ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

25.03.2021 Справа № 5006/5/39б/2012

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І., розглянувши матеріали

заяви третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 , АДРЕСА_2, від 17.03.2021

про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №5006/5/39б/2012

за заявою ліквідатора Скалянського В.В.

до відповідача-1: Товарної біржі «Межрегіональна Українська Біржа», м. Київ

до відповідача-2: ОСОБА_2 , м. Лиман, Донецька область

про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону від 07.09.2018 з продажу майна Публічного акціонерного товариства «Донбаспромелектромонтаж»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ізі Лайф», м.Київ

2. Товарна біржа «Євгенія Сервіс», м. Краматорск, Донецька область

3. ОСОБА_1 , АДРЕСА_2

в межах справи

про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Донбаспромелектромонтаж», м.Донецьк, Донецька область ()

без виклику учасників справи

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 12.03.2021 задоволено заяву ліквідатора Скалянського В.В. про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону від 07.09.2018 з продажу майна Публічного акціонерного товариства «Донбаспромелектромонтаж»; визнано недійними результати другого повторного аукціону від 07.09.2018: Лот №1: Комплекс будівель виробничої бази загальною площею 4666,9 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , призначеного на 07 вересня 2018 об 11:00год за адресою: 04116, м. Київ, Шевченківський р-н, провулок Тбіліський, буд.4/10, згідно оприлюдненого оголошення про проведення аукціону оприлюднено на веб-сайті Міністерства юстиції України (www.minjust.gov.ua) з номером публікації №53235 від 01.08.2018 та на сайті Вищого господарського суду України (vgsu.arbitr.gov.ua) з номером публікації №53235 від 01.08.2018; стягнуто з Товарної біржі «Межрегіональна Українська Біржа» на користь Публічного акціонерного товариства «Донбаспромелектромонтаж» витрати зі сплати судового збору за подання заяви в сумі 3842,00грн, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 6306,00грн, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги в сумі 8408,00грн.

У судовому засіданні 12.03.2021 судом проголошено та підписано вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали складено та підписано 17.03.2021.

19.03.2021 на адресу суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 надійшла заява від 17.03.2021 про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача-1 витрат на професійну правничу допомогу у справі №5006/5/39б/2012, понесених третьою особою під час розгляду заяви ліквідатора Скалянського В.В. про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону від 07.09.2018 з продажу майна Публічного акціонерного товариства «Донбаспромелектромонтаж».

Розглядаючи заяву, суд виходить з такого.

Як визначено ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подання всіх наявних доказів в порядку та строки, встановлені законом, віднесено ст.42 Господарського процесуального кодексу України до обов`язку учасників справи.

Згідно з ч.2 ст.14 Господарського процесуального кодексу України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, і відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням тих чи інших процесуальних дій.

Відповідно до ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги (ч.13 ст.129 Господарського процесуального кодексу України).

За вимогами ст.124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно з ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Аналогічні норми щодо строків подання доказів понесення судових витрат встановлені ч.1 ст.221 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Судом встановлено, що третьою особою, ОСОБА_1 не було подано попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат під час розгляду справи; заяви про відшкодування (розподілу) цих витрат також не надано.

Заяви третьої особи про надання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в порядку абз.2 ч.8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України матеріали справи не містять.

Отже, розподіл судових витрат суд здійснив, перебуваючи в нарадчій кімнаті 12.03.2021, за наявними у справі матеріалами. При цьому підстав для розподілу понесених третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу суд не встановив.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення (компенсацію) витрат на професійну правничу допомогу у справі №5006/5/39б/2012.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 , АДРЕСА_2, в ухваленні додаткового рішення у справі №5006/5/39б/2012 про стягнення з відповідача-1 витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8238,94грн.

Ухвала набирає законної сили 25.03.2021 та може бути оскаржена в порядку, визначеному Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.03.2021.

Суддя К.І. Аксьонова