ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.03.2021 Справа № 905/2091/20

Суддя господарського суду Донецької області Макарова Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження матеріали справи

за позовом Комунального підприємства «Маріупольське Виробниче Управління водопровідно-каналізаційного Господарства», м.Маріуполь Донецької області,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-розважальний центр Кит», м.Маріуполь Донецької області,

про стягнення заборгованості за скид понаднормових забруднень у розмірі 47 561,93грн,

без повідомлення (виклику) учасників справи,

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство «Маріупольське Виробниче Управління водопровідно-каналізаційного Господарства», м.Маріуполь Донецької області, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-розважальний центр Кит», м.Маріуполь Донецької області, про стягнення заборгованості, що виникла внаслідок несплати за скид понаднормових забруднень у розмірі 47 561,93грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на встановлення перевищення встановленої концентрації забруднюючих речовин у пробах стічних вод відповідача, про що складено відповідні акти, внаслідок чого позивачем нарахована заявлена до стягнення плата.

Ухвалою господарського суду від 11.12.2020 позовну заяву залишено без руху.

21.12.2020 на виконання приписів вказаної ухвали на адресу суду від позивача надійшла заява №1196/1 від 18.12.2020 про усунення недоліків позовної заяви.

У вказаній заяві позивач зазначив, що відповідно до листа Державної податкової адміністрації України №9049/7/16-1277 від 25.07.2001 по своїй цивільно-правовій суті плата за скид понаднормових забруднень є штрафною санкцією і нарахування на нього ПДВ є неправомірним, а тому заявленою за розрахунком плати за скид понаднормативних забруднень від 14.08.2018 слід вважати вірною суму 5564,24грн без ПДВ, у зв`язку з чим загальна заявлена до стягнення сума складає 47 561,93грн., як і вказано у якості ціни позову. Вказані пояснення враховані судом під час розгляду справи.

Ухвалою господарського суду від 28.12.2020 відкрито провадження у справі №905/2091/20; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено відповідачу строк до 15.01.2021 (з урахуванням поштового пробігу) для подання через канцелярію суду відзиву на позов; встановлено позивачу строк на подання до суду відповіді на відзив (у разі надходження) із урахуванням вимог ст.166 ГПК України - п`ять днів з дня отримання відзиву.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі 04.01.2021, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позові та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 87515, м. Маріуполь, проспект Металургів, будинок 53.

Однак, вищезазначена ухвала повернута до суду з підстави «за закінченням терміну зберігання».

Судом також направлялася відповідачу телефонограма №225 від 22.01.2021 за номером телефону, що зазначений у відзиві на позовну заяву, яка була отримана представником.

У даному випадку судом також враховано, що згідно з ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України Про доступ до судових рішень для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Усі процесуальні документи по справі були оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідач скористався своїм правом надати свою позицію по суті спору, що свідчить про його обізнаність про розгляд справи в суді за його участю, так 20.01.2021 через канцелярію суду надійшов відзив №22/21 від 28.01.2021 на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог, мотивуючи свою позицію наступним: застосовані позивачем до спірних правовідносин місцеві правила приймання стічних вод №48 від 18.02.2004 не були переглянуті та не були приведені у відповідність з вимогами діючого законодавства, тому вважає їх застосування у період з 21.05.2017 незаконним; під час здійснення розрахунку плати позивач неправомірно використовує встановлені додатком № 1 до місцевих правил допустимі концентрації забруднюючих речовин, а не затверджені Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 №316 «Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення»; порушення при складанні актів відбору проб вимог, що регламентують порядок відбору проб, а саме здійснення відбору проб у неопломбовані ємності; ненадання позивачем доказів у підтвердження правомочності та повноважень лабораторії позивача проводити відповідні лабораторні дослідження.

29.01.2021 через канцелярію суду від представника відповідача надійшов лист №31/21 від 25.01.2021 про долучення до матеріалів справи доказів вручення позивачу відзиву №22/21 від 28.01.2021 на позовну заяву, згідно з якими позивач отримав відзив 25.01.2021.

16.02.2021 до канцелярії суду від позивача надійшли відповідь №168/1 від 10.02.2021 на відзив та заява №167/1 від 10.02.2021 про поновлення/продовження процесуального строку на подання відповіді на відзив.

Заява №167/1 від 10.02.2021 про поновлення/продовження процесуального строку мотивована тим, що у відзиві на позовну заяву порушено широке коло питань, що стосуються вузькоспеціалізованих знань, якими володіють окремі фахівці.

Як вже зазначалося вище, позивач отримав відзив на позовну заяву 25.01.2021.

Згідно ч.1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до ст.119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зі змісту наведеної норми випливає, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду. Разом з тим на відміну від поновлення процесуального строку, вирішення судом питання про продовження процесуального строку не обумовлене вчиненням учасником процесуальної дії. Навпаки, процесуальний закон виходить з того, що процесуальний строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яка ще не вчинена.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, а також прийняття судом до розгляду відзиву на позов, з метою встановлення всіх обставин справи та забезпечення принципу змагальності сторін, суд вважає за можливе визнати поважними причини пропуску строку на подання відповіді на відзив, поновити його відповідно до приписів статті 119, та пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» ГПК України та подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням поданих сторонами заяв по суті спору та доказів.

Виходячи з того, що суд обмежений процесуальними строками, разом з цим від сторін жодних заяв, клопотань щодо необхідності надання додаткового терміну на підготовку своєї правової позиції у справі не надходило, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог за наявними у ній документами.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, враховуючи знаходження головуючого судді у відпустці з 16.02.2021 по 26.02.2021 включно, з 02.03.2021 по 12.03.2021 включно на лікарняному, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених ГПК України, проте в розумні строки.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд ВСТАНОВИВ:

03.07.2017 між Комунальним підприємством Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства (далі - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-розважальний центр Кит» (далі - абонент) було укладено договір про надання послуг централізованого водопостачання, водовідведення №6852 (далі - договір).

Відповідно до п.1.1. договору виконавець бере на себе зобов`язання забезпечувати надання на об`єкти абонента послуг централізованого водопостачання, водовідведення (забезпечення холодною водою, приймання стічних вод) (далі - послуги водопостачання, водовідведення), що відповідають встановленим нормам якості, в межах допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах.

(Код ДК 021-2015 (CPV) 65110000-7- «Розподіл води»; код ДК 016-2010:36.00 послуги щодо обробляння та постачання води).

(Код ДК 021-2015 (CPV) 90400000-1- «Послуги у сфері водовідведення»; код ДК 016-2010:37.00 послуги каналізаційні).

Згідно з п.1.3. договору користування послугами централізованого водопостачання та водовідведення допускається лише на підставі договору між виконавцем та абонентом за обов`язкового взаємного виконання умов договору, а також суворого додержання «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190 (далі - Правила користування), «Правил прийому стічних вод підприємств у систему міської каналізації м. Маріуполя», затверджених рішенням Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 18.02.2004 №48 (далі - Правила прийому стічних вод), а також інших нормативно-правових актів, що регулюють правовідносини у сфері надання послуг з водопостачання та водовідведення.

Надання послуги централізованого водовідведення здійснюється шляхом приймання стічних вод, що надходять з мереж водовідведення абонента до мережі водовідведення виконавця через об`єднаний для декількох абонентів каналізаційний випуск, з обов`язковим улаштуванням контрольних колодязів в місці підключення до мереж водовідведення виконавця (п.3.1. договору).

Сторони домовились, що під терміном «стічні води» у відповідних відмінках за текстом слід розуміти як стічні води з холодного та гарячого водопостачання, а також усі інші стічні води, які утворилися внаслідок діяльності абонента після використання води із будь-якої системи водопостачання, а також талі, ливневі, ґрунтові, поверхневі та дощові води, які поступають з території об`єктів абонента у каналізаційну мережу виконавця (п.3.2 договору).

Відповідно до п.3.3. договору показники допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах абонента, які поступають у мережі водовідведення виконавця, не повинні перевищувати показники якості стічних вод встановлені у додатку № 1 Правил прийому стічних вод) Крім тих, які вказані в цьому додатку абоненту суворо забороняється скидати у мережі водовідведення виконавця стічні води, які визначені згідно «Правил прийому стічних вод» та іншими нормативними актами.

За умовами п.3.4. договору кількість стічних вод, у тому числі і з понаднормативними забрудненнями, що надходять до мереж водовідведення виконавця, визначається за кількістю води, що надходить з мереж водопостачання та з інших джерел з урахуванням умов договору.

У п.3.7. договору сторони дійшли згоди, що здійснення відбору проб стічних вод з контрольних колодязів абонента виконується у присутності відповідального представника абонента (згідно з наказом, який є додатком до договору), уповноваженими представниками виконавця.

Згідно з п.4.3 договору у разі перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах абонента, розрахунок за надані послуги здійснюється відповідно до Правил прийому стічних вод.

Відповідальність сторін визначається відповідно до умов договору, Правил користування, Правил прийому стічних вод, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють правовідносини у сфері надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення (п. 5.1 договору).

За змістом п.6.1 договору сторони визнають обов`язковими та зобов`язуються виконувати всі зобов`язання та мають всі права, що встановлені умовами Договору чи діючими нормативно-правовими актами, що регулюють правовідносини у сфері надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення.

За умовами п. 8.1 договору останній вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2017 року і вважається щорічно продовженим строком на один рік на тих самих умовах, якщо за місяць до закінчення дії договору не буде отримано заяви однієї зі сторін про відмову від даного договору або перегляду його умов. У разі перегляду цього договору він діє на цих умовах до підписання сторонами нового договору та узгодження розбіжностей.

Договір з додатками підписано обома сторонами без розбіжностей.

Наказом №18/06-17 від 26.06.2017, який є додатком №10.6 до договору, назначено осіб уповноважених представляти підприємство при відборі проб, підписувати акти відбору проб та результати аналізів стічних вод.

Як свідчать матеріали справи, позивач повідомляв відповідача про зміни у законодавстві в питанні регулювання спірних правовідносин, у зв`язку з чим звертався до відповідача з пропозицією укласти додаткову угоду до договору, переукласти спірний договір, разом з тим відповідач відповідь на пропозиції позивача не надав.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами доказів припинення дії договору не надано.

Оскільки в матеріалах справи відсутні заяви про припинення договору відповідно до умов п.8.1 договору, суд приходить до висновку, що строк дії договору №6852 від 03.07.2017 неодноразово було пролонговано на наступний рік і на тих самих умовах, які були ним передбачені.

19.10.2018 позивачем у присутності представника відповідача з метою визначення складу забруднюючих речовин, які скидаються споживачем в централізовану мережу водовідведення м.Маріуполь, був здійснений відбір стічних вод у контрольному колодязі на об`єкті відповідача за адресою: м.Маріуполь, вул.Митрополитська, 59, про що складено відповідний акт. Вказаний акт містить зауваження, що відбір проб був здійснений з порушеннями діючого законодавства.

Лабораторними дослідженнями відібраних проб було виявлено перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин.

Як наслідок, позивачем здійснено згідно з п.3 розділу II «Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до системи централізованого водовідведення», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 №316, відповідний розрахунок плати за скид понаднормативних забруднень на суму 15 809,67грн без ПДВ.

Складені за результатами відбору стічних вод документи були надіслані відповідачу разом з листом-повідомленням №4067/38 від 24.10.2018, про що свідчать наявні у матеріалах справи опис вкладення, поштова накладна, фіскальний чек, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

17.10.2018 позивачем у присутності представника відповідача з метою визначення складу забруднюючих речовин, які скидаються споживачем в централізовану мережу водовідведення м.Маріуполь, був здійснений відбір стічних вод у контрольному колодязі на об`єкті відповідача за адресою: м.Маріуполь, вул. Архітектора Нильсона, 28, про що складено відповідний акт. Вказаний акт містить зауваження з боку споживача у зв`язку відсутностю опломбування ємкості з пробою.

За результатами лабораторних досліджень відібраних проб було виявлено перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин.

Як наслідок, позивачем здійснено згідно з п.3 розділу II «Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до системи централізованого водовідведення», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 №316, відповідний розрахунок плати за скид понаднормативних забруднень від 17.03.2018 на суму 16 985,87грн без ПДВ.

Складені за результатами відбору стічних вод документи були надіслані відповідачу разом з листом-повідомленням №4067/34 від 19.10.2018, про що свідчать наявні у матеріалах справи опис вкладення, поштова накладна, фіскальний чек, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

18.07.2018 позивачем у присутності представника відповідача з метою визначення складу забруднюючих речовин, які скидаються споживачем в централізовану мережу водовідведення м.Маріуполь, був здійснений відбір стічних вод у контрольному колодязі на об`єкті відповідача за адресою: м.Маріуполь, вул.Митрополитська, 59/51, про що складено відповідний акт. Вказаний акт містить зауваження з боку споживача у зв`язку з відсутністю опломбування ємкості.

За результатами лабораторних досліджень відібраних проб було виявлено перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин.

Як наслідок, позивачем здійснено згідно з п.3 розділу II «Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до системи централізованого водовідведення», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 №316, відповідний розрахунок плати за скид понаднормативних забруднень від 18.07.2018 на суму 5 564,24грн без ПДВ, 6 677,09 з ПДВ.

Складені за результатами відбору стічних вод документи були надіслані відповідачу разом з листом-повідомленням №2499/22 від 24.07.2018, про що свідчать наявні у матеріалах справи описи вкладення, поштова накладна, фіскальний чек, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та підтвердження доставки на електронну адресу відповідача.

26.04.2018 позивачем у присутності представника відповідача з метою визначення складу забруднюючих речовин, які скидаються споживачем в централізовану мережу водовідведення м.Маріуполь, був здійснений відбір стічних вод у контрольному колодязі на об`єкті відповідача за адресою: м.Маріуполь, вул.Митрополитська, 54/51, про що складено відповідний акт. Вказаний акт не містить зауваження з боку споживача.

За результатами лабораторних досліджень відібраних проб було виявлено перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин.

Як наслідок, позивачем здійснено згідно з п.3 розділу II «Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до системи централізованого водовідведення», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 №316, відповідний розрахунок плати за скид понаднормативних забруднень від 26.04.2018 на суму 7 668,46грн без ПДВ, 9 202,15 з ПДВ.

Складені за результатами відбору стічних вод документи були надіслані відповідачу разом з листом-повідомленням №1527 від 04.05.2018, про що свідчать наявні у матеріалах справи описи вкладення, поштова накладна, фіскальний чек та підтвердження доставки на електронну адресу відповідача.

Як свідчить доданий до відзиву лист вих.№149 від 30.08.2018, відповідач не погодився з розрахунком плати за скид понаднормативних забруднень від 10.07.2018 (відбір проб здійснений 26.04.2018).

Позивач звертався до відповідача з претензією №1098 від 05.04.2018 та №3250/1 від 21.08.2018 про сплату заборгованості за скид стоків з доказами направлення відповідачу.

Посилаючись на вказані обставини, а також нездійснення відповідачем нарахованої оплати за скид понаднормативних забруднень, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача нарахованої на підставі актів відбору проб стічних вод від 19.10.2018, 17.10.2018, 18.07.2018, 26.04.2018 плати за скид понаднормових забруднень у стічні води у загальній сумі 47 561,93грн.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Спір у справі стосується правомірності нарахування позивачем та стягнення з відповідача плати за скид стічних вод з понаднормативних вмістом допустимих концентрацій (ДК) забруднюючих речовин у систему каналізації міста Маріуполя, розрахованої позивачем на підставі в тому числі положень, визначених місцевими правилами приймання стічних вод.

Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави згідно з ст.16 Конституції України.

Згідно з преамбулою Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» охорона навколишнього природного середовища, раціональне використання природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини - невід`ємна умова сталого економічного та соціального розвитку України. З цією метою Україна здійснює на своїй території екологічну політику, спрямовану на збереження безпечного для існування живої і неживої природи навколишнього середовища, захисту життя і здоров`я населення від негативного впливу, зумовленого забрудненням навколишнього природного середовища, досягнення гармонійної взаємодії суспільства і природи, охорону, раціональне використання і відтворення природних ресурсів.

Як зазначено у постанові Верховної Ради України №188/98-ВР від 05.03.1998 «Про Основні напрямки державної політики України у галузі охорони довкілля, використання природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки» порушення норм якості води досягло рівнів, які ведуть до деградації водних екосистем, зниження продуктивності водойм. Для переважної більшості підприємств промисловості та комунального господарства скид забруднюючих речовин істотно перевищує встановлений рівень гранично допустимого скиду (далі - ГДС). Це призводить до забруднення водних об`єктів, порушення норм якості води.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків згідно з частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з положеннями ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.525 ЦК України та положень ст.193 Господарського кодексу України (далі ГК України) зобов`язання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог діючого законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Сторонами не спростовано, що на момент виникнення спірних правовідносин з відбору проб стічних вод та нарахування плати за скид понаднормативних забруднень діяв договір №6852 від 03.07.2017.

У відповідності зі ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Договірні правовідносини між сторонами регулюються Законом України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», сферу дії якого визначено статтею 2 Закону.

Відповідно до ст.2 вказаного Закону його дія поширюється на всі суб`єкти господарювання, що виробляють питну воду, забезпечують міста, інші населені пункти, окремо розташовані об`єкти питною водою шляхом централізованого питного водопостачання або за допомогою пунктів розливу води (в тому числі пересувних), застосування установок (пристроїв), інших засобів нецентралізованого водопостачання, а також на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, що здійснюють регулювання, нагляд і контроль за якістю питної води, станом джерел та систем питного водопостачання, а також споживачів питної води.

За приписами ст.32 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державні стандарти в галузі охорони навколишнього природного середовища є обов`язковими для виконання і визначають поняття і терміни, режим використання й охорони природних ресурсів, методи контролю за станом навколишнього природного середовища, вимоги щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища, інші питання, пов`язані з охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів. Екологічні стандарти розробляються і вводяться в дію в порядку, що встановлюється законодавством України.

Відповідно до ч.6 ст.33 Закону України «Про охорону навколишнього середовища» екологічні нормативи розробляються і вводяться в дію центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, та іншими уповноваженими на те державними органами відповідно до законодавства України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України встановлено, що водокористувачі зобов`язані дотримуватися встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.

Пунктом 1.3. договору сторони узгодили, що користування послугами централізованого водопостачання та водовідведення допускається лише на підставі суворого додержання «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190, «Правил прийому стічних вод підприємств у систему міської каналізації м.Маріуполя», затверджених рішенням Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 18.02.2004 №48, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють правовідносини у сфері надання послуг з водопостачання та водовідведення.

Суд зазначає, що на момент укладення договору між сторонами діяли Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190 та Правила прийому стічних вод підприємств у систему міської каналізації м.Маріуполя, затверджені рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради №48 від 18.02.2004 року.

Порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України визначають Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджені Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190 (далі - Правила №190). Ці Правила є обов`язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб - підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об`єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Згідно з п.1.4 Правил №190 приймання стічних вод від підприємств, установ, організацій до системи централізованого водовідведення здійснюється відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду від 19.02.2002 №37 (далі - Правила №37), зареєстрованих у Мін`юсті 26.04.2002 за №403/6691, а також місцевих правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту.

Оплата споживачами за скид промислових стічних вод здійснюється згідно з Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженою наказом Держбуду від 19.02.2002 №37, зареєстрованою в Мін`юсті 26.04.2002 за N 402/6690 (п.3.6 Правил №190).

Згідно з п.1.5 Правил №37 на підставі цих Правил та Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових стічних вод у системи каналізації населених пунктів Водоканали розробляють місцеві Правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту (далі - місцеві Правила приймання), у яких установлюються допустимі концентрації (далі - ДК) для кожної забруднюючої речовини, що може скидатися Підприємствами в систему каналізації, а також відображаються місцеві особливості приймання стічних вод Підприємств у міську каналізацію.

Відповідно до п.1.6 Правил №37 місцеві Правила приймання згідно з Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" затверджують виконавчі органи місцевих рад за поданням Водоканалів після погодження з територіальними органами Мінекоресурсів та Міністерства охорони здоров`я України. Місцеві Правила приймання є обов`язковими для всіх Підприємств, яким Водоканали надають послуги з водовідведення та які розташовані на території даної місцевої ради.

Положення законодавства про обов`язковість місцевих правил приймання стічних вод знайшли своє відображення і в погоджених КП «Маріупольське Виробниче Управління водопровідно-каналізаційного Господарства» та ТОВ«Торгівельно-розважальний центр Кит» умовах договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Так, згідно з п. 3.3., п. 4.3. договору показники допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах Абонента, які поступають у мережу водовідведення Виконавця, не повинні перевищувати показники якості стічних вод встановлені у додатку № 1 «Правил прийому стічних вод підприємств у систему міської каналізації м. Маріуполя», затверджених рішенням Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 18.02.2004 №48; у разі перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах Абонента, розрахунок за надані послуги здійснюється відповідно до «Правил прийому стічних вод підприємств у систему міської каналізації м. Маріуполя», затверджених рішенням Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 18.02.2004 №48. (враховуючи зміст скорочень у п. 1.3 договору).

Жодні з наведених вище положень договору відповідач не оскаржував та не заперечував проти їх дійсності. Отже, укладаючи договір, сторони погодили необхідність застосування та дотримання місцевих правил приймання стічних вод.

Як встановлено судом, рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 18.02.2004 №48 були затверджені Правила прийому стічних вод підприємств у систему міської каналізації м. Маріуполя (далі місцеві Правила №48).

Вказані правила розповсюджуються на Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства (позивача), на всі підприємства, установи, організації, суб`єкти підприємницької діяльності, незалежно від форм власності та відомчої належності, які скидають свої стічні води в систему каналізації м. Маріуполя (п.2.2. місцевих Правил №48).

Місцеві Правила №48 регламентують умови користування системою каналізації м. Суми з метою запобігання порушень в роботі мереж та споруд каналізації, безпечності їх експлуатації, правила направлені на запобігання охорони нравколишньгого природного середовища від забруднень скидами стічних вод підприємств, зокрема, Азовського моря, куди скидаються очищені каналізаційні стоки м. Маріуполя (п.2.3. місцевих Правил №48).

У місцевих Правилах №48 визначено допустимі концентрації забруднюючих речовин, що можуть скидатися підприємствами в систему каналізації з врахуванням місцевих особливостей приймання стічних вод підприємств у міську каналізацію. Допустимі концентрації забруднюючих речовин при скиді стічних вод абонентів у каналізаційну систему м. Маріуполя, що містяться у Додатку №1 Правил №48, розроблені та затверджені на підставі Інструкції № 37.

За умовами п. 2.5. місцевих Правил №48 останні є обов`язкові для всіх Підприємств, які знаходяться на території м. Маріуполя та за його межами, і які здійснюють скид стічних вод в систему каналізації Маріупольського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства.

У Розділі 6 місцевих Правил №48 визначено, що в систему каналізації позивача приймаються стічні води Підприємств, які не порушують роботу каналізаційних систем та споруд, забезпечують безпеку їх експлуатації, зокрема, стічні води не повинні містити забруднюючи речовини з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин, встановлених в Правилах №48 (Додаток №1).

Отже, місцеві Правилами №48 визначалися допустимі концентрації забруднюючих речовин, що можуть скидатися підприємствами в систему каналізації з урахуванням місцевих особливостей приймання стічних вод підприємствами у міську каналізацію.

Правила №37 втратили чинність 21.05.2017 внаслідок набрання чинності розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 №166-р «Про скасування деяких наказів міністерств та інших центральних органів виконавчої влади».

Таким чином, на момент укладення позивачем та відповідачем договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення (03.07.2017) та до 21.05.2017 діяли Правила №37.

21 червня 2017 року набрала чинності прийнята 18 травня 2017 року нова редакція Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", згідно з абз. 4 ч. 1 ст. 11 якого затвердження правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення віднесено до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Закон було доповнено статтею 13-1, згідно з якою місцеві правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення населеного пункту встановлюють вимоги щодо приймання стічних вод населеного пункту. Скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови дотримання нормативів гранично допустимих концентрацій та нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин

Місцеві правила розробляються на підставі та з урахуванням вимог правил приймання стічних вод та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

02 лютого 2018 року набрали чинності Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджені Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01 грудня 2017 року №316, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 15 січня 2018 року за №56/31508 (далі - Правила № 316).

Відповідно до п.2 Правил №316, останні поширюються на суб`єктів господарювання, які надають послуги з централізованого водовідведення (відведення та/або очищення стічних вод) (далі - виробники), на юридичних осіб незалежно від форм власності та відомчої належності, фізичних осіб - підприємців, фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність і взяті на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з Податковим кодексом України, які скидають стічні води до систем централізованого водовідведення або безпосередньо у каналізаційні очисні споруди (далі - споживачі).

В свою чергу, Правила №316 визначають методику та порядок розрахунку ДК (розділ 4 «Визначення ДК забруднюючих речовин у стічних водах споживачів»), а у додатку №4 цих Правил встановлені вимоги до складу та властивостей стічних вод, що скидаються до системи централізованого водовідведення, для безпечного їх відведення та очищення на КОС, та, визначені, зокрема, максимально допустимі значення показників та (або) концентрації в пробах стічних вод.

Відтак, наведені у Правилах №316 показники якості стічних вод встановлюють лише їх максимально допустиме значення.

Згідно з п.3 Правил №316 визначено, що виробник - суб`єкт господарювання, який надає послуги з централізованого водовідведення (відведення та/або очищення стічних вод).

За приписами п. 4 Правил № 316 виробник розробляє місцеві Правила приймання, в яких враховують місцеві особливості приймання та очищення стічних вод, а також визначають допустимі концентрації забруднюючих речовин, що можуть скидати до системи централізованого водовідведення. Місцеві правила приймання затверджуються органами місцевого самоврядування та є обов`язковими для виробників та споживачів.

Таким чином, саме на місцевому рівні (при розробці та затвердженні місцевих Правил приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення) охоплюються особливості правовідносин між виробниками та споживачами при здійсненні збирання, відведення та очищення вод у відповідному регіоні.

Як встановлено судом, нові місцеві правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення міста Маріуполя розроблені на виконання ст.13-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" та Правил №316, були затверджені 22.10.2018 рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради №465, тобто вже після спірних правовідносин з відбору проб.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на встановлені актами відбору проб та аналізами проб стічних вод скид понаднормативних забруднень, що є порушенням умов договору та власне місцевих Правил №48, обов`язок дотримання яких погоджено сторонами у договорі.

Відповідно до аргументів відповідача у відзиві, оскільки на час відібрання спірних проб вже набули чинності Правила №316, а місцевих правил, які б були прийняті на підставі та з урахуванням вимог зазначених Правил №316 розроблено та прийнято уповноваженим органом місцевого самоврядування міста Маріуполя не було, а тому вважає застосування позивачем місцевих Правил №48 у період з 21.05.2017 незаконним.

Проте суд не погоджується з такими доводами відповідача, зважаючи на таке.

За змістом абзацу 6 ст.13-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" у разі якщо відповідний орган місцевого самоврядування не прийняв рішення про затвердження місцевих правил, застосовуються правила приймання стічних вод, затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Проте на території м. Маріуполь на дату відбору позивачем проб на каналізаційних випусках відповідача (26.04.2018, 18.07.2018, 17.10.2018, 19.10.2018) діяли місцеві Правила №48.

Місцеві правила були затвердженні органом місцевого самоврядування в межах повноважень відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Вони розроблені та приймалися відповідно до положень Водного кодексу України, Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Будівельних норм і правил "Каналізація. Зовнішні мережі та споруди" (БНіП 2.04.03-85, окрім п. 6.2), "Інструкції про встановлення та стягнення сплати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів" та "Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України", затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19 лютого 2002 року № 37.

Ні Закон України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" у новій редакції, ні Правила №316, ні жодні інші нормативно-правові акти не передбачають положень про скасування чи нечинність місцевих правил приймання стічних вод, які діяли до відповідних змін у законодавстві.

Суд приймає до уваги висновки щодо застосування норм права, викладені у п. 8.2. постанови від 05 червня 2020 року у справі № 920/528/19 Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, відповідно до яких за наявності затверджених місцевих правил приймання стічних вод на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" (21.06.2017), на період розроблення їх нової редакції з урахуванням вимог ст.13-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", діють місцеві правила в частині, що не суперечить Правилам №316.

Порівняння значень допустимих концентрацій шкідливих речовин, визначених місцевими Правила №48, із значеннями, визначеними у додатку №4 загальнодержавних Правил №316 (які набрали чинності з 02.02.2018), є некоректним.

У Правилах №316 не встановлено і не може бути встановлено ДК, які забезпечують досягнення усіх цілей для кожного населеного пункту України. На загальнодержавному рівні це зроблено для ДК, дотримання яких забезпечує захист здоров`я персоналу систем збирання, відведення стічних вод та очисних споруд, запобігання псуванню обладнання систем водовідведення, очисних і суміжних з ними підприємств, гарантування безперебійної в межах регламентних норм роботи споруд очищення стічних вод та обробки осадів, гарантування, що скиди стічних вод з очисних споруд не спричинять згубного впливу на навколишнє середовище, гарантування, що осад може бути утилізований у безпечний і прийнятний для навколишнього середовища спосіб (п.1 Правил №316).

Для кожного конкретного населеного пункту ДК розраховуються, виходячи з вимог регламенту роботи конкретних каналізаційних очисних споруд, норм гранично допустимих скидів, що встановлені органами екологічного нагляду для виробників послуг з водовідведення (позивача), норм вмісту важких металів в осадах, які утворюються в процесі очищення стічних вод на конкретних каналізаційних очисних спорудах тощо.

Отже, обґрунтованими є доводи позивача про те, що на період розроблення нової редакції місцевих правил приймання стічних вод діють місцеві правила, що не суперечать чинним нормам законодавства із застосування ДК, які розраховані для забезпечення встановлених підприємству нормативів гранично допустимих концентрацій та нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.

Судом встановлено, що гранично-допустимі концентрації забруднюючих речовин, що можуть скидатися підприємствами у систему каналізації міста Маріуполя, визначені у місцевих Правилах №48, не перевищують показників, закріплених у Правилах №316. Таким чином суд приходить до висновку, що в частині їх визначення у стічних водах відповідача до прийняття рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 22.10.2018 №465 "Про затвердження Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м. Маріуполя (нових місцевих правил) застосуванню підлягають норми місцевих Правилах №48.

Відтак суд дійшов до висновку про розповсюдження на спірні правовідносини вимог місцевих Правил №48, які встановлювали процедуру відбору проб стічних вод, порядок визначення плати за послуги водовідведення за відповідною формулою, у тому числі щодо визначення позивачем концентрацій забруднюючих речовину стічних водах споживачів.

У відповідності до ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Тривалий час користуючись послугами постачання питної води та водовідведення, відповідач не може бути звільнений від обов`язків додержуватися вимог щодо скидання стічних вод у систему міської каналізації м. Маріуполя.

Пунктами 3.1.4, 3.1.5 місцевих Правил №48 встановлено, що Маріупольське Виробниче Управління водопровідно-каналізаційного Господарства (МПУ ВКГ) має право здійснювати перевірку стану водопровідно-каналізаційного господарства підприємств, складати акти обстеження і видавати приписи по усуненню порушень із зазначенням строків виконання; здійснювати раптовий (у будь-яку годину доби), не погоджений зі споживачами заздалегідь, відбір проб для контролю за якістю стічних вод, що скидається в каналізацію МПУ ВКГ.

За приписами п.п.3.4.4., 3.4.15 місцевих Правил №48 підприємства зобов`язані дотримуватися на випусках в міську каналізацію показників якості, кількості і режиму скиду стічних вод, встановлених МПУ ВКГ, а також нести відповідальність за кількісні і якісні показники стічних вод Субабонентів; своєчасно сплачувати рахунки МПУ ВКГ за скид стічних вод в межах відведених нормативів.

Розділом 5 місцевих Правилах №48 встановлений порядок нарахування розміру плати за скид стічних вод підприємств в систему каналізації МПУ ВКХ.

Допустимі концентрації забруднюючих речовин у стічних водах споживачів, що скидаються до системи централізованого водовідведення м. Маріуполя, встановлені у Додатку 1.

За змістом п. 8.3.1 місцевих Правилах №48 з метою контролю якості стічних вод підприємств здійснюється відбір разових проб. Вибіркові разові проби виконуються для оцінки відповідності фактичним показникам якості стічних вод допустимим. Виявлення при цьому перевищень допустимих концентрацій забруднюючих речовин в стчіних водах, встаовлених догвоором, є підставою для нарахування плати за скид понаднормових забруднень (у відповідності до п.5.5. Правил).

Пунктом 8.3.6 місцевих Правилах №48 передбачено, що відбір, транспортування і зберігання проб здійснюється у відповідності з діючою нормативною документацією. Результати хімічного аналізу доводяться до підприємства протягом 7 діб після закінчення аналізу.

Умовами п.8.3.8 місцевих Правилах №48 передбачена можливість присутності компетентного представника підприємства при виконанні аналізів в лабораторіях МПУ ВКГ.

Одночасно з відбором проб уповноваженими представниками МПУ ВКГ уповноваженими представниками підприємств можуть відібрати контрольну пробу для незалежного дослідження стічних вод підприємств в лабораторії територіальних органів Мінекоресурсів або Міністерства охорони здоров`я України, акредитованими в даній сфері досліджень. Обов`язковою умовою відбору контрольної проби є пломбування даної проби уповноваженими представниками МПУ ВКГ з відповідним записом в Акті відбору проб. Зняття пломби з проб для проведення контрольного аналізу оформлюється актом передачі проб. (п.8.3.9. місцевих Правилах №48).

Доказів того, що відповідач скористався своїм правом відібрати контрольну пробу для незалежного дослідження власних стічних вод, матеріали справи не містять.

Відповідно до відомостей, які містяться на офіційному сайті Маріупольського водопостачання (веб-посилання:https://mvk.org.ua/index.php/o-predpriyatii/512-laboratoriji-kp-mariupolske-vuvkg-otrimali-sertifikati-viznachennya-vimiryuvalnikh-mozhlivostej) Комунальне підприємство «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» отримало 26.12.2018 від Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» Сертифікат визначення вимірювальних можливостей №ПТ-516/18, яким визнано вимірювальні можливість хімічної лабораторії контролю якості стічних вод. Вказаний сертифікат є чинний до 25.12.2020.

З огляду на викладене підтверджена можливість проведення позивачем лабораторних досліджень щодо встановлення гранично допустимої концентрації забруднюючих речовин в стічних водах, відтак суд відхиляє аргументи відповідача в цій частині заперечень.

Відповідно до пункту 9 розділу VI місцевих Правил №48 у разі незгоди споживача з результатами даних лабораторії виробника щодо якості стічних вод згідно з аналізом контрольної проби, за результатами якого зроблено висновок про наявність у стічних водах споживача перевищень ДК забруднюючих речовин, споживач має право звернутися до незалежної лабораторії, що здійснює свою діяльність у цій галузі відповідно до вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», для проведення аналізу арбітражних проб, які відбираються одночасно з контрольною пробою і зберігаються належним чином виробником та споживачем.

Разом з тим, відповідач не надав суду доказів того, що він скористався такою можливістю та спростував результати аналізів, проведених лабораторією позивача.

Як свідчать матеріали справи, відповідач був повідомлений про те, що в пробах стічних вод, відібраних на спірних об`єктах, виявлено перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин, складені за результатами відбору стічних вод документи були надіслані відповідачу.

Заперечення відповідача щодо не здійснення опломбування проб стічних вод суд не приймає до уваги з огляду на те, що відповідачем не доведено обов`язковість такого пломбування відповідно до приписів місцевих правил. Суд відзначає, що положення місцевих Правилах №48 лише встановлено обов`язкову вимогу пломбування уповноваженими представниками МПУ ВКГ лише відібраної представником підприємства контрольної проби для незалежного дослідження.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем не здійснювався паралельний аналіз відібраних проб.

Водночас, докладний опис відбирання проб побутових і промислових стічних вод описано у ДСТУ ISO 5667-10:2005 "Якість води. Відбирання проб" Частина 10. Настанови щодо відбирання проб стічних вод.

Керівний нормативний документ (КНД) 211.1.0.009-94 "Гідросфера. Відбір проб для визначення складу і властивостей стічних та технологічних вод" встановлює загальні вимоги до відбору проб з метою подальшого визначення хімічних та фізичних властивостей показників складу і властивостей вод. Керівний нормативний документ містить загальні вимоги до організації відбору, видів проб, місць, часу та частоти відбору, пристроїв, засобів та посуду для відбору та зберігання проб, реєстрації та транспортування проб, техніки безпеки.

Cудом не було встановлено, а відповідачем не доведено належними та допустимими доказами порушення при складанні спірних актів вимог чинних нормативних актів, що регламентують порядок відбору проб.

Таким чином, суд прийшов до висновку, позивачем доведений, а відповідачем не спростований факт перевищення максимально допустимих значень показників стічних вод споживача.

Матеріали справи свідчать про дотримання позивачем процедури, встановленої місцевих Правилах №48, а також порядку визначення плати за скид понаднормативних забруднень.

Суд зазначає, що плата за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням є грошовим зобов`язанням, що виникає на підставі договору та визначених законодавчих приписів, а не оперативно-господарською санкцією як заходу оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушення зобов`язання, що використовується самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. У даному випадку відсутні підстави вважати, що нарахування плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням є таким, що сприятиме припиненню або попередженню повторення порушення зобов`язання (що є характерною ознакою та метою застосування оперативно-господарської санкції).

Зазначена плата є платою за надання послуг водоканалом щодо доочищення понаднормативних забруднень води. Правовідносини сторін є зобов`язальними, згідно з укладеним договором та нормами чинного законодавства.

Вказане вище відповідає правовій позиції Верховного Суду щодо правової природи плати за скид понаднормативних забруднень стічних вод, яку викладено у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.01.2019 у справі №920/730/16, постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 17.04.2019 у справі №916/2273/16.

Згідно розрахунку позивача, у відповідача наявна заборгованість перед позивачем по оплаті за скид понаднормових забруднень у розмірі 47 561,93грн.

Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наведених обставин, встановивши, що відповідач здійснив скидання стічних вод з понаднормативним забрудненням у міську систему каналізації, які не оплатив, що є порушенням умов договору та вимог чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у заявленому розмірі.

З урахуванням приписів статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 12, 46, 73, 74-79, 86, 91, 129, 236-238 ГПК України господарський суд,

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Маріупольське Виробниче Управління водопровідно-каналізаційного Господарства», м.Маріуполь Донецької області, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-розважальний центр Кит», м.Маріуполь Донецької області, про стягнення 47 561,93грн задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-розважальний центр Кит» (87515, Донецька область, м.Маріуполь, пр.Металургів, б.53; ) на користь Комунального підприємства «Маріупольське Виробниче Управління водопровідно-каналізаційного Господарства» (87555, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Соборна, 7; ) плату за скид понаднормових забруднень у розмірі 47 561,93грн та судовий збір у розмірі 2102,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 ГПК України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень ГПК України).

Повний текст рішення, враховуючи перебуванням судді у відпустці з 16.02.2021 по 26.02.2021 та на лікарняному з 02.03.2021 по 12.03.2021 включно, складено та підписано 19.03.2021.

Суддя Ю.В. Макарова