ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" березня 2021 р. Cправа № 902/1086/20

за позовом:Об`єднання - співвласників багатоквартирного будинку "Келецька,78 А" (вул. Келецька, буд. 78А, м. Вінниця,21021)

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВВТ" (вул. 50-річчя Перемоги,25, м. Вінниця, 21000)

про стягнення 31339,50 грн

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Гнатик Є.Б.

за участю представників сторін:

позивача: не з`явився

відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В :

09.11.2020 р. Об`єднання - співвласників багатоквартирного будинку "Келецька,78 А" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВВТ" про стягнення 31 339,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВВТ" є власником (користувачем) квартир 64, 66 будинку 78А по вул. Келецька, що у місті Вінниця, що підтверджується витягом про право власності № 36913472. Вказано, що Рішенням загальних зборів, оформленим протоколами було затверджено розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі житлових приміщень, затверджено кошторис ОСББ "Келецька 78А", строк сплати внесків визначений до 20 числа поточного місяця за попередній місяць. Позивач вважає, що відповідач ухиляється від сплати внесків на утримання будинку, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість перед позивачем.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 902/1086/20 розподілено судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 13.11.2020 р. відкрито провадження у справі № 902/1086/20. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено на 02.12.2020 р.

На визначену дату судом в судове засідання представники сторін не з`явились, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені ухвалою суду від 13.11.2020 р.

Ухвалою суду від 13.11.2020 р. розгляд справи відкладено на 12.01.2021 р.

На визначену дату судом в судове засідання з`явились представники позивача та представник відповідача.

В судовому засіданні суд повідомив про надходження до суду заяви представника відповідача про повторне направлення позивачем позовної заяви з додатками на поштову або електронну адресу відповідача.

Судом задоволено дане клопотання.

За результатами проведеного судового засідання суд постановив про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, про продовження підготовчого провадження у справі з власної ініціативи на 30 днів та про відкладення підготовчого засідання, як наслідок судом винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду 12.01.2021 р. повідомлено учасників справи про підготовче засідання у справі, що відбудеться 28.01.2021 р.

На визначену дату судом в судове засідання з`явились представники позивача та відповідача.

Представником відповідача в судовому засіданні подано клопотання про витребовування доказів.

Представник позивача не заперечив проти клопотання про витребовування доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ГПК України - учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Суд, дослідивши клопотання представника відповідача про витребовування доказів дійшов висновку про його задоволення.

Ухвалою суду від 28.01.2021 р. підготовче засідання у справі відкладено на 10.02.2021 р.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явився, про дату час та місце судового засідання належним чином повідомлений ухвалою суду від 28.01.2021 р.

10.02.2020 р. від представника позивача надійшло клопотання (вх. № канц. 01-34/1264/21 від 10.02.2021 р.), про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом задоволено.

Ухвалою суду 10.02.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено справу № 902/1086/20 для судового розгляду по суті на 05.03.2021 р. 05.03.2021р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якій просив суд в задоволенні позову відмовити повністю та просив застосувти строк позовної давності.

За наслідками розгляду справи 05.03.2021 р. суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи на 17.03.2021 р., про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

На визначену дату судом в судове засідання представник позивача та представник відповідача не з`явились.

При цьому, суд зауважує, що від представника позивача надійшло клопотання (вх. № канц. 01-34/2494/21 від 17.03.2021 р.), в якому останній просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку із тим, що представник позивача захворів.

Суд зазначає, що від представника відповідача 17.02.2021 р. на електронну адресу суду надійшло клопотання (вх. № канц.01-34/2485/21) про відкладення розгляду справи на іншу дату в зв`язку із перебуванням уповноваженого представника на лікарняному.

Суд, розглянувши клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи відмовив в його задоволенні з огляду на наступне.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, в даному випадку представником позивача не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, що підтверджують факт відсутності у позивача, як юридичої особи, можливості направити іншого представника у судове засідання.

Доказів того, що керівництво позивача, яке в силу ст. 56 Господарського процесуального кодексу України може бути представником юридичної особи, не в змозі прийняти участь в судовому засіданні не подано.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Основними засадами судочинства, закріпленими у ст. 129 Конституції України, є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"). Аналогічні приписи закріплено у ст.ст. 7, 11 ГПК України.

При розгляді даної справи суд також керується положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 р. у справі Смірнова проти України).

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи Федіна проти України від 02 вересня 2010 р., Смірнова проти України від 08 листопада 2005 р., Матіка проти Румунії від 02 листопада 2006 р., Літоселітіс проти Греції від 05 лютого 2004 р. та інші).

Згідно з п. 5 ч. 5 ст. 13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 42 ГПК України визначено, що учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Згідно ч. 3 ст. 42 ГПК України, у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Суд звертає увагу учасників процесу, що згідно ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

17.04.2016 р. відповідно до Протоколу №1 було прийнято рішення про створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (надалі-ОСББ) «Келецька, 78А» в будинку № 78А по вул. Келецька, що у місті Вінниця.

17.04.2016 р. рішенням співвласників було встановлено розмір вступного внеску в розмірі 20 грн з одного власника.

27.02.2020 р., співвласники затвердили кошторис доходів і витрат ОСББ «Келецька,78А» на 2020 рік. Встановили тариф на 2019 рік (утримання будинку) ОСББ «Келецька,78А» 6,00 грн за 1 кв. м. загальної площі житлового (нежитлового) приміщень з усіх квартир будинку.

Згідно відомостей з державного реєстру речових прав, які є у ОСББ «Келецька,78А» власником (користувачем) квартир 64,66 будинку 78А по вулиці Келецька,78А, що у місті Вінниця, є Товариство з обмеженою відповідальністю «ВВВТ».

01.01.2017 р. між Товариство з обмеженою відповідальністю «ВВВТ» та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Келецька, 78А» укладено та обопільно підписано договір про сплату внесків.

Позивач стверджує, що відповідач не сплачує за надані послуги у відповідності до укладеного договору, внаслідок чого ОСББ «Келецька, 78А» зазнає збитків, заборгованість за період з 01.05.2017 р. по 30.09.2020 р. за надані житлово-комунальні послуги становить 23 017,05 грн, що і стало підставою позову.

Відповідач не погоджується із доводами позивача, позиція останнього викладена у відзиві на позовну заяву (№ 15 від 04.03.2021 р.), в якому вказано, що він самостійно за власний рахунок щомісячно несе витрати з технічного обслуговування своїх автономних внутрішніх систем електропостачання водопостачання і зливання каналізації. Також, відповідач оплачує витрати з оренди та земельного сервітуту його прибудинкової території, яка передана йому в користування Вінницькою міською радою, освітлення місць загального (вуличного) користування, в належному йому приміщенні немає виходу до під`їзду, та інших місць загального користування житлового будинку, а відповідно до договору про постачання електричної енергії №4148 від 28.04.2009 року з ВАТ АК «Вінницяобленерго», він оплачує за освітлення приміщення та території, яка розташована біля приміщення, а також відповідач оплачує витрати з проведення поточного ремонту конструктивних і технічних пристроїв будинку та елементів зовнішнього устрою.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 Цивільного кодексу України).

Так, відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку врегульовано Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", ч. 2 ст. 7 якого передбачає, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Відповідно до ст. 9 вищезазначеного Закону управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначає Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" № 2866-ІІІ від 29.11.2001.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Згідно із статтею 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів оприлюднюється. У передбачених статутом або рішенням загальних зборів випадках воно може бути надане співвласникам під розписку або направлене поштою (рекомендованим листом). Співвласники мають право знайомитися з рішеннями (протоколами) загальних зборів, затвердженими такими рішеннями документами та робити з них копії. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема: визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Відповідно до частини 14 статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.

Згідно із статтею 15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласник зобов`язаний, окрім іншого: своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.

Приписами статті 17 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Згідно із частиною 2 статті 21 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання.

Відповідно до частин 1, 3 статті 23 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до статті 5 зазначеного вище Закону, до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З наведеного вбачається, що кожний власник квартири (нежитлового приміщення) у багатоквартирному будинку є одночасно співвласником спільного майна такого будинку, зокрема, приміщень загального користування та прибудинкової території.

Обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства, зокрема, статті 322 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

При цьому витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку, витрати на оплату комунальних послуг (централізованого опалення) щодо нього входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та за загальним правилом розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна, а також членства в ОСББ.

Вказаного висновку також дійшов Верховний Суд в постанові від 22.02.2018 у справі №910/11312/17.

Суд зазначає, що співвласники сплачують в ОСББ не за послуги, а внески на відшкодування витрат на управління будинком.

Частина четверта статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачає, що предметом діяльності ОСББ є, серед іншого, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг, для чого на підставі статтей 10, 16, 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" ОСББ надано право укладати відповідні договори з суб`єктами, що надають послуги.

ОСББ як юридична особа не потребує житлово-комунальних послуг, їх потребують члени об`єднання. У зв`язку з цим статтею 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено особливості укладення ОСББ договорів про надання житлово-комунальних послуг: об`єднання за договором з постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг.

Судом встановлено, що у відповідності до Протоколу № 1 від 17.04.2016 р. загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку № 78 А по вул. Келецька було вирішено створити об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Келецька,78А» та визначити місцезнаходження: м. Вінниця, вул.Келецька,буд. 78А кв. 61.

Відповідно до пункту 1 Розділу 1 Статуту ОСББ "Келецька 78А" створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку № 78А, що розташований за місцезнаходженням: м. Вінниця, вул. Келецька, відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Згідно з пунктами 1,2 Розділу 1 Статуту метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання і використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.

Об`єднання діє відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", чинного законодавства України та Статуту.

Об`єднання у своїй діяльності користується правами, визначеними статтями 16, 17 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", та має обов`язки, передбачені статтею 18 цього Закону.

Відповідно до п. 4 Розділу 3 Статуту - рішення зборів представників оформляється у формі протоколу таких зборів із зазначенням кожним з представників від Об`єднання результату свого голосування ("за" або "проти"), засвідченого власноручним підписом.

Рішення зборів представників мають вищу юридичну силу щодо рішень Правління Об`єднання. Збори представників у межах своєї компетенції можуть у будь-який час скасувати або визнати таким, що втратило чинність, рішення Правління об`єднання.

Пунктом 6 розділу IV Статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Келецька 78А» встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць.

Вартість кожної послуги встановлюється відповідно до чинного законодавства. Оплата за послуги здійснюється згідно рахунку за надані житлово-комунальні та інші послуги в термін до 20 числа поточного місяця.

Вартість кожної послуги встановлюється відповідно до чинного законодавства. Оплата за послуги здійснюється згідно рахунку за надані житлово-комунальні та інші послуги в термін до 20 числа поточного місяця.

27.02.2020 р. на зборах співвласників об`єднання багатоквартирного будинку «Келецька 78А», затвердили розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 6,00 грн за 1 кв.м. загальної площі для житлового (нежитлових приміщень, з усіх квартир будинку, що відображено в протоколі № 2 від 27.02.2020 р.) строк сплати внесків встановлено до 20 числа поточного місяця за попередній місяць.

Так, судом встановлено, що загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку № 78 А по вул. Келецька було вирішено та зафіксовано відповідними Протоколами зборів наступне:

Протоколом №1 від 17.04.2016 р.: затверджено Статут об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Келецька. 78А». Розмір плати за утримання будинку та прибудинкової території становить 2,55 грн за 1 кв.м. загальної площі квартири та нежитлового приміщення на місяць (розділ IV, п. 4 Статуту ОСББ);

Протоколом № 2 від 31.05.2016 р.: Встановлено тариф на II півріччя 2016 року (утримання будинку та прибудинкової території ) ОСББ «Келецька, 78А» 2,55 грн за 1 кв. м. загальної площі житлового (нежитлового) приміщення.

Протокол № 3 від 23.12. 2016 р.: Встановити тариф на 2017 рік (утримання будинку та прибудинкової території) ОСББ «Келецька, 78А»: 1 поверх- 2,31 грн.; 2-14 поверхи - 3,41 грн за 1 кв.м. загальної площі житлового (нежитлового) приміщення.

Протокол № 3 від 23.11.2017 р.: Встановити тариф на 2018 рік (утримання будинку) ОСББ «Келецька, 78А» 4,00 грн за 1 кв.м. загальної площі житлового (нежитлового) приміщення.

Протоколом № 3 від 30.11.2018 р.: Затверджено кошторис доходів і витрат ОСББ «Келецька, 78А» на 2019 рік. Встановити тариф на 2019 рік (утримання будинку) ОСББ «Келецька, 78А» 5,00 грн. за 1 кв.м. загальної площі житлового (нежитлового) приміщення з усіх квартир будинку.

Протоколом № 2 від 27.02.2020 р.: Затверджено кошторис доходів і витрат ОСББ «Келецька, 78А» на 2020 рік. Встановити тариф на 2020 рік (утримання будинку) ОСББ «Келецька, 78А» 6,00 грн за 1 кв.м. загальної площі житлового (нежитлового) приміщення з усіх квартир будинку.

Так, як свідчать матеріали справи між ТОВ «ВВВТ» та об`єднання багатоквартирного будинку «Келецька 78А» було укладено договір про сплату внеску і платежів від 01.01.2017 р., відповідно до умов якого власник зобов`язується сплачувати Об`єднанню внески і платежі на утримання прибудинкової території та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку № 78 А по вул. Келецькій в м. Вінниця, в розмірах, порядку та у строки, встановлені статутом Об`єднання та рішення органів управління Об`єднання.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 26913472 Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВВТ" є власником приміщень №64,66 за адресою м. Вінниця, вул. Келецька 78 А.

Суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно із презумпцією правомірності правочину, закріпленої положенням ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виходячи зі змісту вказаного договору, за своєю правовою природою є договорами про надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Умовами договору передбачений обов`язок власника сплачувати Об`єднанню внески і платежі на утримання прибудинкової території та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку № 78 А по вул. Келецькій в м. Вінниця, в розмірах, порядку та у строки, встановлені статутом Об`єднання та рішення органів управління Об`єднання. Так, як уже зазначалось судом, вартість кожної послуги встановлена відповідно до Протоколів загальних зборів Об`єднання та плата за послуги здійснюється згідно рахунку за надані житлово-комунальні та інші послуги в термін до 20 числа поточного місяця (розділ IV Cтатуту).

Суд встановив що договір укладений між сторонами у справі про сплату внеску і платежів від 01.01.2017 р. сторонами не розірваний, в судовому порядку недійсним не визнаний, а тому є таким, що є дійсним та підлягає виконанню.

Окрім того, суд зазначає, що доводи відповідача стосовно того, що останній самостійно за власний рахунок щомісячно несе витрати з технічного обслуговування своїх автономних внутрішніх систем електропостачання, водопостачання і зливання каналізації та те, що ним було укладено договори на виконання послуги з іншими контрагентами внаслідок чого останній не зобов`язаний виконувати умови договору з Об`єднанням, судом оцінюються критично, оскільки дані дії відповідача не звільняє його від виконання укладеного договору, а є виключно його самостійним правом, а тому доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву не приймаються судом до уваги.

З наданого позивачем розрахунку сума заборгованості за укладеним договором заявлено до стягнення заборгованість в розмірі 23 017,50 грн за період з травня 2017 р. по вересень 2020 р.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Водночас відповідачем заявлено клопотання про застосування строку позовної давності у даній справі, за наслідками розгляду якого суд зазначає наступне.

Статтями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Відповідно до ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Слід зазначити, що у зобов`язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов`язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов`язання мало бути виконане.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Судом встановлено, що відповідач не виконував своїх зобов`язань зі сплати внесків і платежі на утримання прибудинкової території та ремонт спільного майна за період з травня 2017 р. по вересень 2020 р., у зв`язку з чим у відповідача, як власника квартир № 64, 66 виникла заборгованість у розмірі 23 017,50 грн.

Так, судом встановлено, що позов про стягнення заборгованості був поданий до суду 06.11.2020 р. через засоби поштового зв`язку.

Суд відзначає те, що зі спливом позовної давності за вимогою про сплату коштів спливає й позовна давність, в даному випадку за вимогою про сплату внесків і платежів на утримання прибудинкової території та ремонт спільного майна враховуючи сплив позовної давності щодо даної вимоги, суд вважає, що період за який правомірним є стягнення заборгованості є з 06.11.2017 р. по 30.09.2020 р. Тобто, період починаючи з 01.05.2017 по 05.11.2017р. є такий, що заявлений зі спливом позовної давності.

Суд, здійснивши перерахунок заявленої до стягнення суми внесків на утримання багатоквартирного житлового будинку та прибудинкової території за період з 06.11.2017 р. по 30.09.2020 р. враховуючи, що розмір таких внесків був затверджений Рішенням загальних зборів (оформленим протоколами) вважає та період сплати у відповідності до Статуту Об`єднання згідно якого становить в термін до 20 числа поточного місяця (розділ IV Cтатуту) тому вважає, що обґрунтованою та правомірною до стягнення з відповідача суми внесків на утримання багатоквартирного житлового будинку та прибудинкової території є в розмірі 18 649,61 грн. (23017,50-4367,89=18649,61) за період з 21.11.2017 р. по 30.09.2020 р.

Водночас суд відзначає те, що зі спливом позовної давності за вимогою про повернення або сплату коштів спливає й позовна давність за вимогою про сплату процентів, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, і сум інфляційних нарахувань згідно з тією ж статтею 625 Цивільного кодексу України (незалежно від періоду часу, за який обчислено відповідні суми процентів та інфляційних нарахувань, оскільки такі суми є складовою загальної суми боргу).

Позивачем на підставі статті 625 Цивільного кодексу України заявлено до стягнення з відповідача інфляційних втрат за період з 01.05.2017 р. по 30.09.2020р. в розмірі 5 961,99 грн та 3 % річних за період з 01.05.2017 р. по 30.09.2020р. порушення грошового зобов`язання зі сплати внесків .

Враховуючи сплив позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості з 01.05.2017 по 05.11.2017р., суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині також підлягають частковому задоволенню. Здійснивши перерахунок відповідно до ситеми "Ліга-Закон" до стягнення з відповідача підлягають інфляційні втрати в розмірі 1 887,91 грн за період з 06.11.2017р. по 30.09.2020 р. та 1 654,60 грн 3 % річних за період з 06.11.2017р. по 30.09.2020 р.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно з положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Як зазначалось вище, суд процесуальним законом позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Згідно з ч.4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в спростування позовних вимог позивача.

Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові, та оцінивши, відповідно до ст. 86 ГПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України" no. 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Слід звернути увагу, що при прийнятті рішення суд керувався таким.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що законним є рішення, ухвалене господарським судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Згідно із ч.4 ст.4 ГПК України суд, зокрема, застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Таким чином, рішення господарського суду відповідає завданням господарського судочинства, що цілком узгоджується із положеннями ст. 2 та ч. 3 ст.236 ГПК України.

За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги частково.

Відповідно до ст.129 ГПК України, витрати на судовий збір покладаються на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 10, 11, 1315, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 191, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВВТ" (вул. Келецька, буд. 78, корпус А, кв. 6466, м. Вінниця, 21021, ) на користь Об`єднання - співвласників багатоквартирного будинку "Келецька,78 А" (вул. Келецька, буд. 78А, м. Вінниця,21021, ) 18 649,61 грн боргу; 1 654,60 грн 3% річних; 1 887,91 грн інфляційних втрат; відшкодування витрат зі сплати судового збору в сумі 1 488,42 грн.

3. В решті позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 29 березня 2021 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу ( вул. Келецька, буд. 78А, м. Вінниця,21021)

3 - відповідачу (вул. 50-річчя Перемоги,25, м. Вінниця, 21000)