ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

25.03.2021 Справа № 5006/5/39б/2012

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І., розглянувши матеріали

заяви ОСОБА_1 , АДРЕСА_1, від 17.03.2021

про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №5006/5/39б/2012

за позовом: ОСОБА_2 , Донецька область, м. Лиман

до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства «Донбаспромелектромонтаж», Донецька область, м. Донецьк

до відповідача-2: Товарної біржі «Межрегіональна Українська Біржа», м. Київ

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1:Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ізі Лайф», м. Київ

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1: Товарної біржі «Євгенія Сервіс», Донецька область, м. Краматорск

за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про визнання укладеним договору купівлі-продажу комплексу будівель виробничої бази загальною площею 4666,9кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1

в межах справи:

про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Донбаспромелектромонтаж», м.Донецьк, Донецька область

ліквідатор Скалянський В.В.

без виклику учасників справи

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 12.03.2021 у задоволенні позову ОСОБА_2 , Донецька область, м. Лиман, до Публічного акціонерного товариства «Донбаспромелектромонтаж», Донецька область, м. Донецьк, Товарної біржі «Межрегіональна Українська Біржа», м. Київ, про визнання укладеним договору купівлі-продажу комплексу будівель виробничої бази загальною площею 4666,9кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відмовлено. У судовому засіданні 12.03.2021 складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 22.03.2021.

09.03.2021 на адресу суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 , АДРЕСА_1, надійшла заява від 17.03.2021 про ухвалення додаткового рішення про стягнення (компенсацію) витрат у справі №5006/5/39б/2012.

Розглядаючи заяву, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За вимогами ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Аналогічні норми щодо строків подання доказів понесення судових витрат встановлені ч.1 ст.221 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже з аналізу положень ч.8 ст.129, ч.1 ст.221 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що при розгляді вказаної справи право на звернення до суду з заявою про подання доказів у підтвердження розміру понесених судових витрат має бути реалізовано учасником справи до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення. При цьому право подати докази понесення судових витрат після ухвалення судового рішення сторона може реалізувати лише за умови подання про це відповідної заяви до закінчення судових дебатів. В такому випадку суд при винесенні судового рішення по суті спору питання розподілу судових витрат взагалі не вирішує (крім витрат зі сплати судового збору). Питання ж розподілу судових витрат в такому разі вирішується судом шляхом прийняття додаткового рішення за умови подання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

В іншому випадку (за відсутності заяви сторони про подання доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в порядку ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України) питання розподілу судових витрат вирішується судом одночасно з вирішенням спору по суті за наявними в справі матеріалами.

При цьому аналіз положень Господарського процесуального кодексу України свідчить про відсутність права суду повторно вирішувати питання розподілу судових витрат в разі подальшого звернення сторони з заявою про надання додаткових доказів понесення нею таких витрат після вирішення цього питання при ухваленні рішення по суті позовних вимог.

За відсутністю такої заяви з боку сторони щодо подання доказів понесення судових витрат після ухвалення рішення по суті спору, обов`язком суду згідно з положеннями ч.5 ст.238 Господарського процесуального кодексу України є вирішення питання розподілу судових витрат сторін одночасно з ухваленням рішення по суті позовних вимог.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, доказів понесення судових витрат та заяви третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 про намір реалізувати право на подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (в порядку ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України), суд з урахуванням положень ч.5 ст.238 Господарського процесуального кодексу України питання щодо судових витрат вирішив 12.03.2021 при прийнятті рішення по суті позовних вимог.

З огляду на вирішення судом під час розгляду справи №5006/5/39б/2012 по суті питання про розподіл всіх заявлених судових витрат учасників справи, вимога про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з позивача понесених третьою особою судових витрат задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 119, 123, 126, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 , АДРЕСА_1, в ухваленні додаткового рішення у справі №5006/5/39б/2012 про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8238,94грн.

Ухвала набирає законної сили 25.03.2021 та може бути оскаржена в порядку, визначеному Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.03.2021.

Суддя К.І. Аксьонова