РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.03.2021Справа № 910/542/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Приватного підприємства «Транс Логістик», Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, смт Слобожанське

до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», м. Київ

про стягнення 127 923,08 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Транс Логістик» (далі - ПП «Транс Логістик»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК»/відповідач) про стягнення 127 923,08 грн страхового відшкодування внаслідок пошкодження транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в порушення умов договору добровільного страхування наземного транспорту №078999/920/190001043 від 16.07.2019 відповідач, як страховик, не виплатив позивачу вартість ремонту автомобіля, який було пошкоджено внаслідок ДТП.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 15.01.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

09.02.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ПрАТ «УПСК» заперечило проти задоволення позову, посилаючись на те, що відповідач відмовив позивачу у здійсненні страхового відшкодування на підставі п. 16.1.11 п. 16.1 договору страхування (протокол розбіжностей), у зв`язку з відсутністю акту огляду, завіреного підписом та печаткою представника страховика, що засвідчує зокрема, факт огляду та фотографування транспортного засобу, який належить позивачу.

15.02.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій ПП «Транс Логістик» надало заперечення на доводи відповідача.

01.03.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

09.03.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

16.07.2019 між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - страховик) та Приватним підприємством «Транс Логістик» (далі - страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №078999/920/190001043, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням, визначеним у частині 1 договору наземним транспортним засобом та стаціонарно встановленим на ньому додатковим обладнанням.

Відповідно до додатку № 5 до цього договору застрахованим є, в тому числі, транспортний засіб - MAN, н.з. НОМЕР_1 .

В підпункті 16.1.11. пункту 16.1. договору (в редакції протоколу розбіжностей, який є додатком № 2 до договору) сторони погодили, що підставами для відмови у виплаті страхового відшкодування, в тому числі, є відсутність Акту огляду, завіреного підписом та печаткою представника страховика, що засвідчує факт проведення огляду та фотографування ТЗ.

З матеріалів справи вбачається, що 15.08.2020 о 07 год. 30 хв., у с. Копилів Макарівського району Київської області, по вул. Індустріальна, 6 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Сканія, н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб MAN, н.з. НОМЕР_1 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб MAN, н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу.

Макарівський районний суд Київської області постановою від 15.09.2020 визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

19.08.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою-повідомленням (автокаско) про настання страхового випадку, а саме пошкодження транспортного засобу MAN, н.з. НОМЕР_1 внаслідок ДТП.

26.08.2020 ТзОВ «Аванті Груп» надано позивачу рахунок-фактуру №ОК-0007627 на суму 127 923,08 грн.

22.12.2020 відповідач листом за вих. № 1949/18 відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування на підставі пп. 16.1.11 п. 16.1. договору, у зв`язку з відсутністю Акту огляду, завіреного підписом та печаткою представника страховика, що засвідчує факт проведення огляду та фотографування транспортного засобу.

Отже, у зв`язку з невиплатою відповідачем страхового відшкодування внаслідок пошкодження транспортного засобу під час ДТП, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою про стягнення з ПрАТ «УПСК» страхового відшкодування у розмірі 127 923,08 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування повинен містити: назву документа; назву та адресу страховика; прізвище, ім`я, по батькові або назву страхувальника та застрахованої особи, їх адреси та дати народження; прізвище, ім`я, по батькові, дату народження або назву вигодонабувача та його адресу; зазначення предмета договору страхування; розмір страхової суми за договором страхування іншим, ніж договір страхування життя; розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат за договором страхування життя; перелік страхових випадків; розміри страхових внесків (платежів, премій) і строки їх сплати; страховий тариф (страховий тариф не визначається для страхових випадків, для яких не встановлюється страхова сума); строк дії договору; порядок зміни і припинення дії договору; умови здійснення страхової виплати; причини відмови у страховій виплаті; права та обов`язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору; інші умови за згодою сторін; підписи сторін.

Разом із тим, частинами 1 та 3 ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 078999/920/190001043 від 16.07.2019, предметом якого є майнові інтереси позивача, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом MAN, н.з. НОМЕР_1 та стаціонарно встановленим на ньому додатковим обладнанням.

При цьому, сторони в підпункті 16.1.11. пункту 16.1. договору (в редакції протоколу розбіжностей, який є додатком № 2 до договору) погодили, що підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є відсутність Акту огляду, завіреного підписом та печаткою представника страховика, що засвідчує факт проведення огляду та фотографування ТЗ.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачем, що огляд застраханого транспортного засобу MAN, н.з. НОМЕР_1 відповідачем не здійснювався, відповідно Акт огляду, завірений підписом та печаткою відповідача відсутній, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування позивачу згідно умов укладеного договору.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування у розмірі 127 923,08 грн, що має наслідком відмову у задоволенні позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. 74, 76, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного товариства «Транс Логістик» відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук