ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2021 справа № 914/2329/18

Господарський суд Львівської області у складі колегії суддів: головуючий суддя - Мазовіта А.Б., суддів Синчука М.М., Стороженко О.Ф., за участю секретаря судового засідання Залицайла М.С., розглянув матеріали позовної заяви

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідницьке виробниче підприємство «Джерело», м. Львів

до відповідача-1: Малого підприємства «Сніжинка», м. Жидачів, Львівська область

до відповідача-2: Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дякович Мирослави Михайлівни, м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія», м. Сєвєродонецьк, Луганська область;

про: скасування рішення державного реєстратора про права власності та запису про право власності на нерухоме майно

за участю представників:

від позивача: Нецкар Ю.І. адвокат

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

третя особа: не з`явився

Обставини розгляду справи.

17.12.2018 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідницьке виробниче підприємство «Джерело», м. Львів до Малого підприємства «Сніжинка», м. Жидачів, Львівська область, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дякович Мирослави Михайлівни, м. Львів про скасування рішення державного реєстратора про права власності та запису про право власності на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 21.12.2018 (суддя Березяк Н.Є.) позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою суду від 29.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.01.2019.

28.01.2019 через канцелярію суду від Малого підприємства «Сніжинка» надійшло клопотання про зупинення провадження (вх. №202/19 від 28.01.2019).

Ухвалою від 28.01.2019 суд відклав підготовче засідання на 11.02.2019.

11.02.2019 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідницьке виробниче підприємство «Джерело» надійшло заперечення на клопотання про зупинення провадження (вх. №5924/19 від 11.02.2019).

Ухвалою від 18.02.2019 суд продовжив строк підготовчого засідання на 30 днів, відклав підготовче засідання на 04.03.2019.

Ухвалою від 04.03.2019 суд витребував у приватного нотаріуса Дякович Мирослави Михайлівни рішення про державну реєстрацію, відклав підготовче засідання на 19.03.2019.

19.03.2019 через канцелярію суду від Малого підприємства «Сніжинка» надійшла заява в порядку ч. 11 ст. 80 ГПК України (вх. №11781/19 від 19.03.2019).

19.03.2019 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідницьке виробниче підприємство «Джерело» надійшло клопотання про долучення висновку експерта (вх. №11784/19 від 19.03.2019).

Ухвалою від 19.03.2019 суд відклав підготовче засідання на 25.03.2019.

25.03.2019 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідницьке виробниче підприємство «Джерело» надійшло клопотання про долучення доказів (вх. №12701/19 від 25.03.2019).

Ухвалою суду від 25.03.2019 призначено колегіальний розгляд вказаної справи. Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію у складі суддів Стороженко О.Ф. та Король М.Р., головуючий суддя Березяк Н.Є.

Ухвалою від 26.03.2019 суд прийняв справу до розгляду у складі колегії, призначив підготовче засідання на 16.05.2019.

16.05.2019 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідницьке виробниче підприємство «Джерело» надійшло клопотання про долучення доказів (вх. №19914/19 від 16.05.2019).

Ухвалою від 21.05.2019 суд продовжив строк підготовчого засідання на 30 днів, відклав підготовче засідання на 03.07.2019.

Ухвалою від 11.07.2019 суд відклав підготовче засідання на 11.07.2019.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Король М.Р., автоматизованою системою документообігу суду (протокол від 11.07.2019) визначено новий склад колегії, відповідно до якого суддю Король М.Р. замінено суддею Ділай У.І.

Ухвалою від 11.07.2019 суд прийняв справу до розгляду у складі колегії, призначив підготовче засідання на 29.07.2019.

Ухвалою від 29.07.2019 суд продовжив строк підготовчого засідання на 30 днів, відклав підготовче засідання на 17.09.2019.

17.09.2019 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідницьке виробниче підприємство «Джерело» надійшли заява про врахування при постановленні рішення по даній справі обставин, встановлених рішенням господарського суду по справі №914/194/17 (вх. №38107/19 від 17.09.2019) та клопотання про залучення третьої особи (вх. №2491/19 від 17.09.2019).

Ухвалою від 17.09.2019 суд залучив як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія», відклав підготовче засідання на 09.10.2019.

Ухвалою від 09.10.2019 суд відклав підготовче засідання на 21.10.2019.

16.10.2019 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідницьке виробниче підприємство «Джерело» надійшло клопотання про долучення доказів (вх. №42632/19 від 16.10.2019).

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Ділай У.І., автоматизованою системою документообігу суду (протокол від 21.10.2019) визначено новий склад колегії, відповідно до якого суддю Ділай У.І. замінено суддею Фартушком Т.Б.

Ухвалою від 21.10.2019 суд прийняв справу до розгляду у складі колегії, призначив підготовче засідання на 18.11.2019.

15.11.2019 через канцелярію суду від Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» надійшла заява (вх. №43884/19 від 24.10.2019).

07.11.2019 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідницьке виробниче підприємство «Джерело» надійшла заява про забезпечення доказів (вх. №3006/19 від 07.11.2019).

Ухвалою від 08.11.2019 суд прийняв заяву про забезпечення доказів до розгляду, розгляд заяви призначив на 13.11.2019.

Ухвалою від 13.11.2019 суд задоволив заяву про забезпечення доказів.

Ухвалою від 18.11.2019 суд продовжив строк підготовчого засідання на 30 днів, відклав підготовче засідання на 23.12.2019.

02.12.2019 через канцелярію суду від Управління державної реєстрації Львівської міської ради надійшли матеріали реєстраційної справи (вх. №50307/19 від 02.12.2019).

23.12.2019 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідницьке виробниче підприємство «Джерело» надійшли письмові пояснення по справі (вх. №3006/19 від 07.11.2019).

Ухвалою від 23.12.2019 суд закрив підготовче провадження у справі, розгляд справи по суті призначив на 27.01.2020.

У зв`язку з перебуванням судді Фартушка Т.Б. на лікарняному з 13.01.2020, розгляд справи 27.01.2020 не відбувся. Ухвалою від 31.01.2020 суд відклав розгляд справи на 17.02.2020.

Ухвалою від 17.02.2020 суд відклав розгляд справи на 16.03.2020.

13.03.2020 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідницьке виробниче підприємство «Джерело» надійшло клопотання про долучення доказів (вх. №12589/20 від 13.03.2020).

Ухвалою від 16.03.2020 суд зупинив провадження у справі №914/2329/18 до набрання рішенням суду у справі №914/795/18 законної сили.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.04.2020 у справі №914/2329/18 ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.03.2020 про зупинення провадження у справі №914/2329/18 скасовано, справу №914/2329/18 направлено до Господарського суду Львівської області для продовження розгляду.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Фартушка Т.Б., автоматизованою системою документообігу суду (протокол від 13.05.2020) визначено новий склад колегії, відповідно до якого суддю Фартушка Т.Б. замінено суддею Горецькою З.В.

Ухвалою від 13.05.2020 суд прийняв справу до розгляду у складі колегії, відклав призначення судового засідання у справі до закінчення карантинних заходів.

25.05.2020 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідницьке виробниче підприємство «Джерело» надійшла заява про відвід суддів (вх. №18385/20 від 25.05.2020).

Ухвалою від 01.06.2020 задоволено заяву про відвід головуючого судді Березяк Н.Є. та судді Горецької З.В. у справі №914/2329/18.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Львівської області проведено повторний автоматизований розподіл судової справи та визначено головуючого суддю Мазовіту А.Б. та суддю Синчука М.М. для розгляду справи №914/2329/18.

Ухвалою від 09.06.2020 суд у складі колегії суддів: головуючий суддя - Мазовіта А.Б., суддів Синчука М.М., Стороженко О.Ф. прийняв справу №914/2329/18 до провадження, підготовче засідання призначив на 01.07.2020.

Ухвалою від 01.07.2020 суд продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів, підготовче засідання відклав на 12.08.2020.

12.08.2020 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідницьке виробниче підприємство «Джерело» надійшло клопотання про долучення доказів (вх. №24020/20 від 12.08.2020).

Ухвалою від 21.08.2020 суд відклав підготовче засідання на 22.09.2020.

Ухвалою від 22.09.2020 суд відклав підготовче засідання на 15.10.2020.

Ухвалою від 15.10.2020 суд відклав підготовче засідання на 17.11.2020.

Підготовче засідання, призначене на 17.11.2020 не відбулося, у зв`язку із перебуванням судді Мазовіти А. Б. на самоізоляції. Ухвалою від 15.12.2020 суд відклав підготовче засідання на 28.12.2020.

Ухвалою від 28.12.2020 суд відклав підготовче засідання на 26.01.2021.

28.12.2019 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідницьке виробниче підприємство «Джерело» надійшла заява про зміну предмета позову (вх. № 3434/20 від 28.12.2020).

З огляду на те, що за результатами підготовчого провадження було вирішено усі необхідні завдання, стороною зазначено, що нею подані усі докази, які доводять обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, суд ухвалою від 26.01.2021 прийняв до розгляду заяву позивача про зміну предмета позову, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 18.02.2021.

Ухвалою від 18.02.2021 суд відклав розгляд справи на 09.03.2021.

Сторонам роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 42, 46 ГПК України, заяв про відвід суду не поступало.

Суть спору та правова позиція сторін.

В обґрунтування позовних вимог з урахуванням поданої заяви про зміну предмету позову позивач зазначив, що він є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: с. Холодновідка, вул. Кільцева, 5 «г», Пустомитівського району Львівської області на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.06.2010, укладеного між позивачем та Лапаївською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, а також нерухомого майна будівлі ангару-складу літ. «Б», загальною площею 475,9 кв.м, розташованого на цій земельній ділянці. 19.05.2016 на підставі рішення державного реєстратора-приватного нотаріуса Дякович М.М. за відповідачем-1 було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна - будівлю металевого складу, загальною площею 499,2 кв.м, за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 371.

Як зазначив позивач, відповідач-1 оспорює право власності позивача на земельну ділянку за адресою: с. Холодновідка, вул. Кільцева, 5 «г», Пустомитівського району Львівської області на підставі ст. 120 ЗК України, вважаючи, що земельна ділянка за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 371 частково накладається на земельну ділянку за адресою: с. Холодновідка, вул. Кільцева, 5 «г», Пустомитівського району Львівської області. Так, в провадженні Господарського суду Львівської області знаходиться справа №914/1679/18 за позовом МП «Сніжинка» до Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та ТзОВ «НДВП «Джерело» про визнання недійсним рішення Лапаївської сільської ради №256 від 06.05.2010 та визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.06.2010, укладеного між ТзОВ «НДВП «Джерело» та Лапаївською сільською радою Пустомитівського району Львівської області.

Як ствердив позивач, рішення державного реєстратора вчинене із порушенням вимог законодавства на підставі неукладених договору фінансового лізингу від 11.08.1998 та акта від 18.08.1998, договору відчуження об`єктів нерухомого майна по договору фінансового лізингу від 25.04.2006, що встановлено постановою Верховного Суду від 25.07.2019 у справі №914/194/17. Таким чином, позивач звернувся до суду із позовом про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 29666414 від 19.05.2016, яке вчинене державним реєстратором приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дякович Мирославою Михайлівною та на підставі якого здійснено державну реєстрацію права приватної власності за Малим підприємством «Сніжинка», ідентифікаційний код 20773589, на об`єкт нерухомого майна будівлю металевого складу, загальною площею 499,2 кв.м, за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 371, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01 та скасування (припинення) права власності Малого підприємства «Сніжинка», ідентифікаційний код 20773589, на об`єкт нерухомого майна: будівлю металевого складу, загальною площею 499,2 кв.м за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 371, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Відповідачі в судові засідання явку представників не забезпечили, відзивів на позовну заяву не надали, вимог ухвал суду не виконали, виклики у судове засідання надсилалися за адресою відповідача-1, вказаною у позовній заяві та зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вказані ухвали також були розміщені на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади України.

Відповідно до вимог ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутності представників відповідачів та їх відзивів на позовну заяву.

У процесі розгляду справи суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідницьке виробниче підприємство «Джерело» (позивач) є власником земельної ділянки загальною площею 1,2990 га, кадастровий номер :02:001:0526, розташованої за адресою: с. Холодновідка, вул. Кільцева, 5 «г», Пустомитівського району Львівської області. Право власності набуте згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.06.2010, укладеного між Лапаївською сільською радою та ТОВ «НДВП «Джерело». На даній земельній ділянці знаходиться нерухоме майно - будівля ангар-складу літ. Б-1, загальною площею 475,9 кв.м, власником якого є позивач.

В провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/1679/18 за позовом Малого підприємства «Сніжинка» (відповідача-1 у даній справі) до Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідницьке виробниче підприємство «Джерело» про визнання недійсним рішення Лапаївської сільської ради №256 від 06.05.2010 та визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.06.2010, укладеного між Лапаївською сільською радою та ТОВ «НДВП «Джерело».

Позовні вимоги МП «Сніжинка» у справі №914/1679/18 обґрунтовуються тим, що МП «Сніжинка» є власником об`єкта нерухомого майна - будівлі металевого складу площею 499,2 кв.м, розташованого за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 371. Право власності на будівлю зареєстроване приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дякович М.М. (відповідачем-2 у даній справі) на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу, індексний номер 29666414 від 19.05.2016. Даний об`єкт нерухомого майна знаходиться на земельній ділянці за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 371, яка частково накладається на земельну ділянку за адресою: с. Холодновідка, вул. Кільцева, 5 «г», Пустомитівського району Львівської області, що належить на праві власності позивачу. За наведених обставин, на думку МП «Сніжинка», на момент реєстрації права власності на будівлю металевого складу, що відбулось 19.05.2016, у відповідача-1, в силу положень ст. 120 Земельного кодексу України, виникло право власності на земельну ділянку за адресою м. Львів, вул. Городоцька, 371.

З огляду на наведене, Мале підприємство «Сніжинка» в межах справи №914/1679/18 оспорює право власності ТОВ «НДВП «Джерело» на земельну ділянку за адресою с. Холодновідка, вул. Кільцева, 5 «г», Пустомитівського району Львівської області з підстав реєстрації за ним права власності на об`єкт нерухомого майна (будівлі металевого складу площею 499,2 м.кв.), який розташований на цій земельній ділянці згідно рішення державного реєстратора-приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дякович М.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу, індексний номер 29666414 від 19.05.2016 та запису про право власності на цей об`єкт нерухомого майна 14573485.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер №59535980 від 20.05.2016, підставою виникнення права власності за відповідачем-1 на будівлю металевого складу площею 499,2 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) державним реєстратором-приватним нотаріусом Дякович Мирославою Михайлівною зазначено договір фінансового лізингу №1 від 11.08.1998, укладений між АТ «Український інноваційний банк» та МП «Сніжинка», додаткову угоду до договору фінансового лізингу від 31.12.1998, акт передачі основних засобів у фінансовий лізинг від 18.08.1998, договір відчуження об`єктів нерухомого майна по договору фінансового лізингу від 25.04.2006, акт прийому-передачі об`єктів нерухомого майна по договору фінансового лізингу від 25.04.2006.

11.08.1998 між Акціонерним товариством «Український інноваційний банк» (лізингодавець) та Малим підприємством «Сніжинка» (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу №1 (надалі-договір лізингу). Згідно п. 1.1 договору лізингу, лізингодавець передає лізингоодержувачу на умовах лізингу у строкове платне володіння та користування з правом викупу майно, найменування, кількісні та якісні характеристики якого визначені у додатку №2 «Акт передачі основних засобів у фінансовий лізинг» до даного договору (надалі - об`єкт лізингу), а лізингоодержувач зобов`язується прийняти об`єкт лізингу у володіння та користування на строк, та здійснювати лізингові платежі згідно графіку на умовах даного договору.

Відповідно до додатку №2 до договору фінансового лізингу від 18.08.1998 «Акт передачі основних засобів у фінансовий лізинг» лізингодавцем передано лізингоодержувачу у фінансовий лізинг об`єкти лізингу, зокрема, будівлю металевого складу за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 371.

25.04.2006 між АТ «Український інноваційний банк» та МП «Сніжинка» укладеного договір відчуження об`єктів нерухомого майна по договору фінансового лізингу. Згідно п. 1.1 цього договору АТ «Український інноваційний банк» передав у власність МП «Сніжинка» об`єкти лізингу, в тому числі, металевий склад В-1, який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 371.

За актом приймання-передачі об`єктів нерухомого майна від 25.04.2006 відчужувач-АТ «Укрінбанк» передає, а набувач-МП «Сніжинка» приймає на умовах договору відчуження об`єкти нерухомого майна, серед яких, будівля металевого складу за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 371.

27.01.2017 ТОВ «НДВП «Джерело» звернулося до Господарського суду Львівської області із позовом до МП «Сніжинка» та АТ «Укрінком» про визнання недійсним (нікчемним) договору від 25.04.2006 відчуження об`єктів нерухомого майна за договором фінансового лізингу та скасування запису 14570938, внесеного 19.05.2016 державним реєстратором-приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дякович Мирославою Михайлівною, про державну реєстрацію за МП «Сніжинка» права власності на об`єкт нерухомого майна будівлю арочного складу, загальною площею 475,9 кв.м, за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 371.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 22.03.2017 у справі №914/194/17, яке було залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24.05.2017, в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.08.2017 постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24.05.2017 та рішення Господарського суду Львівської області від 22.03.2017 у справі №914/194/17 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Львівської області в іншому складі суду.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 13.12.2018 у справі №914/194/17 на новому розгляді, яке було залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 11.04.2019, позов задоволено частково, визнано недійсним (нікчемним) договір від 25.04.2006 відчуження об`єктів нерухомого майна по договору фінансового лізингу, укладений між АТ «Український інноваційний банк» та МП «Сніжинка», закрито провадження у справі в частині скасування запису №14570938, внесеного 19.05.2016 державним реєстратором-приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дякович М.М. про державну реєстрацію за МП «Сніжинка» права власності на об`єкт нерухомого майна будівлю арочного складу, загальною площею 475,9 кв.м, за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 371; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.07.2019 рішення Господарського суду Львівської області від 13.12.2018 і постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.04.2019 у справі №914/194/17 скасовано в частині задоволення позовних вимог щодо визнання недійсним (нікчемним) договору відчуження об`єктів нерухомого майна по договору фінансового лізингу від 25.04.2006, укладеного між АТ «Український інноваційний банк» та МП «Сніжинка», прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

В обґрунтування підстав відмови в задоволені позовних вимог Верховний Суд зазначив, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що договір від 25.04.2006 суперечить вимогам статті 203 ЦК України та є недійсним, оскільки відповідний договір не підписаний та не посвідчений нотаріально, а відтак є неукладеним.

Згідно висновку №1196 судової земельно-технічної експертизи, складеного 19.03.2019 експертом Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, будівля металевого складу площею 499,2 кв.м, власником якої є Мале підприємство «Сніжинка» , що зареєстрована за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Городоцька буд. 371, реєстраційний номер об`єкта 01, розташована в межах земельної ділянки (на земельній ділянці) кадастровий номер :02:001:0526, що знаходиться за адресою: вул. Кільцева, 5 «г», с. Холодновідка, Пустомитівського району Львівської області, власником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідницьке виробниче підприємство «Джерело» .

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч. 2 ст. 319 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, обсяг прав та обов`язків власника земельної ділянки, наслідки порушення порядку та умов використання земельної ділянки регулюються, зокрема, приписами Земельного кодексу України (ЗК України), а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Право власності на земельну ділянку виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України).

Як встановлено судом, позивач є власником земельної ділянки загальною площею 1,2990 га, кадастровий номер :02:001:0526, розташованої за адресою: с. Холодновідка, вул. Кільцева, 5 «г», Пустомитівського району Львівської області. Право власності набуте згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.06.2010.

Судом також встановлено, що на вказаній земельній ділянці, яка належить позивачу на праві власності, знаходиться будівля металевого складу площею 499,2 кв.м, право власності на який зареєстровано за відповідачем-1 згідно рішення державного реєстратора-приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дякович М.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу, індексний номер 29666414 від 19.05.2016 та запису про право власності на цей об`єкт нерухомого майна 14573485.

Підставою прийняття рішення про державну реєстрацію за відповідачем-1 права власності зазначено договір фінансового лізингу №1 від 11.08.1998, укладений між АТ «Український інноваційний банк» та МП «Сніжинка», додаткову угоду до договору фінансового лізингу від 31.12.1998, акт передачі основних засобів у фінансовий лізинг від 18.08.1998, договір відчуження об`єктів нерухомого майна по договору фінансового лізингу від 25.04.2006, акт прийому-передачі об`єктів нерухомого майна по договору фінансового лізингу від 25.04.2006.

Статтею 90 ЗК України встановлено права власників земельних ділянок, серед яких є право продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину, довірчу власність, самостійно господарювати на землі, споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Верховний Суд в постанові від 25.07.2019 у справі №914/194/17 вказав, що взаємопов`язаність договору фінансового лізингу та договору відчуження об`єктів нерухомого майна є очевидною і потребує дослідження вказаних питань в сукупності, а відтак вважав правильним дослідження судами попередніх інстанцій підстав укладення договору відчуження об`єктів нерухомого майна і встановлення для цього обставин укладення та виконання умов договору фінансового лізингу.

З аналізу договору фінансового лізингу від 11.08.1998, акту від 18.08.1998, договору від 25.04.2006 вбачається, що окремо жоден із цих правочинів не є підставою для виникнення у МП «Сніжинка» права власності на будівлю арочного складу. Про набуття права власності МП «Сніжинка» ці правочини могли свідчити лише в їх сукупності та взаємозв`язку.

Як встановлено судами в межах справи №914/194/17, колишній керівник Львівської філії Банку Загірний Р.Й. не підписував договір фінансового лізингу, акт передачі основних засобів у фінансовий лізинг від 18.08.1998 та договір від 25.04.2006, а колишній керівник Малого підприємства «Сніжинка» ОСОБА_1 не підписував ні договір фінансового лізингу, ні акт від 18.08.1998.

Водночас, у матеріалах справи наявні копії платіжних доручень про сплату МП «Сніжинка» лізингових платежів на загальну суму 24 945,13 грн, останній лізинговий платіж здійснено 27.08.2004, у зв`язку з чим суди дійшли висновку, що перехід права власності на нерухоме майно в будь-якому випадку не міг виникнути раніше цієї дати, а МП «Сніжинка» не доведено виконання умов додаткової угоди від 28.05.2003 та погодженого графіку сплати лізингових платежів у повному обсязі

Таким чином, перехід права власності на нерухоме майно не міг виникнути раніше сплати останнього лізингового платежу 27.08.2004, а тому суди дійшли обґрунтованого висновку, що лізингоодержувач міг набути (зареєструвати) право власності на об`єкт нерухомого майна, отриманий на підставі договору фінансового лізингу та зареєструвати таке право власності за правилами, встановленими Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З наведеного вбачається, що у разі наявності вимоги про обов`язкове нотаріальне посвідчення та державну реєстрацію договору, договір не міг бути зареєстрованим без виконання вимоги щодо нотаріального посвідчення, а тому він неукладений, не має юридичної сили та не породжує для його сторін бажаного правового результату і відповідних прав та обов`язків.

Таким чином, Верховний Суд встановив, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що договір від 25.04.2006 суперечить вимогам статті 203 ПК України та є недійсним, оскільки відповідний договір не підписаний та не посвідчений нотаріально, а відтак є неукладеним.

З огляду на наведене, судовим рішенням у справі №914/194/17 встановлено факт невиконання МП «Сніжинка» умов договору фінансового лізингу щодо сплати лізингових платежів в обсязі, погодженому в додатковій угоді від 28.05.2003, та графіку сплати лізингових платежів, а також той факт, що у зв`язку з непідписанням договору відчуження об`єктів нерухомого по договору фінансового лізингу від 25.05.2006 керівником Львівської філії АТ «Укрінбанк» Загірним Р.Й. та непосвідченням нотаріально цього договору, такий є неукладеним, не має юридичної сили та не породжує для його сторін бажаного правового результату і відповідних прав та обов`язків.

Приписами ч. 4 ст. 75 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, судовим рішенням у справі №914/194/17 встановлено обставини, що у зв`язку із неукладеністю договору від 25.04.2006 та на підставі інших документів неможливо було б здійснити державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна, що були предметом фінансового лізингу згідно договору фінансового лізингу.

Згідно ч.ч. 3. 4 ст. 334 ЦК України (в редакції станом на 25.04.2006) право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Отже, моментом набуття права власності на об`єкт нерухомого майна за договором встановлювався момент державної реєстрації правочину а саме, відповідного договору про відчуження майна на підставі якого виникло право власності.

Як зазначалося вище, судовим рішенням у справі №914/194/17 встановлено, що договір відчуження об`єктів нерухомого майна по договору фінансового лізингу від 25.04.2006 сторонами не підписаний, не посвідчений нотаріально, його державна реєстрація не здійснювалась, відтак, такий є неукладеним. Отже, речові права на нерухоме майно, в тому числі будівлю металевого складу, відповідач-1 (МП «Сніжинка») не набув.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про зареєстровані права власності на об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, а також про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна і ціну (вартість) нерухомого майна та речових прав на нього чи розмір плати за користування нерухомим майном за відповідними правочинами, відомості та електронні копії документів, подані у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, та відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав.

Частиною другою статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Окрім цього, запис про державну реєстрацію прав не породжує виникнення права власності на нерухоме майно. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності виникає, зокрема, із правочинів, відтак, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і підставою для державної реєстрації права власності, серед іншого, є укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації.

Таким чином, право власності за відповідачем-1 підлягає скасуванню (припиненню) в Державному реєстрі речових прав.

Згідно абз. 2, 3 ч. 3 ст. 26 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора при державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

З огляду на наведене, позовна вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речового права є належним та достатнім способом захисту порушеного права позивача, за умови доведення, що відповідач не набув речового права, зареєстрованого на підставі оскаржуваного рішення державного реєстратора. Така позиція узгоджується із правовим висновком Касаційного господарського Суду у складі Верховного Суду викладеного в постанові від 30.06.2020 у справі № 922/3130/19.

Разом з тим, в даній справі, підставами позовних вимог позивача до відповідачів про скасування рішення державного реєстратора вказано те, що відповідач-1 МП «Сніжинка» не набув права власності на об`єкт нерухомого майна - будівлю металевого складу, що встановлено судовими рішеннями у справі №914/194/17. Отже, оскаржуваним рішенням державного реєстратора (відповідача-2) здійснено державну реєстрацію речового права (права власності) за відповідачем-1, яке в останнього було відсутнім. Наведене свідчить, що державна реєстрація речового права за відповідачем-1 вчинена відповідачем-2 незаконно, тобто таке право зареєстроване всупереч законодавчим вимогам. Таким чином, оскільки речові права, зареєстровані згідно оскаржуваного рішення державного реєстратора, у відповідача-1 є відсутніми, відповідно не може бути заявлена вимога позивачем про припинення неіснуючого речового права відповідача.

З аналізу абз. З ч. З ст. 26 Закону, одночасне визнання, зміна чи припинення речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих відповідно до законодавства, можливе у разі наявності таких прав.

Зважаючи на наведене, реєстрація за відповідачем-1 права власності на об`єкт нерухомого майна, яка станом на дату розгляду даної справи є безпідставною, обмежує право власності позивача на земельну ділянку, передбачене ст.ст. 317, 319 ЦК України, ст. 90 ЗК України.

Згідно ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Частиною 2 ст. 4 ГПК України встановлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З огляду на наведені положення ГПК України, позивач правомірно звернувся за захистом до суду своїх інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами та підлягають до задоволення повністю.

Оскільки спір виник з вини відповідача-1 та відповідача-2, судові витрати по розгляду справи, відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на відповідача-1 та відповідача-2 в рівних частинах.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 326, 327 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 29666414 від 19.05.2016 вчинене державним реєстратором приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дякович Мирославою Михайлівною про державну реєстрацію права приватної власності за Малим підприємством «Сніжинка», ідентифікаційний код 20773589, на об`єкт нерухомого майнабудівлю металевого складу, загальною площею 499,2 кв.м, за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 371, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

3. Скасувати (припинити) право власності Малого підприємства «Сніжинка», ідентифікаційний код 20773589, на об`єкт нерухомого майна: будівлю металевого складу, загальною площею 499,2 кв.м за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 371, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

4. Стягнути Малого підприємства «Сніжинка», м. Жидачів, вул. Фабрична, буд. 4А, Львівська область (ідентифікаційний код 20773589) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідницьке виробниче підприємство «Джерело», м. Львів, вул. Вороного, 2 (ідентифікаційний код 36860855) 1 762,00 грн судового збору.

5. Стягнути з приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дякович Мирослави Михайлівни, АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідницьке виробниче підприємство «Джерело», м. Львів, вул. Вороного, 2 (ідентифікаційний код 36860855) 1 762,00 грн судового збору.

6. Накази видати згідно ст. 327 ГПК України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні 09.03.2021 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 19.03.2021.

Головуючий суддя А.Б. Мазовіта

Суддя М.М. Синчук

Суддя О.Ф. Стороженко