РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.03.2021Справа № 910/19777/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Ломаки В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Фермерського господарства "Шанс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад - Профіль"

про стягнення 23 729,15 грн.,

Без виклику (повідомлення) представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фермерське господарство "Шанс" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад - Профіль" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 23 729,15 грн., з яких: 20 821,60 грн. - основний борг, 2 045,75 грн. - пеня, 443,74 грн. - 3 % річних, 418,06 грн. - інфляційні втрати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 26.02.2020 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "Каскад - Профіль" було укладено договір поставки № 491, за умовами якого відповідач зобов`язався поставити, а позивач - оплатити та прийняти погоджений сторонами товар. Проте відповідач взяті на себе за договором зобов`язання не виконав, оплачений позивачем товар покупцю не поставив та не повернув сплачені останнім кошти, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість та виникли підстави для нарахування штрафних санкцій та компенсаційних виплат. З урахуванням наведеного, позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.12.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

14.01.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано заяву про усунення недоліків.

Враховуючи наведені обставини, ухвалою господарського суду міста Києва від 15.01.2021 року відкрито провадження у справі № 910/19777/20 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала від 15.01.2021 року про відкриття провадження у справі № 910/19777/20 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення, з відповідним трек-номером 995 на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04071, місто Київ, вулиця Ярославська, будинок 56-А, офіс 7.

Проте, зазначене відправлення з трек-номером 995 вручене відповідачу не було.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт не отримання заявником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Суд також звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Отже, суд належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення відповідача про розгляд справи.

Крім цього, судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 15.01.2021 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою господарського суду міста Києва від 15.01.2021 року, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25.01.2006 у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.02.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Каскад - Профіль" (постачальник) та Фермерським господарством "Шанс" (покупець) було укладено договір поставки № 491 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язався передати у власність, а покупець - прийняти та оплатити на умовах, викладених у даному Договорі, металопрокат, сортамент, кількість та ціна якого вказані у специфікаціях, оформлених як додатки до даного Договору, які є його невід`ємними частинами.

Означений правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками наведених суб`єктів господарювання.

Згідно з пунктом 1.3 Договору постачальник зобов`язується передати товар лише на підставі повної попередньої оплати товару (якщо інше не передбачено у специфікації до даного Договору).

У пункті 2.2 наведеного правочину сторони погодили, що кількість кожної партії товару узгоджується між сторонами в рахунках-фактурах та специфікаціях до Договору. З моменту прийняття та оплати покупцем рахунку-фактури партія товару вважається узгодженою між сторонами.

Відповідно до пункту 3.1 Договору ціна на товар встановлюється за домовленістю між постачальником та покупцем, з урахуванням ПДВ, і вказується у рахунках та інших супровідних документах. Ціна фіксується на строк дії рахунку, який в ньому вказаний.

Загальна сума Договору визначається на підставі сплачених рахунків (пункт 3.2 Договору).

За умовами пунктів 3.3, 3.4 Договору розрахунок по даному Договору здійснюється у національній валюті України (гривні) у безготівковій грошовій формі. Оплата всієї вартості товару, вказаної у рахунку, здійснюється шляхом 100 % передплати шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 2 (двох) банківських днів з моменту виставлення рахунку або на інших умовах, вказаних у специфікаціях до даного Договору. Оплата свідчить про згоду покупця із характеристиками товару, вказаними постачальником у рахунку-фактурі. Допускається передача рахунку-фактури факсимільним зв`язком.

Датою оплати вартості товару вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Постачальником на обґрунтовану вимогу покупця може бути наданий відповідний документ, що підтверджує зарахування коштів (пункт 3.6 Договору).

Відповідно до пункту 4.1 цієї угоди поставка товару здійснюється автотранспортом на умовах DAP, на підставі й із застосуванням «Інкотермс-2010», з врахуванням відповідної редакції видання, а також особливостей, встановлених цим Договором.

У пункті 4.2 Договору сторони погодили, що строк поставки товару - протягом 5 (п`яти) робочих днів після 100 % передоплати. Інші строки поставки окремих партій товару та умови оплати узгоджуються сторонами у специфікаціях до цього Договору.

Датою поставки товару вважається дата отримання товару покупцем або третьою особою (перевізником) на складі постачальника, вказана у видатковій накладній.

За змістом пунктів 10.1, 10.2 Договору останній вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31 грудня 2020 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного розрахунку між сторонами. У випадку, якщо жодна зі сторін не заявить про намір розірвати даний Договір за 10 календарних днів до закінчення строку його дії, він вважається пролонгованим (продовжується) на наступний календарний рік на тих же умовах без укладення додаткової угоди.

Судом встановлено, що відповідач виставив позивачу рахунок від 25.02.2020 року № 2381 на оплату металопрокату на суму 20 821,60 грн., який у повному обсязі був оплачений Фермерським господарством "Шанс" відповідно до платіжного доручення від 26.02.2020 року № 307 на суму 20 821,60 грн.

Разом із тим, погоджений сторонами товар на суму 20 821,60 грн. у строк, передбачений пунктом 4.2 Договору, поставлений позивачу Товариством з обмеженою відповідальністю "Каскад - Профіль" не був.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Фермерське господарство "Шанс" посилалося на те, що листом від 12.03.2020 року № 11 воно звернулося до відповідача із претензією про повернення вищенаведеної суми сплачених позивачем коштів за непоставлений відповідачем у строк товар. Проте означена претензія була залишена Товариством з обмеженою відповідальністю "Каскад - Профіль" без задоволення, грошові кошти в сумі 20 821,60 грн. позивачу повернуто постачальником не було.

У зв`язку з наведеними обставинами, Фермерське господарство "Шанс" звернулося до суду з даним позовом про повернення здійсненої ним передоплати у вищенаведеному розмірі, а також стягнення з відповідача пені, 3 % річних, нарахованих у період з 20.03.2020 року по 04.12.2020 року, та інфляційних втрат, нарахованих з квітня по жовтень 2020 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Як було зазначено вище, на виконання укладеного між сторонами Договору позивачем сплачено на користь відповідача грошові кошти в якості передоплати за металопрокат, однак такий товар від відповідача на суму попередньої оплати у розмірі 20 821,60 грн. позивач не отримав.

При цьому, судом визначено правову природу сплаченої суми коштів у розмір 20 821,60 грн. саме як попередня оплата, тобто кошти, які попередньо оплачені стороною договору на користь іншої сторони з метою виконання нею своїх зобов`язань.

Правова природа зазначених коштів внаслідок невиконання будь-якою стороною своїх зобов`язань за договором не змінюється і залишається такою до моменту, коли сторони двосторонньо не узгодять іншої їх правової природи або не вчинять дій, які змінять правову природу перерахованої суми.

Про належне виконання позивачем своїх грошових зобов`язань за Договором зі здійснення попередньої оплати вищенаведеного товару свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення покупцем своїх зобов`язань.

Водночас судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Каскад - Профіль" оплачений позивачем товар на суму 20 821,60 грн. Фермерському господарству "Шанс" на момент звернення останнього до суду з даним позовом та на час розгляду цієї справи не поставило.

Докази, які спростовують вказані обставини, у матеріалах справи відсутні.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу (частина 1 статті 665 Цивільного кодексу України).

Питання щодо повернення попередньої оплати у випадку непоставки товару врегульовано статтею 693 Цивільного кодексу України, на яку посилається позивач в обґрунтування своїх вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

При цьому, припис частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України містить в собі альтернативу щодо реалізації покупцем своїх прав у випадку не поставки товару у встановлений договором строк, а саме: покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Наведена норма наділяє покупця, як сторону правочину, саме правами, і яке з них сторона реалізує - є виключно її волевиявленням.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

Як було вказано вище, обґрунтовуючи позовні вимоги, Фермерське господарство "Шанс" посилалося на те, що листом від 12.03.2020 року № 11 воно звернулося до відповідача із претензією про повернення вищенаведеної суми сплачених позивачем коштів за непоставлений відповідачем у строк товар.

Водночас суд звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про фактичне звернення позивача до відповідача з цією претензією, а також документи, що підтверджують факт і дату отримання цієї претензії постачальником.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

Разом із цим, обмеження у праві на судовий захист шляхом відмови у задоволенні позову за відсутності доказів попереднього їх звернення до продавця з вимогами, оформленими в інший спосіб, ніж позов (відмінними від нього), фактично буде призводити до порушення принципів верховенства права, доступності судового захисту, суперечити положенням частини другої статті 124 Конституції України та позиції Конституційного Суду України в рішенні від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів), згідно з якою вирішення правових спорів у межах досудових процедур є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів звернення позивача до відповідача із вищенаведеною претензією, суд дійшов висновку про те, що документально підтверджене волевиявлення Фермерського господарства "Шанс" щодо обрання одного з вищенаведених варіантів поведінки було виражене у поданні зазначеного позову з вимогами про стягнення з відповідача, зокрема, спірної суми перерахованої останньому попередньої оплати непоставленого товару.

За частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зважаючи на те, що сума боргу відповідача, яка складає 20 821,60 грн. перерахованої позивачем попередньої оплати, підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед Фермерським господарством "Шанс" чи поставку позивачу погодженого між сторонами товару на цю суму, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача до відповідача в частині стягнення з останнього вищенаведеної суми боргу, в зв`язку з чим даний позов у цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, у пред`явленому позові Фермерське господарство "Шанс" просило суд стягнути з відповідача 2 045,75 грн. пені та 443,74 грн. 3 % річних, нарахованих з 20.03.2020 року по 04.12.2020 року, а також 418,06 грн. інфляційних втрат, нарахованих з квітня по жовтень на спірну суму основного боргу.

Положеннями статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною другою статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом із тим, як було зазначено вище, документально підтверджене волевиявлення Фермерського господарства "Шанс" щодо обрання одного з вищенаведених варіантів поведінки фактично було виражене у поданні зазначеного позову з вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад - Профіль", зокрема, спірної суми перерахованої останньому попередньої оплати непоставленого товару.

З матеріалів справи вбачається, що з наведеним позовом Фермерське господарство "Шанс" звернулося до суду 10.12.2020 року, що підтверджується календарним штемпелем відділення поштового зв`язку на конверті, в якому зазначений позов надійшов до суду.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що прострочення зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад - Профіль" щодо поставки товару трансформувалося у грошове зобов`язання з повернення позивачу сплачених останнім грошових коштів попередньої оплати такого товару лише після подання ним вказаного позову.

Слід також зазначити, що за умовами пункту 7.3 Договору у випадку порушення постачальником строків постачання товару, останній на вимогу покупця сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від вартості товару, який не поставлено вчасно, за кожний день прострочення.

Разом із тим, враховуючи зазначений позивачем період стягнення цієї штрафної санкції (який співпадає з періодом нарахування 3 % річних за несвоєчасне виконання саме грошового зобов`язання), а також зважаючи на відсутність у позовній заяві посилань на вищенаведений пункт 7.3 Договору чи вимог про нарахування пені саме внаслідок несвоєчасної поставки товару (яка, за твердженням позивача та змістом позовної заяви, мала місце до березня 2020 року), суд дійшов висновку про те, що пеня у розмірі 2 045,75 грн. була заявлена Фермерським господарством "Шанс" внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем саме грошового зобов`язання з повернення позивачу спірної суми попередньої оплати.

Водночас відповідно до наданого позивачем розрахунку заявлених ним до стягнення з відповідача сум пені та компенсаційних виплат вбачається, що Фермерське господарство "Шанс" просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад - Профіль" пеню, 3 % річних та інфляційні втрати, нараховані у період з 20.03.2020 року по 04.12.2020 року, тобто коли у відповідача фактично було відсутнє прострочення виконання ним грошового зобов`язання.

Враховуючи відсутність прострочення відповідачем у спірний період грошового зобов`язання щодо повернення суми попередньої оплати, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача 2 045,75 грн. пені, 443,74 грн. 3 % річних та 418,06 грн. інфляційних втрат.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

У відповідності до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належним доказів на підтвердження поставки погодженого сторонами товару чи сплати спірної суми заборгованості (передоплати).

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з урахуванням вищенаведеного.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Фермерського господарства "Шанс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад - Профіль" про стягнення 23 729,15 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад - Профіль" (04071, місто Київ, вулиця Ярославська, будинок 56-А, офіс 7; ) на користь Фермерського господарства "Шанс" (63340, Харківська область, Красноградський район, село Петрівка, ) 20 821 (двадцять тисяч вісімсот двадцять одну) грн. 60 коп. основного боргу, а також 1 844 (одну тисячу вісімсот сорок чотири) грн. 44 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Відповідно до підпункту 17.5. пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено та підписано 18.03.2021 року.

Суддя В.С. Ломака