РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.03.2021Справа № 910/788/21
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ УКРАЇНИ"

до Концерну "Військторгсервіс"

про стягнення 19519,89 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Концерну "Військторгсервіс" (далі - відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ УКРАЇНИ" (далі - позивач) боргу та санкцій за договором поставки №418 від 15.10.2018, разом у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову, у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань повністю та вчасно оплатити поставлений йому товар.

Ухвалою суду від 21.01.2021 було відкрито провадження у справі №910/788/21 за вказаними позовними вимогами, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Відповідач проти вимог позову заперечив, зокрема, зазначив, що позивчаем на підтвердження вимог позову не надано первинних документів, які б підтверджували здійснення господарської операції з поставки товару, а саме товарно-транспортні накладні.

Відповіді на відзив позивачем не було подано.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

15.10.2019 між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) було укладено Договір поставки товару №418 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 даного Договору постачальник продає та поставляє, а покупець купує та оплачує на умовах та у порядку визначених цим договором, товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в додатках (специфікаціях) або накладних, що засвідчують прийом-передачу товару від постачальника до покупця та є невід`ємними частинами цього договору.

Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін накладної, яка засвідчує момент передачі товару, що передбачено п. 1.3 Договору.

Чинність даного Договору наразі презюмується на підставі ст. 204 ЦК України.

На підставі Договору та видаткових накладних №МВУ-027424 від 16.06.2020, №МВУ-028983 від 23.06.2020 та №МВУ-033045 від 13.07.2020, копії яких наявні у матеріалах справи, позивачем здійснювалися поставки товару відповідачу, всього на суму 17584,38 грн.

Згідно з п. 3.3 Договору покупець зобов`язаний оплачувати кожну партію переданого постачальником товару, протягом (але не пізніше) 14 календарних днів з моменту передачі такої партії товару.

Відповідачем було сплачено лише 1000 грн. за поставлений йому товар, що підтверджується банківською випискою наданою позивачем, 16584,38 грн. суми отриманого товару відповідач не оплатив.

Заперечень щодо якості чи асортименту товару відповідач не заявляв, протилежного матеріали справи не містять.

Суд відхиляє заперечення відповідача, що лише товарно-транспортні накладні є належним доказом здійсненої позивачем поставки товару, оскільки надані позивачем видаткові накладні є належними доказом підтвердженням факту отримання товару відповідачем.

Разом з тим, відповідач не заперечує факт отримання ним товару на вказану суму та наявність заборгованості.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Наявність у відповідача не погашеної заборгованості в сумі 16584,38 грн. за поставлену по Договору продукцію позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, ЦК України та ст. 193 ГК України доведена, документально підтверджена і відповідачем не спростована.

Розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим, а тому позовні вимоги про стягнення 16584,38 грн. заборгованості підлягають задоволенню.

Згідно п. 5.3 Договору сторони досягли згоди, що у випадку несвоєчасної оплати поставленої партії товару, покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості партії товару за кожний день прострочення платежу, та окрім того 20 % річних.

Виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, відповідач є порушником грошового зобов`язання, на підставі чого позивачем застосовано до нього правові наслідки, встановлені договором та законом, зокрема у вигляді нарахування та стягнення:

- пені на підставі п. 5.3 Договору та ст.ст. 546, 549 ЦК України в сумі 1015,56 грн. (період з 01.07.2020 по 05.01.2021);

- 20% річних в сумі 1691,35 грн. (період з 01.07.2020 по 05.01.2021) та інфляційні втрати в сумі 228,60 грн. (період з серпня по жовтень 2020 року) на підставі ст. 625 ЦК України.

Розрахунок 3% річних та інфляційних втрат судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним (зокрема, оскільки розраховані позивачем санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом за заявлений у позові період нарахування), а їх розмір є доведеним залученими позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку відповідача.

Разом із тим, судом було здійснено перерахунок заявленої позивачем пені відповідно до якого:

Розрахунок пені

Сума боргу (грн.)Період прострочення кількість днів прострочення2-на облікова ставка НБУПеня (грн.)
7457,80з 01.07.2020 до 07.07.20207617,12
12453,48з 08.07.2020 до 27.07.202020681,66
17584,38з 28.07.2020 до 11.11.6,89
16584,38з 12.11.2020 до 31.12.,88
16584,38з 01.01.2021 до 05.01.20215627,26
Разом:1014,81 грн.

Отже, підлягає стягненню пеня у сумі 1014,81 грн.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 1691,35 грн. 20% річних та 228,60 грн. інфляційних втрат, 1014,81 грн. пені визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню, у сумі 0,75 грн. пені суд відмовляє.

Судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Концерну "Військторгсервіс" (03151, м. Київ, вул. Мологвардійська, 28-А; ідентифікаційний код 33689922) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ УКРАЇНИ" (01034, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 33-Б; ідентифікаційний код 36001810) 16584 (шістнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) грн. 38 коп. заборгованості, 1014 (одну тисячу чотирнадцять) грн. 81 коп. пені, 228 (двісті двадцять вісім) грн. 60 коп. інфляційних втрат, 1691 (одну тисячу шістсот дев`яносто одну) грн. 35 коп. 20% річних, а також 2269 (дві тисячі двісті шістдесят дев`ять) грн. 91 коп. судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.