ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.03.2021 Справа№ 914/711/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М., розглянувши матеріали

заяви (вх.№1221/21 від 23.03.2021р.) Малого приватного підприємства фірма «Атлас»

про забезпечення позову

у справі 914/711/21

за позовом Малого приватного підприємства фірма «Атлас»

до відповідача Публічного акціонерного товариства «Кредобанк»

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Доготар Микола Вікторович

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Малого приватного підприємства фірма «Атлас» до відповідача Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» про визнання виконавчого напису, вчиненого 26.02.2021р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем та зареєстрований в реєстрі за №2535, таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями позовній заяві присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №914/711/21 та передано для розгляду судді Петрашку М.М. Інформацію внесено до системи автоматизованого розподілу.

Ухвалою суду від 25.03.2021р. прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.04.21р. Також, вказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича та Приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Доготара Миколу Вікторовича.

До вказаної позовної заяви позивачем долучено заяву (вх.№1221/21 від 23.03.2021р.) про забезпечення позову у справі №914/711/21, в якій Мале приватне підприємство фірма «Атлас» просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 26.02.2021р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем та зареєстрованого в реєстрі за №2535;

Також позивач у заяві просить проводити судовий розгляд справи та розглянути заяву про забезпечення позову у даній справі у судовому засіданні за відсутності позивача та його представника.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 138 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Як зазначає позивач у заяві про забезпечення позову, 10.03.2021р. Мале приватне підприємство фірма «Атлас» дізналось, що 26.02.2021р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем було вчинено виконавчий напис №2535 про стягнення з Малого приватного підприємства фірма «Атлас» на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором №0001/2007 від 20.09.2007р. та за відповідними додатковими договорами (договорами про внесення змін) до нього за період з 01.11.2016р. по 01.08.2019р., а саме 642735,54 доларів США неповернута сума кредиту, 88629,26 доларів США прострочені відсотки, 662,43 грн. заборгованості по комісії за адміністрування кредиту, 973424,26 грн. пені та 25000,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису.

Однак, як стверджує позивач у позовній заяві, вказаний виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з тим, що заборгованість за кредитним договором не є безспірною.

Зокрема Мале приватне підприємство фірма «Атлас» посилається на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.02.2021р. у справі №926/1100/18, якою рішення Господарського суду Чернівецької області від 19.11.2019р. та постанову Західного апеляційного господарського суду від 01.12.2020р. у цій справі скасовано, а справу №926/1100/18 передано на новий розгляд до Господарського суду Чернівецької області.

Так, рішенням Господарського суду Чернівецької області від 29.11.2019р. у справі №926/1100/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до відповідача-1 Малого приватного підприємства фірми «Атлас», до відповідача-2 ОСОБА_1 та до відповідача-3 ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в розмірі 681668,28 доларів США та 306,30 грн., яке постановою Західного апеляційного господарського суду від 01.12.2020р. залишено без змін, позов задоволено частково, вирішено стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 637525,54 доларів США заборгованості по тілу кредиту, 20211,41 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом та 266040,73 грн. судового збору.

Вказаним рішенням суду від 29.11.2019р. у справі №926/1100/18 також було закрито провадження у справі в частині стягнення 986,81 доларів США заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 14304,63 доларів США (що еквівалентно 384760,16 грн.) пені за прострочення повернення кредиту та 1203,88 доларів США (що еквівалентно 32319,96 грн.) пені за прострочення повернення процентів за користування кредитом.

Предметом розгляду справи №926/1100/18 є стягнення заборгованості, у зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору №0001/2007 від 20.09.2007р. та відповідних додаткових договорів (договорів про внесення змін) до нього, заборгованість по якому стала підставою для вчинення 26.02.2021р. виконавчого напису нотаріуса.

За твердженням позивача у даній справі, на відсутність безспірності заборгованості за виконавчим написом нотаріуса вказує також і те, що заборгованість по процентам за користування кредитом нарахована за період з 01.11.2016р. по 01.08.2019р. При цьому позивач зазначає, що банк пред`явив йому вимогу від 20.09.2017р. №27-30476/17 про дострокове повернення кредиту, що в свою чергу свідчить про неправомірність нарахування позичальнику процентів за користування кредитом за кредитним договором по 01.08.2019р.

Крім того, Мале приватне підприємство фірма «Атлас» вважає, що відповідач звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису з порушенням строків такого звернення, що передбачені нормами Закону України «Про нотаріат» та положеннями Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5.

Подаючи позов до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, позивач також посилається на неправомірність нарахування пені з 01.11.2016р. по 01.08.2019р., неправомірність нарахування комісії за адміністрування кредиту, відсутність в матеріалах нотаріальної справи документів, що підтверджують заборгованість та відсутність нотаріального посвідчення кредитного договору, на якому вчинено виконавчий напис нотаріуса.

У пункті 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020р. у справі № 645/1979/15-ц зроблено висновок, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Відповідно до частин 1 статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із частиною 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

- накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

- забороною відповідачу вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

- зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

- зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

- арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

- іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Обираючи, який саме захід забезпечення позову слід застосовувати у тій чи іншій справі, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Як вбачається із матеріалів справи, 26.02.2021р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем було вчинено виконавчий напис №2535 про стягнення з Малого приватного підприємства фірма «Атлас» на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором №0001/2007 від 20.09.2007р. та за відповідними додатковими договорами (договорами про внесення змін) до нього за період з 01.11.2016р. по 01.08.2019р., а саме 642735,54 доларів США заборгованості по тілу кредиту, 88629,26 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом, 662,43 грн. заборгованості по комісії за адміністрування кредиту, 973424,26 грн. пені та 25000,00 грн. виконавчого збору за вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що вказаний виконавчий напис вчинений з порушенням норм законодавства з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису та з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису, оскільки заборгованість не є безспірною.

Враховуючи наведене, позивач на підставі пункту 5 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України просив зупинити стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Оскільки у даному разі позивач звернувся до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку слід дослідити таку підставу вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зважаючи на те, що позивач оскаржує виконавчий напис в судовому порядку шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, тому існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову (шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса) може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду.

Адже у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи приватним виконавцем буде примусово виконано виконавчий напис нотаріуса, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Малого приватного підприємства фірма «Атлас».

Тому в даному випадку суд дійшов висновку про те, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018р. у справі №910/1040/18.

З огляду на викладене, дослідивши подані позивачем матеріли, зокрема постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.02.2021р. у справі №926/1100/18, враховуючи те, що забезпечення позову застосовується як гарантія у разі задоволення позовних вимог позивача, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є обгрунтована, підтверджена поданими матеріалами та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 74, 136, 137, 138, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Заяву (вх.№1221/21 від 23.03.2021р.) Малого приватного підприємства фірма «Атлас» про забезпечення позову у справі 914/711/21 задовольнити.

2. Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 26.02.2021р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, зареєстрованого в реєстрі за №2535.

Стягувач за ухвалою суду: Мале приватне підприємство фірма «Атлас» (58003, Чернівецька область, місто Чернівці, вулиця Руська, будинок 173, ідентифікаційний код 21420433).

Боржник за ухвалою суду: Акціонерне товариство «Кредобанк» (79026, Львівська обл., місто Львів, вулиця Сахарова, будинок 78, ідентифікаційний код 09807862).

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями) (стаття 235 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років з дня після її прийняття.

Ухвалу може бути оскаржено відповідно до розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.М. Петрашко