) повідомлено, що у провадженні органу ДВС перебуває зведене виконавче №16689161, до якого згідно з Постановою від 23.09.2008 приєднано виконавче провадження №9066381 від 16.09.2008 з примусового виконання наказу №1/96-5210, виданого Господарським судом Тернопільської області 13.03.2008, про стягнення з ДП «Ковалівський спиртовий завод» на користь Тернопільської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в сумі 168618,42дол.США, що еквівалентно 851523,02грн. Оскільки ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 10.07.2009 порушено провадження у справі №15/Б-1176 про банкрутство боржника, на підставі ст.ст.34, 35, 36, 64 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній на той момент редакції) державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Монастириського районного Управління юстиції винесено постанову про зупинення виконавчого провадження. 19.01.2015 державним виконавцем поновлено виконавче провадження, оскільки ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 03.10.2014, залишеною в силі постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24.11.2014, припинено провадження у справі №15/Б-1176 про банкрутство боржника. Органом ДВС повідомлено про вжиті заходи, визначені Законом України «Про виконавче провадження» з примусового виконання судового рішення у даній справі, котрі не дали позитивних результатів, та у зв`язку з відсутністю майна, на яке можна звернути стягнення, на даний час заборгованість боржником не сплачена.

Представник органу ДВС в судове засідання не з`явився; засобами електронного зв`язку () подано клопотання №2375/04.1-24 від 15.03.2021 (вх.№2172 від 15.03.2021), згідно якого просив суд здійснювати розгляд заяви без його участі. Згідно довідки загального відділу господарського суду електронний лист, надісланий Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) у формі клопотання №2375/04.1-24 від 15.03.2021, електронного цифрового підпису не містить.

Відсутність такого обов`язкового реквізиту електронного документу як електронний цифровий підпис (ЕПЦ), виключає можливість прийняття до розгляду клопотання, відтак повертає його заявнику без розгляду (ч.4 ст.170 ГПК України).

Рекомендоване поштове відправлення №51 від 04.03.2021, яким на адресу зацікавленої особи ПАТ «ВЕКТОР БАНК» (м. Київ, вул. Тарасівська, 9, 01033) направлено ухвалу суду від 04.03.2021, тобто за адресою, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як адреса місцезнаходження юридичної особи, відділенням поштового зв`язку повернуто без вручення адресату із зазначенням причини «адресат відсутній за вказаною адресою».

З цього приводу суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18), провадження №11-268заі18).

Ухвалу від 04.03.2021 направлено судом за адресою реєстрації місця знаходження товариства, тому слід вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії у встановленому процесуальним законом порядку. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, тому господарський суд вважає, що оскільки сторони є повідомленими належним чином про розгляд заяви товариства в судовому засіданні, така заява підлягає розгляду в даному судовому засіданні.

Розглянувши подану заяву, здійснивши оцінку поданих та наявних доказів, господарський суд встановив такі обставини справи.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 28.02.2008 у справі №1/96-5210 позов задоволено; стягнуто з Державного підприємства «Ковалівський спиртовий завод» (с.Ковалівка Монастириського району Тернопільської області, ідентифікаційний код 00375059) на користь Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (вул.Лєскова, 9, м.Київ, ідентифікаційний код 14305909) в особі Тернопільської обласної дирекції Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (вул.Кардинала Й.Сліпого, 8, м.Тернопіль, ідентифікаційний код 21139067) заборгованість за кредитним договором №010/09-01/386/06 від 08 грудня 2006 року в сумі 168618,42 доларів США, що еквівалентно 851523,02грн, а також 10044,45грн в повернення сплаченого державного мита та 118,00грн в повернення сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На примусове виконання даного судового рішення, господарським судом 13.03.2008 видано два накази:

1) про стягнення з ДП «Ковалівський спиртовий завод» заборгованості в сумі 168618,42 доларів США, що еквівалентно 851523,02грн;

2) про стягнення з ДП «Ковалівський спиртовий завод» 10044,45грн в повернення сплаченого державного мита та 118,00грн в повернення сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Стягувачем за виконавчими документами є Відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (ідентифікаційний код 14305909) в особі Тернопільської обласної дирекції Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль». Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відбулася зміна найменування банківської установи на Акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль» (ідентифікаційний код 14305909).

Строк пред`явлення наказів господарського суду від 13.03.2008 до виконання визначено до 13.03.2011.

16.09.2008 Відділом ДВС Монастириського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження №9066381 з виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 13.03.2008 про стягнення з Державного підприємства «Ковалівський спиртовий завод» на користь Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Тернопільської обласної дирекції відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в сумі 328309,78грн.

На підставі ухвали Господарського суду Тернопільської області від 10.07.2009 (копія знаходиться в матеріалах справи) про порушення провадження у справі №15/Б-1176 про банкрутство, боржника - ДП «Ковалівський спиртовий завод», згідно ст.ст.34, 35, 36, 64 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній у 2009 році) державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Монастириського районного Управління юстиції 10.07.2009 винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.

Постановою державного виконавця від 23.09.2008 виконавче провадження №9066381 від 16.09.2008 з примусового виконання наказу №1/96-5210, виданого Господарським судом Тернопільської області 13.03.2008, про стягнення з ДП «Ковалівський спиртовий завод» на користь Тернопільської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в сумі 328309,78грн приєднано до зведеного виконавчого провадження №16689161.

Оскільки ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 03.10.2014 (http://reestr.court.gov.ua/Review/40826772), залишеною в силі постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24.11.2014 та постановою Вищого господарського суду України від 18.02.2015, припинено провадження у справі №15/Б-1176 про банкрутство боржника, державним виконавцем 19.01.2015 винесено постанову про поновлення виконавчого провадження.

У відзиві на заяву №2372/04.1-24 від 12.03.2021 Відділом примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) повідомлено, що на даний час вжиті заходи в процедурі примусового позитивних результатів не дали, рішення суду не виконане, заборгованість за виконавчим документом - не погашена.

08.12.2016 між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» як Клієнтом та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» як Фактором укладено договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), згідно із умовами якого Фактор зобов`язався передати (сплатити) Клієнту загальну суму фінансування, а Клієнт відступив (передав) Факторові права вимоги, вказані в Реєстрі кредитних операцій до відступлення, на умовах та в обсязі, що будуть існувати станом на дату відступлення прав вимоги.

Пунктом 1.1 договору визначено, що дата відступлення прав вимоги - це дата підписання клієнтом і фактором Реєстру відступлених прав вимоги, яке здійснюється після отримання клієнтом всієї загальної суми фінансування.

Відповідно до п.2.2 договору відступлення Фактору зазначених в Реєстрі кредитних операцій до відступлення (додаток №1 до договору) прав вимоги відбувається в дату відступлення прав вимоги та з моменту підписання сторонами Реєстру відступлених прав вимоги (за формою, наведеною в додатку №2 до договору).

Згідно з п.2.3 договору з дати відступлення прав вимоги клієнт перестає бути стороною кредитних договорів, зазначених в Реєстрі відступлених прав вимоги, а Фактор стає виключним та єдиним кредитором за відповідними кредитними договорами та набуває всіх прав за ними. Права вимоги переходять до фактора в повному обсязі, безвідзивно та без можливості зворотного відступлення.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що після підписання сторонами Реєстру відступлених прав вимоги, в день такого підписання, клієнт передає, а Фактор зобов`язаний прийняти документацію, про що сторонами складається акт приймання - передачі за формою, наведеною у додатку №8 до договору.

Відповідно до пункту 4.1.1 договору після підписання сторонами Реєстру відступлених прав вимоги, кредитор одноразово надає Фактору деталізований розрахунок заборгованості (за формою, наведеною у додатку №8 до цього договору) за такими кредитними договорами в обсязі не більше ніж по 10 кредитних договорах за один календарний місяць.

На виконання наведених положень договору, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» підписано Реєстр відступлених прав вимоги, а саме щодо відступлення вимог за зобов`язаннями ДП «Ковалівський спиртовий завод» .

Згідно з Витягу з Реєстру відступлення прав вимоги сума заборгованості на дату укладення договору за кредитним договором №010/09-01/386/06 від 08.12.2006 становить: 64597,44дол.США - основна заборгованість, 75290,93дол.США нараховані проценти за користування кредитом, 39944,24грн - штрафні санкції.

Сплата грошових коштів фактором клієнту підтверджується меморіальним ордером №1633 від 08.12.2016.

В свою чергу, 08.12.2016 між ПАТ «Вектор Банк» як Клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРІНТ» як Фактором укладено, договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), згідно умов якого фактор зобов`язався передати (сплатити) Клієнту загальну суму фінансування, а Клієнт відступив (передав) Факторові права вимоги, вказані в Реєстрі кредитних операцій до відступлення, на умовах та в обсязі, що будуть існувати станом на дату відступлення прав вимоги.

Відповідно до п.2.1 договору в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту загальну суму фінансування, а клієнт відступає (передає) факторові права вимоги, вказані в Реєстрі кредитних операцій до відступлення, на умовах та в обсязі, що будуть існувати станом на дату відступлення прав вимоги.

Дата відступлення прав вимоги - це дата підписання клієнтом і фактором Реєстру відступлених прав вимоги, яке здійснюється після отримання клієнтом всієї загальної суми фінансування (п.1.1 договору).

Відповідно до п.2.2 договору відступлення фактору зазначених в Реєстрі кредитних операцій до відступлення (додаток №1 до договору прав вимоги відбувається в дату відступлення прав вимоги та з моменту підписання сторонами Реєстру відступлених прав вимоги (за формою, наведеною в додатку №2 до договору).

Пункту 4.1.1 договору передбачено, що після підписання сторонами Реєстру відступлених прав вимоги кредитор одноразово надає фактору деталізований розрахунок заборгованості.

На виконання умов договору сторонами підписано Реєстр відступлених прав вимоги щодо відступлення вимог за зобов`язаннями ДП «Ковалівський спиртовий завод» .

Згідно з Витягу з Реєстру відступлення прав вимоги сума заборгованості на дату укладення договору за кредитним договором №010/09-01/386/06 від 08.12.2006 становить: 64597,44дол.США - основна заборгованість, 75290,93дол.США - нараховані проценти за користування кредитом, 39944,24грн - штрафні санкції.

Сплата грошових коштів Фактором Клієнту підтверджується платіжним дорученням №128 від 08.12.2016.

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРІНТ» є фінансовою установою, котра має ліцензію на надання послуг з факторингу.

Товариством подана заява про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні №9066381 від 16.09.2008 з примусового виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 28.02.2008, яким стягнуто з ДП «Ковалівський спиртовий завод» заборгованість за кредитним договором №010/09-01/386/06 від 08.12.2006 мотивована тим, що згідно з умовами укладеного договору факторингу від 08.12.2016 (портфельне відступлення права вимоги) ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив ПАТ «Вектор Банк» право грошової вимоги до ДП «Ковалівський спиртовий завод» за кредитним договором №010/09-01/386/06 від 08.12.2006, а в подальшому (цього ж дня) ПАТ «Вектор Банк» уступив дані вимоги ТОВ «ФК «Форінт» згідно укладеного договору факторингу, відтак останнє набуло статусу нового кредитора й отримало право грошової вимоги до ДП «Ковалівський спиртовий завод» за вказаним кредитним договором, заборгованість за яким стягнута в примусовому порядку згідно судового рішення від 28.02.2008 у справі №1/96-5210.

Мотиви та норми права, з яких суд виходив, постановляючи дану ухвалу.

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 12.03.2009 у справі «Матківська проти України» (заява № 38683/04) зазначено, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Згідно з частинами 1, 2, 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Аналогічні положення були закріплені у статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», що були чинними на час видачі наказу Господарського суду Тернопільської області від 13.03.2008 у справі №1/96-5210.

Питання щодо заміни сторони її правонаступником, у тому числі і в разі заміни боржника у зобов`язанні, вирішується судом у порядку, передбаченому статтею 52 ГПК України.

Частиною 1 ст.52 ГПК України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 10.07.2009 у справі №15/Б-1176 введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, протягом дії якого заборонено стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів за якими здійснюється стягнення відповідно законодавства.

За нормою статті 34 Закону «Про виконавче провадження» (в редакції чинній у 2009 році), виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню, зокрема, у випадку порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, введеного господарським судом, крім випадків знаходження виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

Встановлено, що 16.09.2008 відкрито виконавче провадження №9066381 з примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 13.03.2008 №1/96-5210 про стягнення з ДП «Ковалівський спиртовий завод» на користь ТОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» 328309,78грн заборгованості.

В подальшому виконавче провадження зупинялося, з огляду на імперативні вказівки як Закону України «Про виконавче провадження», так і Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» .

Ухвалою господарського суду від 03.10.2014 провадження у справі №15/Б-1176 про банкрутство Державного підприємства «Ковалівський спиртовий завод» припинено та у зв`язку з цим скасовано мораторій на задоволення вимог кредиторів, введений ухвалою від 10 липня 2009 року про порушення справи №15/Б-1176 про банкрутство.

Як підтверджено органом ДВС, на даний час виконавче провадження №9066381 триває, є незакінченим у зв`язку з непогашенням заборгованості за виконавчим документом наказом від 13.03.2008 №1/96-5210 та відсутністю коштів у боржника на банківських рахунках.

Розділом V ГПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах» унормовано питання, які виникають саме під час виконання судових рішень, зокрема, щодо заміни сторони виконавчого провадження.

Приписами ч.1 та ч.2 ст.334 ГПК України встановлено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

З наведеного нормативного визначення випливає, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішення законної сили або за інших умов, встановлених законом. Сторони судового провадження на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. Процесуальний закон та закон, який регулює підстави, порядок та спосіб виконання судових рішень, не обмежує можливість заміни сторони виконавчого провадження залежно від загальних умов та порядку (етапу) здійснення виконавчого провадження, наприклад, у зв`язку з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа.

За загальним правилом, правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні, його слід розглядати як певний юридичний механізм похідного право набуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника.

В свою чергу, у позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже, матеріальне правонаступництво тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Таким чином, для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідною умовою є наявність відповідних письмових доказів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Як вказує пункт 1 частин 1, 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва (матеріальне) та можлива на будь-якій стадії процесу виконання зобов`язання.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

Вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом з урахуванням положень статей 74 - 79, 86 ГПК України, тобто за умови перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону.

При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме принципу презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України. Аналогічний висновок зазначений у постанові Верховного Суду від 25.09.2020 у справі №911/1958/18.

Заявником на підтвердження факту переходу прав та обов`язків по кредитному договору №010/09-01/386/06 від 08.12.2006 від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (стягувач у виконавчому проваджені) до ПАТ «Вектор Банк» , а від ПАТ «Вектор Банк» до ТОВ ФК «Форінт» було надано копії договорів факторингу без номеру від 08.12.2016, Витяги з Реєстрів відступлення прав вимоги із визначенням розміру заборгованості та докази оплати таких договорів Факторами Клієнту.

Документального підтвердження визнання недійсним договорів факторингу від 08.12.2016 повністю чи частково матеріали справи не містять, тому суд виходить з принципу правомірності правочину, встановленого ст.204 ЦК України.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню (наведену правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 і від 19.06.2019 у справі №643/17966/14-ц).

Таким чином, надані заявником первинні документи підтверджують перехід прав та обов`язків у спірних правовідносинах від банківської установи до ТОВ «ФК «Форінт» на суму заборгованості за кредитним договором №010/09-01/386/06 від 08.12.2006, котра складається з: 64597,44дол.США основної заборгованості, 75290,93дол.США нарахованих процентів за користування кредитом, 39944,24грн штрафних санкцій.

Норма ст.18 ГПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією судового процесу, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України «Про виконавче провадження» , який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Забезпечення остаточності судового рішення та його неухильного виконання спрямоване на дотримання таких вимог верховенства права, як забезпечення прав і свобод людини, правової визначеності, доступу до правосуддя, законності.

Порушення принципу обов`язковості виконання судового рішення суперечить вимогам правової визначеності.

Наявні матеріали не містять доказів повного виконання ДП «Бучацький мальтозний завод» судового рішення від 28.02.2008 у справі №1/96-5210; органом примусового виконання судових рішень повідомлено, що на даний час заборгованість є непогашеною, а виконавче провадження триває по даний час.

Приписами ст.13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст.46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно зі ст.ст.73, 74, 77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, у зв`язку із заміною стягувача на його правонаступника та з метою забезпечення виконання судового рішення від 28.02.2008 у справі №1/96-5210, яке в силу ст.326 ГПК України є обов`язковим на всій території України, суд дійшов висновку про задоволення заяви ТОВ «ФК «Форінт» про заміну сторони виконавчого провадження у справі №1/96-5210.

Щодо заперечень АТ «Райффайзен Банк Аваль» про те, що право вимоги до боржника щодо відшкодування сплаченого державного мита в сумі 10044,45грн не відступалось, суд зазначає, що на виконання судового рішення від 28.02.2008 у справі №1/96-5210 було видано два накази: про стягнення з ДП «Ковалівський спиртовий завод» заборгованості в сумі 168618,42 доларів США, що еквівалентно 851523,02грн; про стягнення з ДП «Ковалівський спиртовий завод» 10044,45грн в повернення сплаченого державного мита та 118,00грн в повернення сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Заявник звернувся із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні №9066381 за виконавчим документом наказом від 13.03.2008 №1/96-5210 про стягнення з ДП «Ковалівський спиртовий завод» заборгованості в сумі 328309,78грн (постанова від 16.09.2008 про відкриття виконавчого провадження), а не за виконавчим документом про стягнення 10044,45грн державного мита та 118,00грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, тому в цій частині вимоги не заявлялися та судом не розглядаються.

При цьому суд вважає слушним зазначити, що в договорі факторингу від 08.12.2016 сума заборгованості за кредитним договором №010/09-01/386/06 від 08.12.2006 становить: 64597,44дол.США - основна заборгованість, 75290,93дол.США - нараховані проценти за користування кредитом, 39944,24грн - штрафні санкції; право вимоги до боржника щодо сплати інших сум по кредитному договору заявнику не передавалося.

Керуючись ст.ст.52, 73, 74, 86, ч.4 ст.170, ст.ст.234, 326, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву №2/2021/03/4156 від 01.03.2021 (вх.№1812 від 03.03.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРІНТ», м.Київ, про заміну сторони стягувача у справі №1/96-5210, - задовольнити.

2. Замінити стягувача Відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (вул.Лєскова, 9, м.Київ, ідентифікаційний код 14305909) в особі Тернопільської обласної дирекції Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (вул.Кардинала Й.Сліпого, 8, м.Тернопіль, ідентифікаційний код 21139067) його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРІНТ» (вул.Московська, 32/2, м.Київ, ідентифікаційний код 40658146) у виконавчому провадженні №9066381 з примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 13.03.2008 №1/96-5210 про стягнення з Державного підприємства «Ковалівський спиртовий завод» (с.Ковалівка Монастириського району Тернопільської області, ідентифікаційний код 00375059) заборгованості за кредитним договором №010/09-01/386/06 від 08 грудня 2006 року в сумі 168618,42 доларів США, що еквівалентно 851523,02грн.

3. Клопотання №2375/04.1-24 від 15.03.2021 (вх.№2172 від 15.03.2021) повернути без розгляду Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), вул.Грушевського, 8, м.Тернопіль, 46021.

Ухвала набирає законної сили відповідно до приписів ст.235 Господарського процесуального кодексу України після її складення та підписання, може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст.255-257 ГПК України.

Ухвалу складено та підписано 19.03.2021.

Суддя Н.О. Андрусик