РІШЕННЯ

Іменем України

11 березня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/1083/20
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Дубини О. М.

Позивач за первісним позовом: Управління комунального майна Чернігівської

обласної ради,

, проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14000

Відповідач за первісним позовом: Приватне акціонерне товариство "Кінотехпром",

, вул. Любецька, 66, м. Чернігів, 14021

Предмет спору: про стягнення 10 974,03 грн,

Позивач за зустрічним позовом: Приватне акціонерне товариство "Кінотехпром",

, вул. Любецька, 66, м. Чернігів, 14021

Відповідач за зустрічним позовом: Управління комунального майна Чернігівської обласної ради,

, проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14000

Предмет спору: про визнання додаткової угоди недійсною,

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача (за первісним позовом): Бондар Я. О., представник;

від відповідача (за первісним позовом): Олексієнко О. П., директор,

ВСТАНОВИВ:

Управління комунального майна Чернігівської обласної ради звернулось до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром», у якому позивач просить суд стягнути з відповідача 10 974,03 грн, а саме: до обласного бюджету м. Чернігова -5779,04 грн заборгованості з орендної плати та 123,62 грн інфляційних нарахувань; на користь позивача - 2 476,72 грн заборгованості з орендної плати, 52,98 грн інфляційних нарахувань, 2 325,54 грн пені та 216,13 грн процентів річних за невиконання грошового забезпечення.

Приватне акціонерне товариство «Кінотехпром» подало зустрічний позов до Управління комунального майна Чернігівської обласної ради, у якому просить визнати додаткову угоду № 3 від 31.08.2017 до договору оренди № 66 від 01.11.2011 недійсною з моменту її вчинення.

Дії суду, пов'язані з розглядом справи.

Ухвалою суду від 23.11.2020 прийнято позовну заяву Управління комунального майна Чернігівської обласної ради до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті, а саме:

- відповідачу - п'ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та позивачу відзиву на позов з доданими до нього документами;

- позивачу - п'ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду та відповідачу відповіді на відзив з доданими до неї документами;

- відповідачу - п'ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду та позивачу заперечень з доданими до них документами.

Відповідно до поштового повідомлення про вручення ухвалу суду від 23.11.2020 відповідач отримав 25.11.2020.

Отже, останнім днем строку для подання ПрАТ «Кінотехпром» відзиву є 10.12.2020.

07.12.2020 ПрАТ «Кінотехпром» подало зустрічну позовну заяву, у якій просить визнати додаткову угоду № 3 від 31.08.2017 до договору оренди № 66 від 01.11.2011 недійсною з моменту її вчинення. До зустрічної позовної заяви додано, у тому числі, докази сплати судового збору та докази отримання зустрічної позовної заяви позивачем.

09.12.2020, тобто у встановлений судом строк, від ПрАТ «Кінотехпром» надійшов відзив на позовну заяву з доказами його отримання позивачем.

14.12.2020 позивач направив до суду та відповідачу відповідь на відзив з доданими до неї документами.

Ухвалою суду від 14.12.2020 прийнято до спільного розгляду зустрічний позов ПрАТ «Кінотехпром» до Управління комунального майна Чернігівської обласної ради про визнання недійсною додаткової угоди з первісним позовом, вимоги за зустрічним позовом об'єднано в одне провадження з первісним позовом у справі №927/1083/20, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 12.01.2021 та встановлено строки для подання заяв по суті за зустрічним позовом.

29.12.2020 від Управління комунального майна Чернігівської обласної ради надійшов відзив на зустрічну позовну заяву з доданими до нього документами.

У підготовчому засіданні 12.01.2021 суд долучив до матеріалів справи відзив на первісний позов, як такий, що поданий у порядку та строк, встановлені Господарським процесуальним кодексом України та судом, а тому спір вирішується з його урахуванням.

Щодо поданої позивачем за первісним позовом відповіді на відзив суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 166 Господарського процесуального кодексу України у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення. До відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою - шостою статті 165 цього Кодексу.

Пунктом 2 ч. 6 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Згідно з ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Такий самий порядок надіслання був встановлений судом для Управління комунального майна Чернігівської обласної ради щодо направлення ПрАТ «Кінотехпром» копії відповіді на відзив і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 9 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

До відповіді на відзив додано опис вкладення у цінний лист від 14.12.2020, у якому зазначено про направлення на адресу ПрАТ «Кінотехпром» відповіді на відзиву та копію витягу з реєстру платників податків на додану вартість. Доказів направлення відповідачу за первісним позовом копій інших документів, доданих до відповіді на відзив, позивач за первісним позовом суду не надав.

Представник позивача за первісним позовом у підготовчому засіданні 12.01.2021 поважних причин ненаправлення ПрАТ «Кінотехпром» усіх додатків до відповіді на відзив зазначити не змогла, оскільки договір про надання правової допомоги між нею та Управлінням був укладений лише 12.01.2021, а тому просила відкласти підготовче засідання для ознайомлення з усіма матеріалами справи та подала відповідне клопотання.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

За змістом ч. 1, 2 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Тобто представляти інтереси юридичної особи у суді, у тому числі брати участь у судовому засіданні, може або уповноважений працівник юридичної особи (самопредставництво), або особа, що не пов'язана трудовими відносинами з такою юридичною особою (представництво).

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 13, ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У підготовчому засіданні 12.01.2021 суд визнав неповажною причину відкладення підготовчого засідання, оскільки залучення Управлінням до участі у справі адвоката Максак Т. Л. лише у день проведення підготовчого засідання 12.01.2021, тобто майже через 1,5 місяці після відкриття провадження у справі, є суб'єктивною поведінкою позивача за первісним позовом, пов'язаною з неналежною підготовкою до розгляду справи, та відмовив у задоволенні клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Щодо доданих до відповіді на відзив копій рішень Господарського суду Чернігівської області від 08.10.2019 у справі № 927/748/19, від 18.09.2020 у справі № 927/658/20, від 30.01.2012 у справі № 5028/15/150/2011 суд встановив, що у вказаних справах сторонами були ті ж самі особи, які беруть участь у цій справі, а тому такі рішення мають бути у відповідача за первісним позовом.

Також до відповіді на відзив додано копію рішення Чернігівської обласної ради від 25.03.2011 «Про затвердження Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області» в новій редакції та копію рішення Чернігівської обласної ради від 30.09.2011 «Про внесення змін до Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області».

Як вбачається з матеріалів справи, ця Методика була підставою для нарахування орендної плати як за основним Договором, так і частини спірної Додаткової угоди, відповідач за первісним позовом з ними ознайомлений, а тому такі докази мають бути у нього.

У підготовчому засіданні 12.01.2021 суд долучив до матеріалів справи відповідь на відзив за первісним позовом з доданими до неї документами, а тому спір вирішується з їх урахуванням.

Як вбачається з наданого відзиву на зустрічну позовну заяву, він підписаний представником Управління за довіреністю від 28.12.2019 №01-1359 Кураш А. М.

Підписання та/або подання відзиву на зустрічну позовну заяву є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.

Документів, які б підтверджували правовий статус Кураш А. М. як адвоката та документів, які б підтверджували, що Кураш А. М. уповноважена представляти інтереси Управління комунального майна Чернігівської обласної ради у суді на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) у порядку, визначеному ст. 56 ГПК України, позивачем за первісним позовом не було надано, а тому суд у підготовчому засіданні 12.01.2021 відклав вирішення питання про прийняття відзиву на зустрічну позовну заяву до наступного судового засідання.

Зважаючи на неможливість з'ясування всіх питань, визначених ст. 177, 182 ГПК України, суд у підготовчому засіданні 12.01.2021 постановив ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 02.02.2021 на 10:00.

26.01.2021 від Управління комунального майна Чернігівської обласної ради надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, підписаний представником Максак Т. Л., з доданими до нього документами.

У підготовчому засіданні 02.02.2021 представник позивача за первісним позовом надала просила поновити строк для подання відзиву на зустрічну позовну заяву, оскільки попередній поданий відзив підписаний особою без наявності відповідних повноважень; Кураш А. М. діяла лише на підставі довіреності.

Представник відповідача за первісним позовом не заперечив щодо долучення до матеріалів справи відзиву на зустрічну позовну заяву до матеріалів справи.

Враховуючи зазначені представником позивача за первісним позовом обставини та думку представника відповідача, суд визнав поважними причини неподання відзив на зустрічну позовну заяву раніше та у підготовчому засіданні 02.02.2021 прийняв його до розгляду, а спір вирішується з його урахуванням.

Відповідно до ст. 165, 170, 174 ГПК України суд у підготовчому засіданні 02.02.2021 постановив ухвалу про повернення без розгляду позивачу за первісним позовом поданий раніше відзив на зустрічну позовну заяву з додатком, як такий, що підписаний неуповноваженою особою.

До початку підготовчого засідання від відповідача за первісним позовом надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №620/6623/20.

У підготовчому засіданні 02.02.2021 суд відклав вирішення клопотання про зупинення провадження у справі до наступного судового засідання, у зв'язку з чим підготовче засідання підлягає відкладенню.

Оскільки суд позбавлений можливості провести підготовче провадження у визначений ГПК України строк, суд у підготовчому засіданні 02.02.2021 постановив ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів.

У підготовчому засіданні 02.02.2021 суд постановив ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 16.02.2021 на 10:00.

До початку підготовчого засідання від позивача за первісним позовом надійшли заперечення проти клопотання ПрАТ «Кінотехпром» про зупинення провадження у справі.

У підготовчому засіданні 16.02.2021 суд розглянув клопотання ПрАТ «Кінотехпром».

Подане клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа №620/6623/20 про визнання неправомірним та нечинним рішення Чернігівської обласної ради ІХ сесії сьомого скликання №34-9/УІІ від 17.05.2017 про затвердження Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області (далі - Методика) в новій редакції.

Оскільки позовні вимоги Управління комунального майна Чернігівської обласної ради

ґрунтуються на несплаті ПрАТ «Кінотехпром» орендної плати, яка розрахована відповідно до Методики, затвердженої оскаржуваним рішенням, відповідач за первісним позовом вважає, що у разі задоволення адміністративного позову, позовні вимоги у справі №927/1083/20 будуть нікчемними.

Управління комунального майна Чернігівської обласної ради заперечує проти зупинення провадження у справі, оскільки вважає, що скасування рішення Чернігівської обласної ради №34-9/УІІ від 17.05.2017 не призведе до зміни розміру орендної плати, яка була встановлена сторонами у договорі оренди.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти неможливість господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

По своїй суті зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з'ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Розглянувши клопотання ПрАТ «Кінотехпром» про зупинення провадження у справі, суд у підготовчому засіданні 16.02.2021 дійшов висновку про те, що нарахування орендної плати відбувалось на виконання саме договору оренди від 01.11.2011, а Методика була лише підставою для визначення розміру такої плати та про застосування якої сторони дішли згоди у договорі оренди. Цей договір не визнаний недійсним у судовому порядку і є обов'язковим для виконання сторонами, а тому навіть скасування рішення, яким затверджено Методику, не призведе до автоматичного визнання недійсним договору оренди або зміни його умов, а буде лише підставою для подальшого врегулювання взаємовідносин сторін.

При цьому відповідно до ст. 5 Цивільного кодексу України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Отже, суд дійшов висновку про можливість самостійно встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти) договірних взаємовідносин сторін та докази, які є предметом судового розгляду, а тому у підготовчому засіданні 16.02.2021 відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Представником відповідача за первісним позовом у підготовчому засіданні 16.02.2021 заявлено клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні для підготовки та подачі до суду заяви про зміну предмету позовних вимог за зустрічним позовом.

Зважаючи на заявлене представником відповідача за первісним позовом клопотання, суд у підготовчому засіданні 16.02.2021 постановив ухвалу про встановлення позивачу за зустрічним позовом строку для подання заяви про зміну предмету або підстав позову (може бути змінено або предмет, або підстава позову) до 22.02.2021 включно, зобов'язавши надати копію цієї заяви з доданими документами суду та відповідачу за зустрічним позовом не пізніше 23.02.2021, та ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 25.02.2021 на 10:00.

До початку підготовчого засідання від ПрАТ «Кінотехпром» надійшла заява про зміну підстав зустрічного позову з доданими до неї документами, у тому числі доказами її отримання Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради.

До початку підготовчого засідання від Управління комунального майна Чернігівської обласної ради надійшли заперечення щодо цієї заяви про зміну підстав позову з додатком.

У наданих запереченнях представник Управління зазначає, що наведені у заяві нові підстави зустрічної позовної заяви підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Оскільки предметом позову є визнання додаткової угоди недійсною, що підпадає під юрисдикцію господарського судочинства, підстави позову оцінюються судом при вирішенні справи, а не під час прийняття відповідної заяви до розгляду, та з огляду на приписи ст. 42, 46 ГПК України, суд у підготовчому засіданні 25.02.2021 суд прийняв подану ПрАТ «Кінотехпром» заяву про зміну підстав зустрічного позову з доданими до неї документами, а спір вирішується з їх урахуванням.

У підготовчому засіданні 25.02.2021 представник ПрАТ «Кінотехпром» подав клопотання про долучення до матеріалів справи копій листів Державної регуляторної служби України від 27.04.2018 та від 17.05.2018.

Представник позивача за первісними позовом зазначила про отримання цих документів до початку цього підготовчого засідання.

Оскільки подані докази стосуються заяви про зміну підстав позову, суд у підготовчому засіданні 25.02.2021 прийняв ці докази до розгляду.

У зв'язку з прийняттям судом заяви про зміну підстав зустрічного позову, представник ПрАТ «Кінотехпром» подав клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №620/6623/20.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа №620/6623/20 про визнання неправомірним та нечинним рішення Чернігівської обласної ради ІХ сесії сьомого скликання №34-9/УІІ від 17.05.2017 про затвердження Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області (далі - Методика) в новій редакції.

Оскільки позовні вимоги Управління комунального майна Чернігівської обласної ради

ґрунтуються на несплаті ПрАТ «Кінотехпром» орендної плати, яка розрахована відповідно до Методики, затвердженої оскаржуваним рішенням, відповідач за первісним позовом вважає, що у разі задоволення адміністративного позову, позовні вимоги у справі №927/1083/20 будуть нікчемними.

У підготовчому засіданні 25.02.2021 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача за первісним позовом про зупинення провадження у справі з огляду на попередні висновки суду при розгляді аналогічного клопотання про зупинення провадження у справі.

Суд, з урахуванням змінених підстав позову, додатково зазначив, що новими підставами позову, якими обґрунтовується зустрічний позов, є неправомірність дій відповідача за зустрічним позовом щодо застосування Методики розрахунку орендної плати. При цьому предметом позову адміністративної юрисдикції є фактично той саме предмет, тобто затвердження та застосування цієї Методики, що свідчить про об'єктивну можливість суду у цій справі встановити та оцінити обставини, факти, які є предметом судового розгляду щодо застосування такої Методики.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що подане клопотання про зупинення провадження у справі не відповідає приписам ст. 227 ГПК України.

У підготовчому засіданні 25.02.2021 суд встановив сторонам строки для подання заяв по суті:

- відповідачу за зустрічним позовом строк на подання відзиву на зустрічну позовну заяву з урахуванням змінених підстав позову - до 02.03.2021, а також зобов'язано надати суду і позивачу за зустрічним позовом цей відзив у цей строк.

- позивачу за зустрічним позовом - триденний строк для подання відповіді на відзив за зустрічним позовом з моменту вручення відзиву;

- відповідачу за зустрічним позовом - триденний строк з моменту отримання відповіді на відзив для подання заперечень на таку відповідь на відзив.

У підготовчому засіданні 25.02.2021 суд постановив ухвалу про встановлення відповідачу за первісним позовом триденного строку з моменту проголошення цієї ухвали для надання заперечень на відповідь на відзив за первісним позовом.

У підготовчому засіданні 25.02.2021 суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 11.03.2021 о 12:00.

02.03.2021 відповідач за зустрічним позовом подав до суду відзив на зустрічну позовну заяву з відміткою про його отримання позивачем за зустрічним позовом у цей же день.

09.03.2021 позивач за зустрічним позовом подав до суду заперечення на відзив за зустрічним позовом з відміткою про їх отримання відповідачем за зустрічним позовом у цей же день.

У судовому засіданні 11.03.2021 суд долучив до матеріалів справи відзив на зустрічний позов та заперечення на відзив, які за своєю суттю є відповіддю на відзив за зустрічним позовом, а спір вирішується з їх урахуванням.

До початку судового засідання ПрАТ «Кінотехпром» втретє подало клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №620/6623/20.

Відповідно до ст. 195 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1 - 3 ч. 1 ст. 227 та п. 1 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу.

Ця норма містить виключний перелік таких підстав і розширеному тлумаченню не підлягає.

Отже, суд не може зупинити провадження у справі на стадії її розгляду по суті з підстав, визначених у п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

Крім того, у попередніх судових засіданнях суд вже розглядав аналогічні клопотання ПрАТ «Кінотехпром» про зупинення провадження у справі і відмовив у їх задоволенні з підстав, наведених вище.

Враховуючи викладене, суд у судовому засіданні 11.03.2021 відмовив ПрАТ «Кінотехпром» у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні 11.03.2021 представник ПрАТ «Кінотехпром» заявив клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки він закінчив підготовку та складання відповіді на відзив 09.03.2021, а тому він не встиг підготуватись до розгляду справи по суті.

Суд вважає, що представник ПрАТ «Кінотехпром» фактично розпочав підготовку до розгляду справи після отримання позовної заяви, шляхом подання заяв по суті (відзиву по первісному позову, позовної заяви зі зміненими підставами позову та відповіді на відзив по зустрічному позову), що за своєю правовою природою підпадає під розуміння підготовки до розгляду справи по суті.

Крім того, підготовка до судового засідання 11.03.2021 щодо подання заперечень на відповідь на відзив ПрАТ «Кінотехпром» мала відбутись не з 09.03.2021, як він про це зазначає, а фактично здійснюватись з 02.03.2021, коли він отримав відзив по зустрічному позову, підготував і надав суду свою відповідь на цей відзив.

Отже, суд дійшов висновку, що наведені представником ПрАТ «Кінотехпром» підстави для відкладення не є поважними причинами неможливості розгляду справи у цьому судовому засіданні.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 13, ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною першою ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод унормовано, що кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Зважаючи на поведінку представника ПрАТ «Кінотехпром», який систематично заявляв клопотання про зупинення провадження у справі по суті з одних і тих же підстав, а клопотання про відкладення судового засідання з різних причин заявляв лише після того, як суд відмовляв йому у зупиненні провадження, що судом розцінюється як реальна причина (відмова у зупиненні) відкладення судового засідання, та наведених вище обставин у їх сукупності, суд вважає, що заявлення клопотання про відкладення розгляду справи свідчить про зловживання відповідачем за первісним позовом процесуальними правами шляхом безпідставного затягування судового процесу, а тому суд у судовому засіданні 11.03.2021 відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 11.03.2021 на підставі ч. 6 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи.

Позовні вимоги за первісним позовом обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 66 від 01.11.2011 та додаткової угоди № 3 від 31.08.2017 до нього, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати орендної плати за квітень-червень 2019 року.

Відповідач за первісним позовом заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні, оскільки вважає, що Управлінням при заявленні позову не враховано:

- рішення п'ятої сесії шостого скликання Чернігівської обласної ради від 30.09.2017 про встановлення розміру орендної плати з коефіцієнтом 0,7 для орендарів, які є суб'єктами малого підприємництва і здійснюють виробничу діяльність на орендованих виробничих площах;

- невнесення змін у договір №66 в частині збільшення розміру орендної плати на суму ПДВ;

- відсутність нотаріального посвідчення або затвердження в судовому порядку додаткової угоди №3 від 31.08.2017 до договору оренди №66 від 01.11.2011.

У відповіді на відзив позивач за первісним позовом заперечує проти доводів, викладених у відзиві, з таких підстав:

- на момент укладення договору від 01.11.2011 №66 розмір орендної плати визначався на підставі Методики, затвердженої рішенням обласної ради від 25.03.2011, із змінами внесеними рішенням обласної ради від 30.09.2011, відповідно до якої застосовувалась орендна ставка для орендарів, які є суб'єктами малого підприємництва і здійснюють виробничу діяльність на орендованих виробничих площах, з коефіцієнтом 0,7. Згідно п. 3.3 додаткової угоди №3 від 31.08.2017 розмір орендної плати визначався на підставі Методики, затвердженої рішенням обласної ради від 17.05.2017 в новій редакції. Сторонами 31.08.2017 підписано як додаток 2 розрахунок розміру орендної плати із ставкою 7%, а тому доводи позивача про застосування орендної плати із коефіцієнтом 0,7 є безпідставними;

- у період з 01.04.2019 по 30.06.2019 рахунки зі сплати за орендну плату виставлялись ПрАТ «Кінотехпром» без ПДВ. З 01.07.2020 Управління є платником ПДВ, а тому усі наступні рахунки виставлялись відповідачу з ПДВ. Оскільки нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюються в порядку, визначеному чинним законодавством, необхідність внесення змін до договору в частині збільшення орендної плати на суму ПДВ відсутня;

- рішенням Господарського суду Чернігівської області від 31.01.2012 у справі 5028/15/150/2011, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2012 та постановою ВГСУ від 27.06.2012 врегульовано розбіжності, які виникли під час укладення договору оренди №66 від 01.11.2011. Відповідно до ч. 2 ст. 649 ЦК України та ст. 187 ГК України передбачено, що спори, які виникають при укладенні договорів, розглядаються судом. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Заперечень на відповідь на відзив від відповідача за первісним позовом до суду не надходило.

Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовано тим, що Методика розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затверджена рішенням обласної ради від 17.05.2017, на підставі якої визначається розмір орендної плати відповідно до додаткової угоди № 3 від 31.08.2017 до договору оренди № 66 від 01.11.2011, прийнята з грубими та системними порушеннями та не відповідає законам України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», «Про оренду державного та комунального майна», «Про Антимонопольний комітет України». Позивач вважає, що відповідач знав та свідомо вчинив неправомірні дії при підготовці та прийнятті рішення обласної ради від 17.05.2017, яким затверджено Методику, проте жодних дій по скасуванню даного рішення не прийняв, порушив принцип добросовісності та поваги інтересів іншої сторони договору та не виконав дій щодо приведення додаткової угоди №3 у відповідність до Методики від 25.03.2011. Отже, позивач за зустрічним позовом, посилаючись на ч. 1 ст. 203 ЦК Україна, вважає, що додаткова угода №3 від 31.08.2017 підлягає визнанню недійсною з моменту її вчинення.

Відповідач за зустрічним позовом заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні. У відзиві на зустрічну позовну заяву відповідач зазначає, що додаткова угода №3 від 31.08.2017 до договору оренди №66 від 01.11.2011 укладена між сторонами в межах наданих повноважень, ПрАТ «Кінотехпром» не заперечувало проти умов цієї додаткової угоди та вчиняло дії щодо її виконання. Відповідач за зустрічним позовом зазначає, що Методика розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затверджена рішенням обласної ради від 17.05.201, розроблена з дотриманням методологічних засад, є чинною і використовується під час розрахунку орендної плати.

У відповіді на відзив позивач за зустрічним позовом зазначає, що у відзиві Управління комунального майна Чернігівської обласної ради не надало доказів, які спростовують підстави та докази, наведені у зустрічному позові.

Заперечень на відповідь на відзив від відповідача за зустрічним позовом до суду не надходило.

Обставини, які є предметом доказування у справі. Докази, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

За первісним позовом.

Господарський суд Чернігівської області розглядав справи № 927/748/19 та №927/658/20 за позовами Управління комунального майна Чернігівської області до ПрАТ «Кінотехпром» про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за договором оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 66 від 01.11.2011.

Рішеннями Господарського суду Чернігівської області від 08.10.2019 у справі №927/748/19 та від 18.09.2020 у справі №927/658/20, які набрали законної сили, позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з ПрАТ «Кінотехпром» заборгованість зі сплати орендної плати за договором № 66 від 01.11.2011.

Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи те, що у справах 927/748/19, №927/658/20 та у цій справі беруть участь особи, щодо яких встановлено певні обставини, факти, які встановлені рішеннями Господарського суду Чернігівської області від 08.10.2019 у справі №927/748/19, від 18.09.2020 у справі №927/658/20 та входять до предмету доказування в межах даної справи, є преюдиціальними та не підлягають доведенню знову в межах даної справи.

З урахуванням встановлених у вказаних рішеннях суду обставин, а також на підставі наявних у цій справі документах, суд встановив, що рішенням Чернігівської обласної ради від 25.03.2011 затверджено Методику розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції.

Рішенням Чернігівської обласної ради від 30.09.2011 внесено зміни до Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженої рішення обласної ради від 25.03.2011.

01.11.2011 між Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради (далі - орендодавець) та Приватним акціонерним товариством "Кінотехпром" (далі - орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 66 (далі - Договір).

Відповідно до розділу 1 Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області (надалі - майно), що розташоване за адресою м. Чернігів, вул. Любецька, 66 та перебуває на бухгалтерському обліку Управління комунального майна Чернігівської обласної ради. Приміщення, які знаходяться на 1 поверсі вищезазначеної будівлі, загальною площею 279,6 кв. м, що має окремий вхід. Приміщення, які знаходяться в підвалі вищезазначеної будівлі, загальною площею 81,7 кв. м, що має окремий вхід. Загальна площа приміщень, що передається в оренду, складає 361,3 кв.м. Майно передається в оренду з метою здійснення виробничої діяльності.

Згідно з п. 2.1 Договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передачі майна, який є невід'ємною частиною цього Договору.

Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Майно залишається у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, а орендар користується ним протягом всього строку оренди (п. 2.2 Договору).

Відповідно до п. 3.1 договору орендна плата є платежем у грошовій формі, який орендар вносить орендодавцю та до обласного бюджету незалежно від наслідків діяльності орендаря і сплачується за весь термін фактичного користування майном, що визначається на підставі акта приймання-передачі в оренду та акта приймання-передачі майна з орендного користування.

Згідно з п. 3.2 Договору до орендної плати не входить плата за комунальні послуги, вартість експлуатаційних витрат, податок на додану вартість.

Пунктом 3.3 Договору визначено, що розмір орендної плати визначається на підставі Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженої рішенням обласної ради від 25.03.2011, зі змінами, внесеними рішенням обласної ради від 30.09.2011.

Відповідно до п. 3.4 Договору розмір та порядок розрахунку орендної плати наведено у додатку № 2 до цього договору, що є невід'ємною частиною, і становить за базовий місяць розрахунку (останній місяць, по якому є інформація про індекс інфляції) - 1563,02 грн.

Орендна плата за перший (листопад 2011 року) місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць розрахунку на індекс інфляції за жовтень та листопад місяці 2011 року.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

Згідно з п. 3.5 Договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Відповідно до п. 3.6 Договору, у редакції, викладеній у резолютивній частині рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.08.2015 у справі №927/807/15, яке набрало законної сили, орендну плату Орендар зобов'язаний перераховувати щомісячно не пізніше останнього числа поточного місяця згідно виставлених Орендодавцем рахунків у співвідношенні, встановленим Методикою розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області або за окремим рішенням обласної ради (на період його дії).

У п. 3.7 Договору сторони встановили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, підлягає індексації і стягується відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, включаючи день оплати.

Згідно з п. 9.5 Договору у разі несвоєчасного виконання зобов'язання по сплаті орендної плати орендар повинен сплатити орендодавцю суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 10 % річних від простроченої суми.

Пунктом 10.1 Договору визначено, що цей договір діє з 01 листопада 2011 року по 31 жовтня 2016 року включно.

01.11.2011 сторонами підписано як додаток 1 до договору № 66 акт прийому-передачі в оренду майна комунальної власності області, розташованого за адресою м. Чернігів, вул. Любецька, 66. Даний акт складено про те, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, що розташоване за адресою м. Чернігів, вул. Любецька, 66 та перебуває на бухгалтерському обліку Управління комунального майна Чернігівської обласної ради. Приміщення, які знаходяться на 1 поверсі вищезазначеної будівлі, загальною площею 279,6 кв. м, що має окремий вхід: приміщення, які знаходяться в підвалі вищезазначеної будівлі, загальною площею 81,7 кв. м, що має окремий вхід, загальна площа приміщень, що передається в оренду складає 361,3 кв.м.

01.11.2011 сторонами підписано як додаток 2 до Договору розрахунок розміру орендної плати із застосованою ставкою 6,0 %.

У грудні 2011 року Управління комунального майна Чернігівської обласної ради звернулось до Господарського суду Чернігівської області із позовом про врегулювання розбіжностей, які виникли між Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради та Приватним акціонерним товариством "Кінотехпром" під час укладення договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №66 від 01.11.11, та просило викласти пункти 1.1, 3.8, 3.10, 5.1.3, 5.1.4, 6.1.3, 8.1.2, 8.1.3, 9.1, 9.5, 10.3, 10.4, 10.8 Договору в редакції, запропонованої Управлінням.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 31.01.2012 у справі №5028/15/150/2011, яке набрало законної сили, позов задоволено частково та врегулювано розбіжності, які виникли між Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради та Приватним акціонерним товариством "Кінотехпром" під час укладення договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №66 від 01.11.2011 року, виклавши пункти договору 1.1, 3.10, 5.1.3, 5.1.4, 6.1.3, 8.1.3, 9.1, 9.5, 10.3, 10.4, 10.8 у редакції, вказаній в резолютивній частині цього рішення. Днем укладення договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №66 від 01.11.2011 року між Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради та Приватним акціонерним товариством "Кінотехпром" вважати 21.11.2011 року.

Рішенням Чернігівської обласної ради № 34-9/VII від 17.05.2017 затверджено Методику розрахунку та порядок використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції.

23.08.2017 сторонами підписано додаткову угоду № 2 до Договору, у якій вирішено продовжити термін дії договору оренди та внести відповідні зміни, а саме: Пункт 10.1 розділу 10 договору оренди викласти в наступній редакції "10.1 Цей договір діє по 31.08.2017 року включно".

31.08.2017 між сторонами підписано додаткову угоду № 3 до Договору, згідно з якою орендодавець та орендар в зв'язку з продовженням терміну дії договору оренди на той самий строк, що і основний договір від 01.11.2011 № 66 про оренду нерухомого майна, що знаходиться за адресою м. Чернігів, вул. Любецька, 66, який був укладений між сторонами на підставі рішення Господарського суду Чернігівської області від 31.01.2012 по справі № 5028/15/150/2011, проведенням нової незалежної оцінки на виконання статті 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" дійшли згоди внести відповідні зміни до нього наступного змісту:

- підпункт 1.1.3 викласти в наступній редакції «Вартість майна визначена згідно зі звітом про оцінку майна, виконаним станом на 11.08.2017, становить 689 748,00 грн";

- пункт 3.3, 3.4 викласти в наступній редакції: "3.3. Розмір орендної плати визначається на підставі Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженої рішенням обласної ради від 17.05.2017 № 34-9/VII у новій редакції.

3.4. Розмір та порядок розрахунку орендної плати наведено у додатку № 1 до цієї угоди до договору, що є невід'ємною його частиною і становить за базовий місяць розрахунку - 4023,53 грн.

Орендна плата за перший (вересень 2017 року) місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за серпень та вересень 2017 року. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством".

- пункт 10.1 розділу 10 договору оренди викласти у редакції наступного змісту: "10.1. Цей договір діє по 31 жовтня 2021 року включно".

31.08.2017 сторонами підписано як додаток 1 до додаткової угоди від 31.08.2017 № 3 до договору оренди розрахунок розміру орендної плати із застосованою ставкою 7,0 %.

Рішенням Чернігівської обласної ради від 28.03.2018 № 65-12/VII внесено зміни до Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженої рішенням обласної ради від 25.03.2011, в редакції рішення від 17.05.2017 № 34-9/VII.

Даним рішенням внесено зміни до п. 14.1 Методики та викладено її в наступній редакції: Орендна плата спрямовується у разі, коли орендодавцем майна виступає Управління комунального майна обласної ради за оренду нерухомого майна та іншого окремого індивідуально визначеного майна, яке перебуває в оперативному управлінні (на бухгалтерському обліку) Управління комунального майна, а також нерухомого майна, яке перебуває в користуванні (на бухгалтерському обліку) окремих структурних підрозділів Чернігівської обласної державної адміністрації - 50 відсотків орендної плати до обласного бюджету, 50 відсотків - орендодавцю.

Рішенням Чернігівської обласної ради від 04.04.2019 № 40-17/VII "Про розподіл орендної плати для Управління комунального майна" з метою збільшення надходжень коштів до обласного бюджету від передачі майна комунальної власності області в оренду, відповідно до Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженої рішенням обласної ради від 25.03.2011 (зі змінами) вирішено встановити для управління комунального майна обласної ради з 01 квітня 2019 року наступний розподіл орендної плати за оренду нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в оперативному управлінні (на бухгалтерському обліку) управління - 70 відсотків до обласного бюджету, 30 відсотків - управлінню.

Згідно з Положенням про Управління комунального майна Чернігівської обласної ради (нова редакція), затвердженого рішенням 12 сесії обласної ради сього скликання 28.03.2018 за № 70-12/VII, а саме пунктів 3.6, 3.7, управління відповідно до покладених на нього завдань: у встановленому порядку виступає орендодавцем цілісних майнових комплексів комунальних підприємств обласної ради, їх структурних підрозділів (філій, цехів, дільниць), нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного майна; контролює виконання умов договорів оренди майна комунальної власності області, а також надходження коштів від оренди до обласного бюджету.

Пунктом 5.3 Положення визначено, що Управління має право пред'являти претензії та подавати позовні заяви до суду, предметом яких є стягнення на користь обласного бюджету орендної плати, інфляційних нарахувань на підставі укладених Управлінням договорів оренди об'єктів комунальної власності області. Нараховувати та стягувати з боржників у повному обсязі на користь Управління неустойку (пеню) та проценти річних за порушення зобов'язань за договорами оренди об'єктів комунальної власності області, укладеними Управлінням.

Управлінням комунального майна Чернігівської обласної за період з квітня 2019 року по червень 2019 року було виставлено ПрАТ «Кінотехпром» рахунки на оплату орендної плати, а саме:

- рахунок № від 13.05.2019 за оренду приміщення за квітень 2019 року: 3361,06 грн - до обласного бюджету та 1440,45 грн на користь Управління комунального майна; рахунок направлений відповідачу поштовим зв'язком 13.05.2019 та отриманий відповідачем 15.05.2019, що підтверджується копією поштового повідомлення про вручення, яка наявна в матеріалах справи;

- рахунок № від 14.06.2019 за оренду приміщення за травень 2019 року: 3384,58 грн - до обласного бюджету та 1450,54 грн на користь Управління комунального майна; рахунок направлений відповідачу поштовим зв'язком 14.06.2019 та отриманий відповідачем 18.06.2019, що підтверджується копією поштового повідомлення про вручення, яка наявна в матеріалах справи;

- рахунок № від 12.07.2019 за оренду приміщення за червень 2019 року: 3367,66 грн - до обласного бюджету та 1443,28 грн на користь Управління комунального майна; рахунок направлений відповідачу поштовим зв'язком 12.07.2019 та отриманий відповідачем 15.07.2019, що підтверджується копією поштового повідомлення про вручення, яка наявна в матеріалах справи.

Всього Управління комунального майна Чернігівської обласної виставило та направило ПрАТ «Кінотехпром» рахунків на загальну суму 14 447,57 грн, з яких 10 113,30 грн до обласного бюджету та на користь Управління - 4 334,27 грн.

Відповідно до умов Договору рахунки повинні бути оплачені у такі строки: № від 13.05.2019 - до 31.05.2019, № від 14.06.2019 - до 30.06.2019, № від 12.07.2019 - до 31.07.2019.

ПрАТ «Кінотехпром» частково оплатило рахунки, а саме:

- по рахунку № від 13.05.2019 частково сплачено частину орендної плати в сумі 2057,79 грн, з них до обласного бюджету - 1440,45 грн та на користь управління - 617,34 грн;

- по рахунку № від 14.06.2019 частково сплачено частину орендної плати в сумі 2072,19 грн, з них до обласного бюджету - 1450,53 грн та на користь управління - 621,66 грн;

- по рахунку № від 12.07.2019 частково сплачено частину орендної плати в сумі 2061,83 грн, з них до обласного бюджету - 1443,28 грн та на користь управління - 618,55 грн.

Всього ПрАТ «Кінотехпром» здійснено оплат на загальну суму 6191,81 грн, з них на користь Управління комунального майна - 1857,55 грн та до обласного бюджету - 4334,26 грн.

Таким чином, несплаченими залишились рахунки на загальну суму 8 255,76 грн, з яких 5 779,04 грн - до обласного бюджету та 2 476,72 грн - на користь управління.

Управління комунального майна Чернігівської обласної направило ПрАТ «Кінотехпром» лист від 10.06.2020 №01-554, у якому зазначило, що заборгованість зі сплати орендної плати за Договором з 01.04.2019 по 30.06.2019 становить 8 255,76 грн та вимагало її сплатити.

Відповідно до витягу з реєстру платників податку на додану вартість від 07.07.2020 Управління комунального майна Чернігівської обласної ради зареєстровано як платник ПДВ з 01.07.2020.

Доказів сплати коштів у розмірі 8 255,76 грн ПрАТ «Кінотехпром» суду не надало.

За зустрічним позовом.

Управління комунального майна Чернігівської обласної ради розроблений аналіз регуляторного впливу регуляторного акта «Про затвердження Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції», який опубліковано в газеті «Деснянська правда» від 26.01.2017 та оприлюднено на офіційному веб-сайті Чернігівської обласної ради 31.01.2017.

15.05.2017 постійною комісією з питань економічного розвитку, інвестиційної діяльності та здійснення державної регуляторної політики Чернігівської обласної ради надано експертний висновок «Про проект регуляторного акта «Про затвердження Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції», у якому запропоновано внести даний проект регуляторного акта на затвердження обласною радою.

Рішенням Чернігівської обласної ради № 34-9/VII від 17.05.2017 затверджено Методику розрахунку та порядок використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції.

Державна регуляторна служба України направило Чернігівській обласній раді листи від 27.04.2018 №4196/0/20-18, від 17.05.2018 №4682/0/20-18, у яких зазначено, що проект рішення Чернігівської обласної ради, яким було затверджено Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції не надходив до Державної регуляторної служби для підготовки пропозицій щодо удосконалення відповідно до принципів державної регуляторної політики, у зв'язку з чим розробником не дотримано вимог ст. 34 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Державна регуляторна служба України зазначила про необхідність приведення рішенням Чернігівської обласної ради № 34-9/VII від 17.05.2017 у відповідність до вимог чинного законодавства.

У листі від 29.01.2019 №553/0/20-19 Державна регуляторна служба України, направленого Чернігівській обласній раді, повідомила обласну раду про необхідність вжиття невідкладних заходів щодо скасування базового рішення № 34-9/VII від 17.05.2017.

Доказів скасування рішення Чернігівської обласної ради № 34-9/VII від 17.05.2017 суду не надано.

Оцінка суду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України).

За приписами ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором.

Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно.

Орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Оскільки предметом первісного спору є заборгованість за договором оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 66 від 01.11.2011 та додаткової угоди № 3 від 31.08.2017, яку позивач у зустрічному позові просить визнати недійсною, судом спочатку розглядаються вимоги за зустрічним позовом.

Щодо зустрічного позову.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України наявність підстав для визнання договору недійсним має встановлюватися судом на момент його укладення.

Частиною 1 ст. 203 Цивільного кодексу України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України).

Як підставу недійсності додаткової угоди № 3 від 31.08.2017 до Договору позивач за зустрічним позовом зазначає невідповідність Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, яка затверджена рішенням обласної ради від 17.05.2017 і згідно з якою визначається розмір орендної плати, законам України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», «Про оренду державного та комунального майна», «Про Антимонопольний комітет України» та прийняття її з грубими та системними порушеннями.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про оренду державного і комунального майна» (тут і далі - чинного на момент укладення Договору та Додаткової угоди №3 до нього) істотними умовами договору оренди є, зокрема, орендна плата з урахуванням її індексації.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про оренду державного і комунального майна» орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об'єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об'єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об'єктів, що перебувають у державній власності.

Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах.

Відповідно до ст. 20, ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду державного і комунального майна» орендна плата встановлюється, як правило, у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватись у натуральній або грошово-натуральній формі.

Розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін.

Розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

Рішенням Чернігівської обласної ради № 34-9/VII від 17.05.2017 затверджено Методику розрахунку та порядок використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції (далі - Методика).

31.08.2017 між сторонами підписано додаткову угоду № 3 до Договору, згідно з якою, зокрема, пункт 3.3, 3.4 Договору викладено в наступній редакції:

"3.3. Розмір орендної плати визначається на підставі Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженої рішенням обласної ради від 17.05.2017 № 34-9/VII у новій редакції.

3.4. Розмір та порядок розрахунку орендної плати наведено у додатку № 1 до цієї угоди до договору, що є невід'ємною його частиною і становить за базовий місяць розрахунку - 4023,53 грн.

Орендна плата за перший (вересень 2017 року) місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за серпень та вересень 2017 року. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством".

Статтею 3 Цивільного кодексу України визначено загальні засади цивільного законодавства, до яких віднесено, зокрема, свободу договору.

Відповідно до положень статті 6 Цивільного кодексу України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Згідно з ч. 1 статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Розкриваючи зміст засади свободи договору у статтях 6 і 627 Цивільного кодексу України визначає, що свобода договору полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів і погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору у Цивільному кодексу України, законодавець разом із тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 6 та статті 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, сторони у додатковій угоді №3 самостійно погодили порядок визначення розміру орендної плати на підставі Методики, що відповідає приписам Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідність Методики нормам чинного законодавства не може розглядатись судом під час вирішення цього спору, оскільки рішення Чернігівської обласної ради № 34-9/VII від 17.05.2017 про затвердження цієї Методики є чинним, а встановлення такої невідповідності не призведе до його скасування.

Відповідач є лише технічним виконавцем, що розробив аналіз регуляторного впливу регуляторного акта «Про затвердження Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції», а не суб'єктом владних повноважень, який прийняв рішення про затвердження цієї Методики.

Державна регуляторна служба України направляло листи від 27.04.2018 №4196/0/20-18, від 17.05.2018 №4682/0/20-18, від 29.01.2019 №553/0/20-19 про необхідність приведення рішенням Чернігівської обласної ради № 34-9/VII від 17.05.2017 у відповідність до вимог чинного законодавства та вжиття невідкладних заходів щодо скасування цього базового рішення безпосередньо до Чернігівської обласної ради.

Жодних доказів отримання відповідачем цих листів та належних обґрунтувань щодо покладення обов'язку саме на відповідача вжити заходів щодо зміни або скасування рішення Чернігівської обласної ради № 34-9/VII від 17.05.2017 ПрАТ «Кінотехпром» суду не надав.

Відповідач за первісним позовом у своєму відзиві зазначає про порушення принципу «належного урядування», однак такий принцип стосується лише державних органів, які повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб, а не відповідача, який не є суб'єктом владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Отже, відповідач не наділений безпосередньо відповідними обов'язками щодо затвердження або скасування Методики, а з урахуванням незгоди позивача з порядком визначення розміру орендної плати на підставі цієї Методики саме він мав відмовитись від підписання додаткової угоди або ініціювати скасування рішення про її затвердження у суді.

Крім того, суд зазначає, що скасування рішення, яким затверджено Методику, не призведе до автоматичного визнання недійсним Договору та Додаткової угоди №3 до нього оренди або зміни його умов, а буде лише підставою для подальшого врегулювання взаємовідносин сторін.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позивач за зустрічним позовом не довів порушення закону на момент укладення додаткової угоди, а відтак про відсутність підстав для визнання недійсною Додаткової угоди №3 до Договору.

Відповідно до п. 6 ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Тобто в схожій правовій ситуації Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 по своїй суті застосовано доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Очевидно, що дії позивача, який то сплачував, то не сплачував обумовлену договором орендну плату; вже наводив аналогічні заперечення щодо чинності Договору у справі №927/807/15 (а.с. 16-19), а після відхилення їх судом до теперішнього часу сплачував (хоча і з періодичними порушеннями) орендну плату на підставі Додаткової угоди №3, яка аналогічно Договору не була завірена нотаріально; жодних заперечень щодо чинності обумовленого на підставі Методики розміру орендної плати раніше, у тому числі, при розгляді подібних позовів у справах № 927/748/19 та № 927/658/20, не заявляв, а згодом пред'являє позов про визнання її недійсною з підстав невідповідності порядку затвердження Методики, на підставі якої визначається розмір орендної плати, нормам чинного законодавства, суперечить його попередній поведінці і є недобросовісним.

За наведених обставин у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ «Кінотехпром» є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо первісного позову.

За умовами укладеного між сторонами Договору та Додаткової угоди №3 ПрАТ «Кінотехпром» зобов'язалось сплачувати орендну плату за користування нерухомим майно, спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, розмір якої визначається на підставі Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженої рішенням обласної ради від 17.05.2017 № 34-9/VII у новій редакції.

У рішенні Чернігівської обласної ради від 04.04.2019 № 40-17/VII вирішено встановити для управління комунального майна обласної ради з 01 квітня 2019 року наступний розподіл орендної плати за оренду нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в оперативному управлінні (на бухгалтерському обліку) управління - 70 відсотків до обласного бюджету, 30 відсотків - управлінню.

Як встановив суд, Управлінням комунального майна Чернігівської обласної за період з квітня 2019 року по червень 2019 року було виставлено ПрАТ «Кінотехпром» рахунки на оплату орендної плати на загальну суму 14 447,57 грн, з яких 10 113,30 грн до обласного бюджету та на користь Управління - 4 334,27 грн.

ПрАТ «Кінотехпром» частково оплатило рахунки на загальну суму 6191,81 грн, з них на користь Управління комунального майна - 1857,55 грн та до обласного бюджету - 4334,26 грн.

Таким чином, несплаченими залишились рахунки на загальну суму 8 255,76 грн, з яких 5 779,04 грн - до обласного бюджету та 2 476,72 грн - на користь управління.

ПрАТ «Кінотехпром» заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні, оскільки вважає, що Управлінням не враховано прийняте Чернігівською обласною радою рішення від 30.09.2017 про встановлення розміру орендної плати з коефіцієнтом 0,7 для орендарів, які є суб'єктами малого підприємництва і здійснюють виробничу діяльність на орендованих виробничих площах.

Разом з тим, вказаного рішення Чернігівської обласної ради від 30.09.2017 матеріали справи не містять.

Згідно з п. 13.6 Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції, затвердженої рішенням обласної ради 17.05.2017 № 34-9/VII, прийняті рекомендації постійної комісії обласної ради з питань управління та розпорядження об'єктами комунальної власності, а також рішення обласної ради з питань встановлення зменшеного розміру орендної плати є підставою для внесення відповідних змін у договори оренди.

Отже, у разі прийняття обласною радою рішення про зменшення розміру орендної плати, такі зміни мають бути внесені до договору оренди.

Відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Однак доказів внесення змін до Договору в частині зменшення розміру орендної плати сторонами суду не надано.

При цьому як Управління комунального майна Чернігівської обласної ради, так і ПрАТ «Кінотехпром», у разі наявності підстав внесення змін до Договору в частині визначення іншого розміру орендної плати, мали право самостійно ініціювати розгляд таких змін шляхом направлення проекту додаткової угоди до договору.

Проте доказів вчинення таких дій сторонами суду не надано.

Таким чином, підстави для застосування до ПрАТ «Кінотехпром» коефіцієнту 0,7 при визначенні розміру орендної плати відсутні, а відтак суд відхиляє доводи відповідача за первісним позовом у цій частині.

Доводи ПрАТ «Кінотехпром» щодо невнесення змін до Договору в частині збільшення розміру орендної плати на суму ПДВ також відхиляються судом, оскільки відповідно до витягу з реєстру платників податку на додану вартість Управління зареєстровано як платник ПДВ з 01.07.2020, а рахунки за спірний період з квітня 2019 року по червень 2019 року виставлялись відповідачу за первісним позовом без ПДВ.

Разом з тим суд відхиляє доводи ПрАТ «Кінотехпром» щодо відсутності нотаріального посвідчення або затвердження в судовому порядку додаткової угоди №3 від 31.08.2017 до договору оренди №66 від 01.11.2011.

Згідно з ч. 2 ст. 793 ЦК України, у редакції чинній на момент укладення Договору, договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню).

Як вбачається з матеріалів справи, під час укладення договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №66 від 01.11.2011, між сторонами виникли розбіжності, які були предметом розгляду Господарським судом Чернігівської області у справі №5028/15/150/2011.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 31.01.2012 у справі №5028/15/150/2011, яке набрало законної сили, позов задоволено частково та врегулювано розбіжності, які виникли між Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради та Приватним акціонерним товариством "Кінотехпром" під час укладення спірного договору. У цьому рішенні зазначено, що днем укладення договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №66 від 01.11.2011 року між Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради та Приватним акціонерним товариством "Кінотехпром" вважати 21.11.2011 року.

Відповідно до ст. 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Таким чином, оскільки Договір є укладеним з 21.11.2011 відповідно до рішення Господарського суду Чернігівської області від 31.01.2012 у справі №5028/15/150/2011, а відтак не підлягав наступному його нотаріальному посвідченню.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007) (пункт 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини» від 18.11.2003 №01-8/1427).

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії», п. 61).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

За таких обставин, не підлягає нотаріальному посвідченню і Додаткова угода №3 до цього Договору.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов'язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Оскільки ПрАТ «Кінотехпром» у порушення ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України взятих на себе зобов'язань не виконав та не сплатив у визначений Договором строк орендну плату за квітень-червень 2019 року, господарський суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відтак стягненню з відповідача за первісним позовом підлягає заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 8 255,76 грн, з яких 5 779,04 грн - до обласного бюджету та 2 476,72 грн - на користь управління.

Враховуючи порушення відповідачем строків сплати орендної плати, позивач нарахував та заявив до стягнення 2 325,54 грн пені за період з 01.06.2019 по 29.01.2020, 176,60 грн інфляційних втрат, з яких 123,62 грн, нарахованих на суму заборгованість перед обласним бюджетом, та 52,98 грн - на заборгованість перед Управлінням та 216,13 грн - 3 % річних за період з 01.06.2019 по 29.01.2020.

Щодо заявленої до стягнення пені.

Частина 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачає, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Як встановив суд, сторони у п. 3.7 Договору сторони погодили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, підлягає індексації і стягується відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, включаючи день оплати.

Відповідно до ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Зі ст. 230 Господарського кодексу України випливає, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Суд, здійснивши перевірку розрахунку суми пені, дійшов висновку про правильне її нарахування відповідно до умов Договору та вимог чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 2 325,54 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Суд, здійснивши перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку про правильне їх нарахування.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню у розмірі 176,60 грн, з яких 123,62 грн підлягає стягненню до обласного бюджету, а 52,98 грн - на користь Управління та 216,13 грн - 3 % річних, відповідно.

Висновки суду.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши усі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що надані Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради за первісним і зустрічними позовами докази на підтвердження викладених ним обставин є більш вірогідними, ніж докази, надані Приватним акціонерним товариством «Кінотехпром».

Інші докази та пояснення учасників справи судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з'ясуванні усіх питань, винесених на його розгляд.

За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити повністю.

Щодо судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки первісний позов задоволено повністю, судові витрати позивача за первісним позовом покладаються на відповідача за первісним позовом.

Враховуючи те, що у зустрічному позові відмовлено повністю, судові витрати, понесені позивачем за зустрічним позовом, стягненню з відповідача за зустрічним позовом не підлягають.

Керуючись ст. 13, 14, 42, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Первісний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Кінотехпром" (, вул. Любецька, 66, м. Чернігів, 14021) до обласного бюджету м. Чернігова (УК у м. Чернігові/м. Чернігів/22080400, р/р UA0025002, Казначейство України, ) 5 779,04 грн заборгованості з орендної плати та 123,62 грн інфляційних нарахувань.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Кінотехпром" (, вул. Любецька, 66, м. Чернігів, 14021) на користь Управління комунального майна Чернігівської обласної ради (, проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14000) 2 476,72 грн заборгованості з орендної плати, 52,98 грн інфляційних нарахувань, 2325,54 грн пені, 216,13 грн - 3% річних та 2 102,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

4. У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у строки, визначені ст. 256 цього Кодексу.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 22.03.2021.

Суддя В. В. Шморгун