ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року м. Черкаси справа №925/1602/20

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Юхименко О.В., без участі представників сторін, розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАТУСІНВЕСТГРУП»

до Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

про стягнення 896721,58 грн,

Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАТУСІНВЕСТГРУП» звернулося у Господарський суд Черкаської області з позовом до Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення заборгованості за поставлений товар бензин А-92 згідно з договором купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) від 09.07.2019 №72 у розмірі 896721,58 грн, з яких: 831080,83 грн основна заборгованість, 33735,31 грн інфляційні, 31905,44 грн 3% річних та відшкодування судових витрат зі сплати судового збору у сумі 13450,82 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за укладеним між сторонами договором позивач передав, а відповідач прийняв товар, проте у визначений договором строк відповідач не розраховувався, допустивши прострочення оплати його вартості.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 21.12.2020 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів, (висновки експертів і заяви свідків), що підтверджують заперечення проти позову протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач, у встановлений судом строк, відзив на позов суду не надав. Ухвала Господарського суду Черкаської області від 21.12.2020, направлена судом на адресу відповідача, вказану позивачем у позовній заяві, за адресою його держаної реєстрації та вручена уповноваженому представнику підприємства 23.12.2020, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 27.01.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

01.02.2021 позивач надіслав до суду клопотання, у якому у зв`язку з карантинними заходами направити свого представника у судове засідання не має можливості, тому просить провести засідання без участі представника позивача.

10.02.2021 позивач надіслав до суду електронною поштою клопотання від 09.02.2021, у якому позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить провести засідання без участі представника позивача за наявними матеріалами.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки відповідач, у встановлений судом строк, відзив на позов суду не надав, суд, відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

09.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАТУСІНВЕСТГРУП» (постачальником, позивач у справі), в особі директора Навертюка С.М., що діє на підставі Статуту, та Дочірнім підприємством «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (покупцем, відповідач у справі), в особі директора Левченко Р.В., що діє на підставі Статуту, було укладено договір купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) №72 (надалі договір, а.с. 8-14), за умовами якого постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти та своєчасно оплатити товар бензин А-92.

Кількість товару, що підлягає поставці згідно умов цього договору становить 65000 літрів (пункт 1.2 договору).

Ціна цього договору становить 1787500,00 грн, в тому числі ПДВ 297916,67 грн, що станом на дату укладення договору дорівнює загальній вартості товару (пункт 3.1 договору).

Розрахунки за поставлений товар проводяться шляхом оплати покупцем рахунку постачальника за умови отримання від нього усіх документів, зазначених у пункті 4.2 договору, проте у будь-якому випадку після отримання покупцем повного розрахунку від замовника на відповідні цілі (пункт 4.1 договору).

Рахунок приймається до оплати при отриманні товару та всіх документів, що підтверджують належну якість товару (сертифікат або паспорт якості), видаткових накладних, у яких вказуються дані про виробничий підрозділ покупця, який безпосередньо отримав партію товару, ТТН та інших первинних документів, передбачених для даного виду товару. Постачальник має зареєструвати податкову накладну в єдиному електронному реєстрі у передбачені чинним законодавством строки. У разі ненадання зазначених цим пунктом договору документів (у тому числі електронних) постачальник зобов`язується відшкодувати спричинені покупцю збитки (витрати) (пункт 4.2 договору).

Покупець зобов`язується розрахуватись з постачальником за отриманий товар на протязі 30-60 календарних днів з моменту отримання від постачальника документів, зазначених у пунктах 4.1, 4.2 цього договору (пункт 4.3 договору).

Пунктом 5.4 договору передбачено, що обов`язок з поставки є виконаним в момент передачі товару та надання документів, зазначених в пункті 4.2 договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2019 (пункт 10.1 договору).

На підтвердження виконання умов договору в частині було поставки товар на загальну суму 831080,83 грн, позивачем надано:

видаткову накладну №РН-0000426 від 20.08.2019 про поставку 10127,00 літрів бензину на суму 278484,40 грн з ПДВ (а.с. 16) та товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №20/1 від 20.08.2019 (а.с. 17);

видаткову накладну №РН-0000431 від 22.08.2019 про поставку 9968 літрів бензину на суму 274112,03 грн з ПДВ (а.с. 19) та товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №22/3 від 22.08.2019 (а.с. 20);

видаткову накладну №РН-0000432 від 22.08.2019 на поставку 10127,00 літрів бензину на суму 278484,40 грн з ПДВ (а.с. 23) та товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №22/4 від 22.08.2019 (а.с. 24).

Відповідачу були надані рахунки-фактури на оплату: №СФ-0000426 від 20.08.2019 на суму 278484,40 грн (а.с. 18); №СФ-0000431 від 22.08.2019 на суму 274112,03 грн (а.с. 21); №СФ-0000432 від 22.08.2019 на суму 278484,40 грн (а.с. 22).

Між позивачем та відповідачем були складені та підписані акти звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2019 (а.с. 29-30) та станом на 31.03.2020 (а.с. 28).

У встановлені договором строки відповідач не виконав свій обов`язок з оплати поставленого йому товару, у зв`язку з чим 12.03.2020 йому було направлено претензію №12/1 з вимогою протягом 7 днів сплатити заборгованість у розмірі 831080,83 грн та попереджено про звернення до суду за захистом порушеного права та примусового стягнення боргу та нарахованих штрафних санкцій (а.с. 25).

Претензію вручено відповідачу 16.03.2020, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 27). Претензія залишилась без відповіді та задоволення.

Наявність несплаченої заборгованості відповідача у сумі 831080,83 грн і стала підставою для звернення позивача до суду за захистом порушеного права та примусового стягнення боргу з відповідача та нарахованих 3% річних та інфляційних.

Правовідносини, які виникли між сторонами у справі за своєю правовою природою є відносинами з поставки товарів, на підставі укладеного між сторонами договору. Зазначені правовідносини урегульовані нормами Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Умова щодо кількості товару може бути погоджена шляхом встановлення у договорі купівлі-продажу порядку визначення цієї кількості. Якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами. Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (статті 669, 671, 691 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов для даного виду договору, договір не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення статті 204 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на виконання укладеного між сторонами справи умов договору, позивач поставив, а відповідач прийняв товар вартістю 831080,83 грн, що підтверджується належними доказами. Відсутність претензій відповідача щодо неналежної поставки товару, недопоставки, неякісного товару чи іншого невиконання умов спірного договору є доказом належного виконання постачальником своїх зобов`язань за договором.

У силу наведених правових норм після отримання товару від постачальника, у відповідача виник обов`язок з оплати його вартості, розмір якого неодноразово визнавався відповідачем у актах взаємних розрахунків, які містяться у матеріалах справи. Судом встановлено, що відповідач не розрахувався за поставлений товар, його заборгованість становить 831080,83 грн, розмір якої підтверджено належними доказами (договором, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів (нафти), рахунками-фактурами, актами звірки взаєморозрахунків) та не заперечений відповідачем.

Відповідно до статей 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд враховує, що на момент прийняття рішення жодних первинних та належних доказів належного та повного розрахунку за отриманий товар, у розумінні вимог статей 74, 76 Господарського процесуального кодексу України, відповідач суду не подав, тому вимога про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 831080,83 грн є обґрунтованою, отже підлягає до задоволення.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інше не встановлено договором.

На підставі вказаних вимог позивачем нараховано відповідачу 31905,44 грн 3% річних за період прострочення з 22.08.2019 до 01.12.2020 та 33735,31 грн інфляційних за період прострочення з вересня 2019 року до жовтня 2020 року, які просить стягнути з відповідача.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАТУСІНВЕСТГРУП» господарським судом визнано обґрунтованими і у зобов`язальних правовідносинах, у яких визначено строк виконання зобов`язання, обов`язок зі сплати вартості отриманого товару виникає з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов`язання мало бути виконане. За умовами договору покупець зобов`язувався розрахуватись з постачальником за отриманий товар протягом 30-60 календарних днів з моменту отримання від постачальника документів, тобто за умовами договору виконання зобов`язання з оплати отриманого товару відстрочено на вказаний вище строк та пов`язане з вчиненням певних дій постачальником. З урахуванням наведених фактичних обставин, позивач не надав суду доказів на підтвердження направлення відповідачу рахунків разом з документами, які зазначені у пункті 4.2 договору. Водночас, матеріалами справи містять докази, якими підтверджено належне виконання позивачем умов договору. Такими доказами на переконання суду є підписані обома сторонами акти взаєморозрахунків, зокрема, акт від 31.12.2019, у якому відповідач визнав наявність заборгованості відповідача перед позивачем, у тому числі і за договором, стягнення заборгованості за яким є предметом спору у цій справі.

Отже, суд врахувавши наведені вище висновки та перевіривши розрахунки інфляційних і річних позивача, вважає, що у цих розрахунках не враховано умову договору щодо строку оплати за отриманий товар. А оскільки позивач нарахував 3% річних та інфляційні за період з 22.08.2019 до 01.12.2020, (тобто до дати підписання відповідачем акту звіряння, а інших доказів настання строку оплати позивач суду не надав) вказана вимога не підлягає до задоволення у заявленому позивачем розмірі та за визначений позивачем період.

Позивачем при зверненні до суду із цим позовом використано належний, у розумінні вимог статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України, спосіб захисту його порушеного права. З огляду на це суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАТУСІНВЕСТГРУП» підлягають до часткового задоволення у сумі 831080,83 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги позивача задоволені судом частково, відповідно сплачений позивачем судовий збір підлягає до часткового відшкодування йому за рахунок відповідача у розмірі 12466,21 грн.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (бул. Шевченка, 389, м. Черкаси, 18006, ідентифікаційний код 31141625) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАТУСІНВЕСТГРУП» (вул. Дмитра Майбороди, 2А, офіс 49, м. Вінниця, 21036, ідентифікаційний код 38969898) 831080,83 грн заборгованості та 12466,21 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене 17.03.2021.

Суддя О.І.Кучеренко