Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2021Справа № 910/15657/20

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Інформаційні технології"

до Державного підприємства "Київський бронетанковий завод"

про стягнення 42 059,33 грн.

без повідомлення учасників справи

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Інформаційні технології" (далі - ТОВ "Інформаційні технології", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства "Київський бронетанковий завод" (далі - ДП "Київський бронетанковий завод", відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 42 059, 33 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № 900 від 14.03.2016 р. в частині своєчасної сплати вартості поставленого програмного комплексу "ІТ Предприятие" та наданих консультаційних послуг з впровадження ПК, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість. У позові ТОВ "Інформаційні технології" просить стягнути з відповідача борг у сумі 42 059, 33 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2020 р. вказаний позов був прийнятий до розгляду, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у визначений законом строк, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Отже, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 14.03.2016 р. між ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Інформаційні технології" (виконавець) та Державним підприємством "Київський бронетанковий завод" (замовник) був укладений договір № 900 (далі - договір). Відповідно до цього договору (з урахуванням додаткових угод до нього) ТОВ НВП "Інформаційні технології" взяло на себе обов`язок здійснити поставку програмного комплексу "ІТ Предприятие" та надавати консультаційні послуги з впровадження вказаного програмного комплексу, а ДП "Київський бронетанковий завод" зобов`язалось сплатити вартість поставленого програмного комплексу та отриманих за договором послуг (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 2.1 договору вартість програмного комплексу та послуг за договором визначається в кошторисі-специфікації.

Відповідно до п. 2.5 договору оплата поставки програмного комплексу та послуг здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський розрахунок виконавця згідно з його рахунками. Строки оплати погоджуються сторонами в графіку платежів. Виконання наступного етапу договору розпочинається з після повної оплати попередніх етапів.

Згідно з п. 3.3.3 договору позивач щомісяця надає відповідачу акт наданих послуг за минулий місяць. Відповідач протягом 5 днів з дня отримання акту зобов`язаний підписати цей акт або надати позивачу мотивовану відмову від підписання акту.

Відповідно до п. 7. договору цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 30.04.2019 р., але до повної оплати замовником виконаних послуг.

За змістом статтей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Судом встановлено, що укладений сторонами договір № 900 від 14.03.2016 р. є договором змішаної форми, оскільки він містить в собі елементи договору поставки та договору надання послуг.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг, одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як свідчать матеріали справи, позивач умови договору виконав у повному обсязі, у період з 14.03.2016р. по 30.04.2019р. здійснив відповідачу поставку ПК та надав йому обумовлені договором послуги на загальну суму 5 318 837, 57 грн., що підтверджується наявними у справі актами прийому-передачі та актами наданих послуг.

Проте, відповідач свої зобов`язання зі сплати вартості поставленої продукції та наданих послуг виконав неналежним чином, погоджену сторонами вартість сплатив частково - на суму 5 276778, 24 грн., про що свідчать надані позивачем банківські виписки.

Отже, судом встановлено, що у ДП "Київський бронетанковий завод" виникла заборгованість в сумі 42 059, 33 грн. Наявність вказаної заборгованості також підтверджується актами звіряння розрахунків станом на 31.12.2019 р. та станом на 30.06.2020 р., підписаними сторонами без зауважень, що містяться в матеріалах справи.

У зв`язку із порушенням господарського зобов`язання, позивач 21.08.2020 р. звернувся до ДП "Київський бронетанковий завод" з вимогою про сплату заборгованості, проте, вказана вимога була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

За змістом ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки відповідач доказів, які б підтверджували належне виконання свого зобов`язання за договором не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення заборгованості в сумі 42 059, 33 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати у вигляді судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73 - 79, 129, 236 - 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Інформаційні технології" до Державного підприємства "Київський бронетанковий завод" про стягнення 42 059,33 грн. задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Київський бронетанковий завод" (02093, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 34-А, ідентифікаційний код 14302667) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Інформаційні технології" (02072, м. Київ, вул. Єлизавети Чавдар, буд. 5, оф. 212, ідентифікаційний код 30116577) заборгованість в сумі 42 059 (сорок дві тисячі п`ятдесят дев`ять) грн. 33 коп. та судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Повне судове рішення складено 22 березня 2021 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.