ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"10" березня 2021 р. м. Київ Справа № 911/2540/20
Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., за участю секретаря судового засідання Бойко О.Ю., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу у справі № 911/2540/20 за позовом
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:
ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )
ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 )
про визнання недійсними рішення загальних зборів та визнання недійсними змін до статуту
за участю представників учасників справи:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
від третіх осіб: не з`явилися;
В провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/2540/20 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталінвестторг» про визнання недійсними рішення загальних зборів та визнання недійсними змін до статуту.
Рішенням Господарського суду Київської області від 03.03.2021 позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Відповідно до п. 5. ч. 6 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення.

З урахуванням наведених приписів процесуального законодавства, суд у резолютивній частині рішення призначив судове засідання для вирішення питання про судові витрати позивачки на 10.03.2021.

05.03.2021 на адресу суду від представника позивачки надійшли письмові пояснення, в яких остання просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки 26000 гривень витрат на правову допомогу та вирішити питання щодо розподілу судових витрат без її участі в судовому засіданні.

10.03.2021 від представника відповідача надійшло клопотання про відмову у задоволенні вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, а у разі задоволення таких вимог зменшити їх розмір до 15250 гривень. За змістом поданого клопотання заперечення відповідача ґрунтуються на тому, що: у звіті про зміст та обсяг наданої правової допомоги відображено послуги, які не можуть вважатися правовою допомогою в межах справи № 911/2540/20; представником позивачки необґрунтовано завищено витрачений час на надані послуги; деякі з перелічених послуг не відносяться до видів адвокатської діяльності в розумінні ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та не передбачені процесуальним законодавством України; представником позивачки не подано доказів оплати наданих послуг, а ті які подані не є належними та допустимими.

В судове засідання 10.03.2021 представники учасників справи не з`явились.

Розглянувши в судовому засіданні заяву представника позивачки про стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов наступних висновків.

Частинами 1, 3 статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом встановлено, що відповідач звернувся до суду із заявою про розподіл судових витрат після ухвалення судом рішення, повідомивши при цьому про неможливість подання ним доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката до закінчення судових дебатів.

Частинами 1, 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

З наведених вище норм вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката обмежений їх співмірністю зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачкою надано до суду договір про надання правової (правничої) допомоги від 15.07.2020 № 4/ПД, укладений між Адвокатом Михаленко Л.С. та ОСОБА_1 (клієнт); звіти щодо обліку витраченого часу (роздруківки з Google-таблиці); щомісячні звіти про зміст та обсяг наданої правової допомоги №№ 1-8; Акти надання правової допомоги №№ 1-8; меморіальні ордери.

Отже, наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, що загальний розмір фактично понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу пов`язаних із розглядом цієї справи становить 26000 гривень.

Положеннями господарського процесуального законодавства з урахуванням висновків наведених у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, передбачено право на відшкодування витрат на правову допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, чим спростовуються доводи відповідача про протилежне.

У постанові від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 Верховний Суд дійшов висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/16322/18.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих у підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам у сукупності з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, обсягу наданих адвокатом послуг, виходячи з характеру спірних правовідносин, обсягу матеріалів справи, беручи до уваги заперечення відповідача проти стягнення з нього заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката за розгляд справи має бути зменшений до 17000 гривень.

Таким чином, клопотання представника ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Клопотання представника ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталінвестторг» (08298, Київська обл., смт Коцюбинське, вул. Пономарьова, буд. 18-Б, код 33193130) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) 17000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення».

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 19.03.2021.

Суддя Р.М. Колесник