ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" березня 2021 р. м. Вінниця Cправа № 902/874/20

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.,

при секретарі Сичук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша", вул. Фізкультури, 30, м. Київ, 03150, код - 31681672

до: Приватного підприємства "O.L.KAR - Агрозоовет - Сервіс", вул. Героїв Майдану, 272В, м. Шаргород, Вінницька область, 23500, код - 33437883

про стягнення 98 000,00 грн

за участю представників:

позивача: Сечко Сергій Володимирович, довіреність № 77-2021 від 24.12.2020 року

відповідача: Комар Олександр Георгійович, ордер серії ВН № 081649 від 11.09.2020 року

В С Т А Н О В И В :

07.09.2020 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (вих. № 108 від 02.09.2020 року) Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" до Приватного підприємства "O.L.KAR - Агрозоовет - Сервіс" про стягнення 98 000,00 грн заборгованості за договором-полісом № АМ/6164675 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Ухвалою суду від 14.09.2020 року відкрито провадження у справі № 902/847/20 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами (без проведення судового засідання).

Ухвалою суду від 20.10.2020 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 10.11.2020 року.

Разом з тим 10.11.2020 року судове засідання у даній справі не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді Міліціанова Р.В. у відпустці.

Станом на 16.11.2020 року суддя Міліціанов Р.В. приступив до роботи.

Ухвалою суду від 18.11.2020 року повідомлено учасників, що підготовче засідання у справі відбудеться 03.12.2020 року. Постановлено судове засідання 03.12.2020 року провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представником позивача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша".

В судовому засіданні 03.12.2020 року судом постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження з ініціативи суду на 30 днів; про відкладення підготовчого засідання у справі на 13.01.2021 року о 10:00 год. та про часткове задоволення клопотання представника відповідача про витребування доказів, яку занесено до протоколу судового засідання.

При цьому, з метою оперативності судового провадження, судом також постановлено ухвалу про забезпечення участі представника Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" в судовому засіданні 13.01.2021 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку EasyCon.

Ухвалою суду від 09.12.2020 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

29.12.2020 року від представника відповідача до суду надійшли письмові пояснення (б/н від 28.12.2020 року), в яких останній просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

11.01.2021 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання (№108ПЕРША від 04.01.2021 року) про долучення до матеріалів справи документів.

11.01.2021 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання (№108ПЕРША від 11.01.2021 року) про долучення до матеріалів справи доказів.

12.01.2021 року від представника позивача надійшли письмові пояснення (№108ПЕРША від 04.01.2021 року). Додатком до пояснень додано ряд документів.

В судовому засіданні 13.01.2021 року судом постановлено ухвали про продовження строку підготовчого провадження та про відкладення підготовчого засідання у справі № 902/874/20 на 26.01.2021 року, які занесено до протоколу судового засідання.

При цьому, з метою оперативності судового провадження, судом також постановлено ухвалу про забезпечення участі представника Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" в судовому засіданні 26.01.2021 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку EasyCon.

Ухвалою суду від 14.01.2021 року повідомлено сторін про дату наступного судового засідання.

26.01.2021 року в судовому засіданні оголошено перерву до 04.02.2021 року.

28.01.2021 року на електронну адресу від ФОП Болдарева С.Н. надійшло ряд документів.

01.02.2021 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання № 108 ПЕРША від 10.02.2021 року, в якому останній просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника позивача в зв`язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні. Також, у клопотанні останній зазначає, що підтримує заявлені позовні вимоги та не заперечує проти проведення експертизи.

03.02.2021 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання (б/н від 02.02.2021 року), в якому останній просить суд призначити у справі № 902/874/20 судову автотоварознавчу експертизу.

В судовому засіданні 04.02.2021 року оголошено перерву до 11.02.2021 року.

В судовому засіданні 11.02.2021 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 902/874/20 до судового розгляду по суті на 03.03.2021 року, яку занесено до протоколу судового засідання.

При цьому, з метою оперативності судового провадження, судом також постановлено ухвалу про забезпечення участі представника Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" в судовому засіданні 03.03.2021 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку EasyCon.

Ухвалою суду від 12.02.2021 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

23.02.2021 року на адресу суду від представника відповідач надійшли письмові пояснення б/н від 22.02.2021 року.

В судовому засіданні 03.03.2021 року оголошено перерву до 10.03.2021 року.

В судовому засіданні 10.03.2021 року прийняли участь представники позивача та відповідача, які підтримали раніше висловлені позиції.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Позивач в якості підстави позовних вимог посилається на укладення 05.09.2018 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Перша" та Приватним підприємством "O.L.KAR - Агрозоовет - Сервіс" договору-полісу № АМ/6164675 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за умовами якого застраховано майнові інтереси пов`язані з експлуатацією автомобіля ТАТА LPT-613 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

25.10.2018 року о 18:30 год. по автошляху М-04 Знамянка-Луганськ-Ізварино, 23 км+700м, ОСОБА_1 не стежив за технічним станом транспортного засобу, внаслідок чого задні два колеса транспортного засобу ТАТА LPT 613, реєстраційний номер НОМЕР_1 , від`єдналися та викотилися на смугу зустрічного руху, чим завдали пошкодження транспортному засобу MAZDA 6, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по смузі зустрічного руху, механічні пошкодження.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.01.2019 року у справі № 398/4146/18 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

За твердженнями позивача, на підставі страхового акту № ЦВ0215902 від 03.01.2019 року здійснено розрахунок суми страхового відшкодування та виплату страхового відшкодування власнику транспортного засобу MAZDA 6, реєстраційний номер НОМЕР_2 в сумі 98 000,00 грн.

Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Враховуючи викладене, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з Приватного підприємства "O.L.KAR - Агрозоовет - Сервіс" 98 000,00 грн страхового відшкодування.

У відзиві на позовну заяву відповідач вважає заявлені вимоги безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, зокрема:

- зазначає, про невідповідність положенням законодавства Звіту № 286/1 1-18 від 09.12.2018 року, що ґрунтується на Акті технічного огляду колісного транспортного засобу, який було здійснено 31.10.2018 року.

- не дотримання вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року.

- в порушення ст.ст. 10, 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», уматеріалах позову відсутній будь-який письмовий договір на проведення оцінки майна;

- до звіту № 286/11-18 від 09.12.2018 року додано дві калькуляції, перша - має номер BG-18-2558 та датована 31.10.2018 року, друга-має номер 286/11-18 датована 09.12.2018 року. Позивачем до матеріалів позову долучено фото із мережі Інтернет в якому наведена вартість переднього бамперу в сумі 15 926,75 грн та долучено рахунок від 12.12.2018 року з сайту exist.ua в якому наведена вартість капоту в сумі 13 286,00 грн. Зазначені суми не знайшли свого відображення в калькуляції № 286/11-18 від 09.12.2018 року, яку позивач використовує при формуванні звіту № 286/11-18 від 09.12.2018 року.

- азначає, про необґрунтованість розрахунку суми страхового відшкодування від 03.01.2019 року, у зв`язку з невідповідністю звіту № 286/11-18 від 09.12.2018 року законодавству.

- стверджує про необґрунтованість страхового акту № ЦВ0215902 від 03.01.2019 року та відсутність законних підстав для регресу згідно ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (а.с.73-77, 89 т. 1).

У відповіді на відзив позивач не визнає доводи відповідача викладені у відзиві та зазначає, що виплата страховиком страхового відшкодування потерпілій в ДТП особі в порядку ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ "Про страхування" є підставою для переходу права вимоги від страхувальника до страховика.

Із змісту п.5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів вбачається, що на замовника не покладено обов`язок виклику заінтересованих осіб для технічного огляду КТЗ.

Позивач вважає, що висновок відповідача щодо порушення вимог п.5.2. Методики під час технічного огляду транспортного засобу є передчасним. (а.с.103, т. 1).

У поданих до суду запереченнях на відповідь на відзив відповідач заперечує проти позову та просить суд відмовити у його задоволенні.

На думку Відповідача, протокол перевірки технічного стану ТЗ № 00277-0071-18 від 05.09.2018 року та заява свідка від 28.09.2020 року підтверджують відповідність технічного стану автомобіля ТАТА законодавчо встановленим вимогам та відсутність причинний зв`язок між фактом дорожньо-транспортної пригоди і невідповідністю технічного стану автомобіля (а.с. 109-111, т. 1).

Із наявних у справі та досліджених судом доказів, слідує, що 05.09.2018 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Перша" та Приватним підприємством "O.L.KAR - Агрозоовет - Сервіс" підписано поліс № АМ/6164675 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за умовами якого застраховано майнові інтереси пов`язані з експлуатацією автомобіля ТАТА LPT-613 реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 8, т. 1).

За змістом п. 1 якого, Страховик являється Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша".

Страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом) (п. 2 Полісу).

Строк дії з 06.09.2018 року до 08.05.2019 року (п. 3 Полісу).

Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за заподіяну шкоду життю і здоров`ю - 200 000, 00 грн, за шкоду майну - 100 000,00 грн (п. 4 Полісу).

За змістом п. 6 Полісу, Страхувальником являється Приватне підприємство "O.L.KAR - Агрозоовет - Сервіс".

Згідно п. 10 Полісу страховий платіж становить 679,00 грн.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. п.«б» п. 2.3, п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п.п. «б» п.2.3 Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 12.1 Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Зазначені обставини встановлено Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.01.2021 року у справі № 398/4146/18 (том. 1 а.с. 9, 10).

Відповідачем не спростовано висновків суду відносно порушення ПДР саме водієм приватного підприємства та не надано доказів на підтвердження обставин винних дій зі сторони іншого учасника пригоди.

Водій ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП перебував у трудових відносинах Приватним підприємством "O.L.KAR - Агрозоовет - Сервіс", що не заперечувалось сторонами.

Тому, наявні у справі докази підтверджують правомірність пред`явлення вимог саме до ПП "O.L.KAR - Агрозоовет - Сервіс" щодо відшкодування вартості виплаченого страховою компанією відшкодування.

Позивачем складено повідомлення про настання страхового випадку за договором страхування цивільної відповідальності Ф-ДТВ.12-07/01 від 25.10.2018 року (а.с.56-57, т. 1).

31.10.2018 року складено акт технічного огляду колісного транспортного засобу (а.с.29-32, т. 1).

В подальшому ФОП Болдарєвим С.М. підготовано звіт про оцінку вартості збитків спричинених пошкодженням транспортного засобу (а.с. 11-15, т. 1).

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.01.2019 року у справі № 398/4146/18 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн (а.с. 9-10, т. 1).

За твердженнями позивача, згідно звіту №286/11-18 від 09.12.2018 року та страховий акту № ЦВ0215902 від 03.01.2019 року та ремонтної калькуляції здійснено розрахунок розміру страхового відшкодування (а.с. 11-53, т. 1).

Розмір страхового відшкодування становить 98 000,00 грн, що підтверджується розрахунком від 03.01.2019 року (а.с. 54, т. 1).

Згідно з платіжним дорученням № 117 від 05.02.2019 року Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Перша" виплату страхового відшкодування власнику транспортного засобу MAZDA 6, реєстраційний номер НОМЕР_2 в сумі 98 000,00 грн (а.с. 55, т. 1).

20.05.2019 року позивачем на адресу відповідача надіслано претензію № ЦВ0215902 (вих. № 572) з вимогою про відшкодування в порядку регресу збитків, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування (а.с. 60-61, т. 1)

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного Кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завданий збиток.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно частини 1 статті 1191 Цивільного Кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно статті 1187 Цивільного Кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Тобто нормами частини другої статті 1187 ЦК України визначено особливого суб`єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, це є його законний володілець.

Згідно з підпунктами «г» і «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо ДТП визначено в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам ПДР; а також якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Таким чином, норми спеціального Закону № 1961-IV надають страховику, який виплатив страхове відшкодування, право на звернення з позовом у порядку регресу.

Однак, згідно із частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.

Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм (Постанова ВП ВС від 05.12.2018 року у справі № 426/16825/16-ц).

Тому, суд відхиляє доводи відповідача щодо не доведеності правових підстав звернення до суду саме з вимогами до ПП "O.L.KAR - Агрозоовет - Сервіс".

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В даній статті міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну, та підстави її виникнення.

Для настання цивільної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювана шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана; г) вина.

Відсутність будь-якого з цих елементів виключає відповідальність у вигляді стягнення збитків, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, неодмінним елементом складу цивільного, в тому числі деліктного правопорушення є визначення дійсного розміру завданого збитку, на основі належних та допустимих доказів.

Як визначає ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В силу ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

З огляду на правову природу регресного відшкодування завданої майнової шкоди суд доходить висновку, що обов`язок доведення обставин відсутності вини у заподіянні шкоди покладено на відповідача (заподіювача шкоди), оскільки нормативно закріплено презумпцію вини такої особи.

Водночас, з огляду на процесуальний зміст позовних вимог та положення ст. ст. 2. 5, 13 ГПК України, які покладають на суд обов`язок здійснювати захист порушених прав саме у спосіб та у межах визначених позивачем, Страховик, який відшкодував заподіяну шкоду, повинен довести обґрунтованість визначення її розміру.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

В силу ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Розмір обов`язку страховика має істотне значення для встановлення обсягу відповідальності винної в дорожньо-транспортній пригоді особи, оскільки заподіювач шкоди зобов`язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням (Постанова КЦС у складі Верховного Суду від 1 серпня 2018 року у справі № 363/2222/16-ц).

Згідно ч. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 25.07.2018 року (яка була чинною на момент скоєння ДТП та виплати страхового відшкодування), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 30 Закону, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, єдиним належним доказом розміру завданої шкоди, яка підлягає виплаті страховиком та стягненню у порядку регресу з особи, котра несе цивільну відповідальність за завдану шкоду є звіт або висновок про оцінку.

Позивачем на підтвердження розмір сплаченого відшкодування, яке підлягає стягненню з відповідача надав Звіту про оцінку вартості збитків, спричинених пошкодження транспортного засобу №286/11-18 від 25.12.2018 року (том. 1 а.с. 11-54), складений Фізичною особою підприємцем Болдарєвим Сергієм Миколайовичем.

Надаючи оцінку зазначеному звіту як письмовому доказу, наданому на підтвердження розміру заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Вказаний звіт складено на замовлення ТОВ "Асистуюча компанія "Укравтоекспертиза" (код 37924856), яке діяло на основі Договору про надання послуг №02/2015-ОК від 08.07.2015 року (том. 1 а.с. 219-227).

Предметом даного договору є організація надання послуг Страхувальника (клієнтам Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша").

При цьому, відносини між Фізичною особою підприємцем Болдарєвим Сергієм Миколайовичем та ТОВ "Асистуюча компанія "Укравтоекспертиза" врегульовано Договором про надання послуг №33/2012-АК/ЕК від 07.07.2012 року (том. 2 а.с. 12-15), предметом якого є надання комісарських, експертних послуг клієнтам ТОВ «Асистуюча компанія "Укравтоекспертиза» на території Херсонської та Миколаївської областей, включаючи м. Херсон та Миколаїв.

В силу ч. 33.3. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 25.07.2018 року (яка була чинною на момент скоєння ДТП та виплати страхового відшкодування), водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Таким чином, законодавець чітко визначив перелік уповноважених осіб, котрі мають право здійснювати огляд пошкодженого транспортного засобу, встановлювати перелік та опис пошкоджень, а також збирати матеріали для визначення розміру спричиненої шкоди.

Отже, такі дії повинні здійснювати виключно призначені Страховиком (Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Перша") представники: працівник, аварійний комісар, експерт.

Звіт про оцінку складено, опис виявлених пошкоджень автомобіля встановлено та розраховано розмір завданої шкоди на основі Акту технічного огляду від 31.10.2018 року (том, 1 а.с. 29-32), який складено без участі представника ПП «O.L.KAR - Агрозоовет - Сервіс» та підписано фізичною особою ОСОБА_2 .

Тому, істотне значення для визначення обставин дотримання процедури встановлення суми страхового відшкодування має з`ясування правового зв`язку особи, яка оглядала транспортний засіб ( ОСОБА_2 ) з страховиком.

На виконання вимог ч. 4 ст. 74 ГПК України, судом зобов`язано:

- позивача надати письмове пояснення щодо взаємовідносин з ТОВ "Асистуюча компанія "Укравтоекспертиза" (код 37924856) з оцінювачем ФОП Болдарєвим Сергієм Миколайовичем (код НОМЕР_3 ) та Грабар Н.В. , з приводу складення Звіту про оцінку вартості збитків, спричинених пошкодження транспортного засобу №286/11-18 від 25.12.2018 року, з наданням документів, які підтверджують виникнення договірних відносин, працевлаштування, проведення розрахунків;

- ТОВ "Асистуюча компанія "Укравтоекспертиза": письмове пояснення щодо взаємовідносин з Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Перша", оцінювачем ФОП Болдарєвим С.М. (код НОМЕР_3 ) та Грабар Н.В. , з приводу складення Звіту про оцінку вартості збитків, спричинених пошкодження транспортного засобу №286/11-18 від 25.12.2018 року, з наданням документів, які підтверджують виникнення договірних відносин, працевлаштування, проведення розрахунків;

- ФОП Болдарєва Сергія Миколайовичем: письмове пояснення щодо взаємовідносин з Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Перша", ТОВ "Асистуюча компанія "Укравтоекспертиза" (код 37924856) та Грабар Н.В. , з приводу складення Звіту про оцінку вартості збитків, спричинених пошкодження транспортного засобу №286/11-18 від 25.12.2018 року, з наданням документів, які підтверджують виникнення договірних відносин, працевлаштування, проведення розрахунків, тощо;

- копію договору (трудового договору), укладеного з Грабар Н.В. та відомості щодо оплати роботи з огляду транспортного засобу при складенні Звіту про оцінку вартості збитків, спричинених пошкодження транспортного засобу №286/11-18 від 25.12.2018 року.

Однак, позивачем, ТОВ "Асистуюча компанія "Укравтоекспертиза", ФОП Болдарєвим С.М. не надано жодних доказів на підтвердження правового статусу Грабара В.Д. як особи, уповноваженої діяти від імені Страховика (Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша") або його уповноваженої особи (ТОВ "Асистуюча компанія "Укравтоекспертиза").

Тобто, ОСОБА_2 , здійснюючи огляд пошкодженого автомобіля «MAZDA 6», номерний знак НОМЕР_2 , не перебував у трудових правовідносинах та не був працівником Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша", ТОВ "Асистуюча компанія "Укравтоекспертиза" або ФОП Болдарєва С.М., як того вимагали положення ч. 33.3. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 25.07.2018 року (яка була чинною на момент скоєння ДТП та виплати страхового відшкодування).

Суду також не надано достовірних доказів на підтвердження статусу ОСОБА_2 як страхового комісара або оцінювача.

З дотриманням вимог ст. 82 ГПК України та у присутності представників сторін судом досліджено електронні докази (веб-сайти (сторінки) у мережі Інтернет), а саме:

- офіційний веб-сайт Фонду державного майна України (http://spfu.gov.ua) - підрозділ «Діяльність» - Державний реєстр суб`єктів оціночної діяльності (http://www.spfu.gov.ua/ua/content/reestr-ocin.html) - завантажено документ «Державний реєстр суб`єктів оціночної діяльності станом на 04.09.2021 року» у форматі «Exel».

З використанням системи пошуку за прізвищем « Грабар » встановлено наявність оцінювачів: Грабар Галина Андріївна , Грабар Ірина Романівна .

Тобто, відомості щодо особи ОСОБА_2 відсутні.

Документ «Державний реєстр суб`єктів оціночної діяльності станом на 04.09.2021 року» у форматі «Exel» збережено на компакт-диск та долучено до матеріалів справи;

- Портал відкритих даних (https://data.gov.ua) - Набори даних - Система пошуку за словом «аварійні» - Перелік осіб, які відповідають кваліфікаційним вимогам та можуть займатися визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитку (аварійні комісари) (https://data.gov.ua/dataset/nfp-pac) - Дослідити - Завантажити - завантажено документ у форматі «Exel».

З використанням системи пошуку за прізвищем « Грабар » не встановлено аварійних комісарів за таким прізвищем.

Документ «Перелік осіб, які відповідають кваліфікаційним вимогам та можуть займатися визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитку (аварійні комісари)» у форматі «Exel» збережено на компакт-диск та долучено до матеріалів справи (том. 2 а.с. 53).

За результатом цього дослідження складено відповідний Протокол дослідження електронних доказів (веб-сайтів (сторінок) у мережі Інтернет) у судовому засіданні 03.03.2021 року по справі № 902/874/20 (том. 2 а.с. 52).

Отже, надані сторонами та досліджені судом докази не містять відомостей щодо дотримання вимог ч. 33.3. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при складенні Акту технічного огляду від 31.10.2018 року, на основі якого зафіксовано перелік та опис пошкоджень автомобіля, а також визначено розмір завданої шкоди.

Таким чином, суду не доведено, що ОСОБА_2 мав спеціальні знання і допустимий статус (не був представником страховика як того вимагає закон) на проведення огляду пошкодженого транспортного засобу та збирання інформації для проведення оцінки розміру завданої шкоди та суми страхового відшкодування.

Суд виходить з того, що норми Закону не допускають проведення огляду будь - якою особою, тому суд критично сприймає наданий позивачем Акту технічного огляду від 31.10.2018 року та оцінює його як неналежний доказ.

Крім того, судом також встановлено істотні недоліки при складенні Звіту про оцінку вартості збитків, спричинених пошкодження транспортного засобу №286/11-18 від 25.12.2018 року.

Зокрема, саме на страховика покладено обов`язок організації огляду транспортного засобу, встановлення підстав для виплати відшкодування та розміру страхових виплат.

Однак, укладений між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Перша" та ТОВ "Асистуюча компанія "Укравтоекспертиза" Договір про надання послуг №02/2015-ОК від 08.07.2015 року визначає порядок надання послуг третім особам (клієнтам страховика), а не безпосередньо позивачу.

Також, в силу вимог ст. ст. 3, 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ визначається Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України 24.11.2003 року №142/5/2092 (яка на момент події ДТП діяла у редакції від 21.08.2009 року).

Згідно п. 1.3. Наказу вимоги Методики є обов`язковими під час проведення всіма суб`єктами оціночної діяльності оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Тобто, вимоги даного наказу підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

В силу п. 5.1. Наказу, технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.

Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Таким чином, безпосередній огляд пошкодженого транспортного засобу саме оцінювачем є неодмінною та обов`язковою передумовою складення звіту про оцінку автомобіля.

Складення звіту про оцінку за відсутності огляду транспортного засобу допускається лише у виключних випадках та виключно за згодою органу, що призначив проведення оцінки.

Однак, суду не надано пояснень та доказів на підтвердження обставин, які підтверджували б наявність перешкод у Болдарєва С.М. особисто провести технічний огляд автомобіля.

Також, суду не надано відомостей, що страховик надав згоду на складення звіту без проведення такого огляду

Згідно вимог п. 8.5. Наказу калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження.

Однак, матеріали справи не містять відомостей про відновлення автомобіля «MAZDA 6», номерний знак НОМЕР_2 на момент складення Акту технічного огляду від 25.10.2018 року.

При цьому, суд повторно наголошує, що оцінювачем при визначенні розміру завданого збитку та страхового відшкодування прийнято за основу відомості, які внесено до Акту технічного огляду від 31.10.2018 року не уповноваженою особою, статус якої не відповідає вимогам ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 25.07.2018 року (яка була чинною на момент скоєння ДТП та виплати страхового відшкодування).

Таким чином, при складенні Звіту про оцінку вартості збитків, спричинених пошкодженнями транспортного засобу №286/11-18 від 25.12.2018 року оцінювачем Болдарєвим С.М. порушено стандарти та нормативні вимоги до визначення вартості завданої шкоди.

Судом також встановлено недоліки у визначені сум завданої шкоди, з огляду на наступні докази по справі.

Програмний комплекс "AUDATEX Ukraine" є міжнародною базою даних, що випадків ДТП, відомостей про розраховані калькуляції робіт та методи відновлення пошкоджень.

Програмне забезпечення розроблено і впроваджено з метою підрахунку вартості відновлювального ремонту автомобілів, які постраждали внаслідок ДТП, стихійних лих або інших пошкоджень (http://www.audatex.ua/about).

Згідно бази даних "AUDATEX Ukraine" на вказаному транспортному засобі «MAZDA 6», номерний знак НОМЕР_2 були проведені значні ремонтні роботи 30.03.2013 року (відносно більше 60 деталей), що підтверджено Листом Вінницького відділення КНДІ Судових експертиз Міністерства Юстиції України №1220 від 21.12.2020 року (том. 1 а.с. 162-165).

Встановлені судом обставини істотно впливають на вартість відновлювального ремонту автомобіля, а також дійсний розмір завданого збитку.

Так, оцінювачем використано коефіцієнт пониження вартості автомобіля на рівні «-4%».

Однак, згідно п. 7.3. Наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України 24.11.2003 року №142/5/2092, процент додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ, який визначається відповідно до таблиці 4.1 додатка 4 та залежить від умов догляду, зберігання, експлуатації тощо.

Відповідно до Таблиці 4.1. Додатку №4 до Наказу «Процент Дз додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ залежно від умов догляду, зберігання та експлуатації», Розділу Фактори, що впливають на процент зменшення вартості КТЗ: у разі відновлення трьох і більше складових кузова застосовується «-10%» - коефіцієнт пониження вартості автомобіля.

Таким чином, оцінювачем не враховано достовірних вихідних даних при визначенні розміру завданої шкоди та застосовано невірні складові при розрахунках.

Надаючи сукупну оцінку дослідженим обставинам (огляд автомобіля не уповноваженою особою всупереч вимогам ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; не здійснення огляду автомобіля оцінювачем, складення звіту про оцінку на основі даних, зібраних не спеціалістом у цій галузі знань, використання не повних відомостей щодо попередніх відновлювальних робіт та невірного коефіцієнту зменшення вартості транспортного засобу), суд не приймає Звіт про оцінку вартості збитків, спричинених пошкоджень транспортного засобу №286/11-18 від 25.12.2018 року, в якості належного та допустимого доказу розмір страхового відшкодування, яке у порядку регресу може бути стягнуто з відповідача.

Зазначений звіт є єдиними документом, на основі якого позивач визначив ціну позову та розмір сплаченого страхового відшкодування.

Судом неодноразово роз`яснювалось сторонам право клопотати про призначення експертизи у підготовчому судовому засіданні.

Всупереч вимогам ст. ст. 76-80 ГПК України, позивач не клопотав про призначення експертизи з метою спростування підстав заявленого позову в частині розміру використовуваної земельної ділянки.

Відповідач, надавши клопотання про призначення автотехнічної та товарознавчої експертизи (том. 2 а.с. 18, 19) у подальшому клопотав про залишення його без розгляду.

Суд позбавлений можливості самостійно збирати докази по справі в силу приписів ст. ст. 13, 14, 74, 80 ГПК України.

Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами розміру завданої шкоди в результаті ДТП за участі належного відповідачу транспортного засобу, не обґрунтовано дотримання вимог закону при визначенні суми страхового відшкодування, вимоги про стягнення якої заявлено у регресному порядку.

Тому, суд відмовляє у задоволенні позову повністю.

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що при зверненні до суду позивачем сплачено 2 102,00 грн судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, судом відмовлено у задоволенні позову повністю, то судові витрати зі сплати судового збору за подачу позову в сумі - 2 102,00 грн суд залишає за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити повністю у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (вул. Фізкультури, 30, м. Київ, 03150, код - 31681672) про стягнення з Приватного підприємства "O.L.KAR - Агрозоовет - Сервіс" (вул. Героїв Майдану, 272В, м. Шаргород, Вінницька область, 23500, код - 33437883) 98 000,00 грн заборгованості за Договором-полісом № АМ/6164675 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 05.09.2018 року.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу позову в сумі - 2 102,00 грн - залишити за позивачем.

3. Роз`яснити учасникам справи можливість отримання копії судового рішення у приміщенні суду.

4. Копію судового рішення направити на електронні поштові скриньки учасників справи за адресами: , , ; ; .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області.

Повний текст судового рішення складено 22 березня 2021 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Фізкультури, 30, м. Київ, 03150)

3 - представнику позивача адвокату Сечко С.В. (вул. Леонтовича, 9, офіс 301, м. Київ, 01054)

4 - відповідачу (вул. Героїв Майдану, 272В, м. Шаргород, 23500)