номер провадження справи 5/175/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2021 Справа № 908/2865/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі Соколові А.А., розглянувши матеріали справи

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОВЕТ ПРОДАКШН" (17600, Чернігівська область, Варвинський район, смт. Варва, вул. Шевченка, буд. 82, к. 9; )

до відповідача: Державного підприємства "Дослідне господарство "Відродження" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" (72331, Запорізька область, Мелітопольський район, селище Відродження, вул. Горького, буд. 34; )

про стягнення 559 631,15 грн.,

За участю представників сторін:

Від позивача: Драчук С.В., довіреність №1 від 02.01.2020 (посвідчення адвоката України №1013 від 15.11.2018);

Від відповідача: Шрамікова П.М., довіреність № б/н від 04.01.2021, посвідчення ЗП001791 від 31.08.2018, адвокат;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.11.2020 (суддя Проскуряков К.В.) прийнято до розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОВЕТ ПРОДАКШН" до Державного підприємства "Дослідне господарство "Відродження" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" про стягнення 559 631,15 грн. та відкрите провадження у справі № 908/2865/20 в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.12.2021 об 11 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явку представників сторін визнано обов`язковою, запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії.

08.12.2020 до суду від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 383 328,00 грн. визнає, в інших позовних вимог просить відмовити повністю. Також додано оригінал опису вкладення у цінний лист від 04.12.2020, з якого вбачається, що вказаний відзив з додатками направлено на адресу позивача.

Ухвалою суду від 09.12.2020 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 10.02.2021, розгляд справи у підготовчому провадженні відкладено на 13.01.2021 на 11 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

11.12.2020 від відповідача до суду надійшла заява № б/н від 08.12.2020 (вх. № 24327/08-08/20 від 11.12.2020), в якій відповідач просить суд розгляд підготовчого засідання провести за відсутністю представника відповідача. Також, у заяві відповідач визнав позовні вимоги частково.

11.01.2021 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив № 7 від 04.01.2021 (вх. № 358/08-08/21 від 11.01.2021), згідно якої позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 13.01.2021 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 10.02.2021 о 10 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 22.02.2021, у зв`язку з перебуванням судді Проскурякова К.В. на лікарняному, повторне проведення першого судового засідання з розгляду справи по суті призначено на 03.03.2021 о 12 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 03.03.2021 № 908/2865/20 оголошено перерву з розгляду справи по суті до 12.03.2021 о 12 год. 00 хв., задоволено усне клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОВЕТ ПРОДАКШН" про забезпечення проведення судового засідання, призначеного на 12.03.2021 об 12 год. 00 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи "EasyCon".

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 12.03.2021 здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК "Акорд" та системи "EasyCon".

У судовому засіданні 12.03.2021 представник позивача підтримав доводи викладені у позовній заяві. Суду надані пояснення: 01.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОВЕТ ПРОДАКШН" (постачальник) та Державним підприємством "Дослідне господарство "Відродження" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" (покупець) укладено договір поставки Д-2 на умовах відстрочення платежу № 54-ПВ, згідно п. 1.1. якого постачальник продає, а покупець купує на умовах даного договору товар, в кількості, асортименті, цінах та на умовах поставки («ІНКОТЕРМС 2010»), що обумовлюється в додатках або в специфікаціях або видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього договору. Ціна на товар наведені у рахунках-фактурах, видаткових накладних та/або у специфікаціях та включають вартість доставки товару покупцю. Згідно п. 2.3. договору з урахуванням додаткової угоди до договору від 23.10.2019, вартість товару в розмірі 100 % оплачується покупцем на умовах відстрочення кінцевого розрахунку: протягом 90 (дев`яносто) календарних днів з дня відвантаження товару зі складу постачальника (дата зазначена у видатковій накладній). Датою оплати є день зарахування коштів на рахунок постачальника в банківській установі. На виконання умов договору, ТОВ "АГРОВЕТ ПРОДАКШН" виконало свої зобов`язання перед ДП «ДГ «Відродження» ДДСДС НААН України», а саме здійснило поставку товару на загальну суму 675 924,000 грн. за відповідними видатковими накладними. В порушення умов договору, відповідачем 22.07.2020 здійснено оплату на суму 292 596,00 грн., внаслідок чого залишок заборгованості за товар складає 383 328,00 грн. За неналежне виконання умов договору щодо сплати за отриманий товар, позивач нарахував пеню окремо по кожній видатковій накладній на загальну суму 16 836,92 грн., штраф у розмірі 10% згідно п. 6.2. договору на суму 67 592,40 грн. та 70% річних згідно п. 2.5. договору у розмірі 91 873,83 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на договір поставки Д-2 на умовах відстрочення платежу № 54-ПВ від 01.10.2018, ст. ст. 526, 546, 549, 551, 612, 625 ЦК України, ст. ст. 193, 222, 230, 232 ГК України. Просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги в частині наявності основної заборгованості у розмірі 383 328,00 грн. визнав, про що зазначено у відзиві на позовну заяву. В частині стягнення пені у розмірі 16 836,92 грн., штрафу на суму 67 592,40 грн. та 70% річних у розмірі 91 873,83 грн. заперечив посилаючись на п. 6.4. договору та настання форс-мажорних обставин у зв`язку з загибеллю посіву, про що отримано Висновок Запорізької торгово-промислової палати № 03.4/433 від 09.10.2020, яким підтверджено факт загибелі сільськогосподарських культур внаслідок несприятливих погодних умов навесні 2020 року. У зв`язку із втратою значної частини врожаю, відповідач був позбавлений можливості своєчасно розрахуватись із позивачем за отриманий товар. Крім цього відповідач зазначив, що протягом терміну дії договору у ТОВ "АГРОВЕТ ПРОДАКШН" тричі змінювався керівник, проте позивач не повідомляв відповідача про вказані обставини, що є порушенням п. 7.3. договору. З урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 383 328,00 грн. відповідач визнав, в решті позовних вимог просить суд відмовити у повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач посилається на порушення відповідачем вимог п. 6.4. договору зазначивши, що ДП «ДГ «Відродження» ДДСДС НААН України» не повідомляло позивача про жодні обставини, на які відповідач посилається у відзиві на позовну заяву, в тому числі про настання форс-мажорних обставин. Про наявність висновку Запорізької ТПП № 03.4/433 від 09.10.2020 позивач дізнався лише з відзиву на позовну заяву. Крім цього, товар поставлений відповідачу у період з травня по липень 2020 року. Відповідно, товар мав бути оплачений відповідачем з серпня по жовтень 2020 року. Форс-мажорні обставини зазначені відповідачем мали місце у березні-квітні 2020 року. Зазначене свідчить про те, що замовляючи у позивача товар, відповідач мав на меті здійснити його оплату, незважаючи на обізнаність про втрату частини посівів. З урахуванням викладеного, позивач просить суд позов задовольнити у повному обсязі.

Надані до матеріалів справи докази дозволяють розглянути справу по суті.

В судовому засіданні 12.03.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 01.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОВЕТ ПРОДАКШН" (постачальник, позивач) та Державним підприємством "Дослідне господарство "Відродження" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" (покупець, відповідач) укладено договір поставки Д-2 на умовах відстрочення платежу № 54-ПВ(договір).

Згідно п. 1.1. договору, постачальник продає, а покупець купує на умовах даного договору товар, в кількості, асортименті, цінах та на умовах поставки («ІНКОТЕРМС 2010»), що обумовлюється в додатках або в специфікаціях або видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього договору.

Ціна на товар наведені у рахунках-фактурах, видаткових накладних та/або у специфікаціях та включають вартість доставки товару покупцю (п. 2.1. договору).

Пунктом 2.2. встановлено, що загальна вартість (ціна) договору визначається сумарною ціною всього товару, поставленого постачальником на виконання умов цього договору. Валюта платежу та валюта договору - гривня. Постачальник має право направити покупцю акт звірки розрахунків, а покупець зобов`язаний підписати такий акт протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту його отримання та один екземпляр акту відправити постачальнику. В разі, якщо покупець у вказаний строк не надішле підписаний акт або мотивовані зауваження, такий акт вважається погодженим та підписаним покупцем.

Відповідно до п. 2.3. договору, оплата вартості товару (партії товару) проводиться покупцем відповідно до умов цього договору, якщо інші умови оплати не будуть передбачені у специфікації (додатку) до договору. Вартість товару в розмірі 100 (сто) % покупець оплачує протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дня відвантаження товару зі складу постачальника (дата зазначена у видатковій накладній). Датою оплати є день зарахування коштів на рахунок постачальника в банківській установі.

При перерахуванні коштів, покупець обов`язково вказує в платіжному документі номер та дату цього договору, а також номер, згідно якого здійснюється поставка партії товару. У разі відсутності в платіжному документі таких посилань, постачальник самостійно визначає порядок та суми зарахування коштів в рахунок погашення заборгованості покупця. В разі відпуску наступної партії товару до розрахунку за попередню партію (партії), кожна наступна оплата зараховується в погашення самого раннього боргу незалежно від призначення платежу, вказаного покупцем в платіжному дорученні (п. 2.4. договору).

Пунктом 2.5. договору визначено, що у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань, покупець зобов`язаний на вимогу постачальника оплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сімдесят відсотків річних від простроченої суми по день фактичної оплати товару. Дані відсотки не є відповідальністю (неустойкою), а є компенсацією (платою) за користування утримуваними грошовими коштами.

Згідно п. 4.3. договору, поставка товару здійснюється за місцезнаходженням покупця, або за іншою адресою, вказаною у специфікації.

Дата поставки: дата отримання товару покупцем (підписання видатковою накладної його представником (п. 4.4).

Приймання товару здійснюється на складі покупця по кількості згідно товаротранспортних та видаткових накладних, а по якості згідно сертифікату якості постачальника (п. 4.6).

Розділом 6 договору сторони передбачили санкції, арбітраж та форс-мажор.

У разі порушення покупцем строків оплати товару, він сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка існувала в період прострочення, від вартості партії товару, за кожний день прострочення платежу. У випадку прострочення оплати товару більше ніж на 5 (п`ять) календарних днів, покупець зобов`язаний сплатити додатково штраф в розмірі 2 (два) % від вартості товару неоплаченого вчасно. У випадку прострочення оплати товару більше ніж на 10 (десять) календарних днів штраф за невчасну оплату товару автоматично збільшується до 10%. Неустойка нараховується по день остаточного проведення розрахунку покупцем. (п. 6.2 договору).

Відповідно до п. 6.4. договору, сторони звільняються від відповідальності за невиконання зобов`язань за договором, якщо це невиконання є наслідком обставин форс-мажор, в тому числі але не виключно: стихійне лихо, війна, ембарго, дії властей. Про настання таких обставин відповідна сторона повідомляє письмово іншу протягом 3-х днів, та додає довідку Торгово-промислової палати країни виникненні форс-мажору.

Пунктом 6.5. договору передбачено, що після закінчення дії обставин форс-мажор, сторона, яка підпала під їх дію, зобов`язана приступити до виконання своїх зобов`язань за цим договором.

Згідно п. 7.2. договору, всі зміни чи доповнення договору, його розірвання оформлюється письмово та підписуються уповноваженими представниками сторін.

Сторони зобов`язані повідомляти про зміну юридичних, поштових та/або платіжних реквізитів, юридичної адреси, керівника, найменування або інших даних, що необхідні для правильного оформлення договірних відносин. До надання повідомлення про зміну, юридичну силу мають реквізити зазначені в даному договорі (п. 7.3).

Договір набирає чинності в момент підписання його представниками сторін і діє до 31.12.2019 року, а в частині зобов`язань, які виникли під час дії договору - до повного їх виконання (п. 8.1 договору).

Відповідно до п. 8.2. договору, незалежно від положень п. 8.1., договір вважається пролонгованим на кожен наступний рік на таких самих умовах, якщо жодна із його сторін не заявить письмово про свій намір припинити договір за один місяць до закінчення строку його дії.

23.10.2019 між постачальником та покупцем укладено додаткову угоду до договору поставки № 54-ПВ від 01.10.2018, якою сторони виклали п. 2.3. договору поставки в наступній редакції: вартість товару в розмірі 100 (сто) % оплачується покупцем на умовах відстрочення кінцевого розрахунку: протягом 90 (дев`яносто) календарних днів з дня відвантаження товару зі складу постачальника (дата зазначена у видатковій накладній). Датою оплати є день зарахування коштів на рахунок постачальника в банківській установі.

Доказів розірвання вказаного договору або визнання його недійсним сторонами суду не надано, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що станом на 12.03.2021 договір поставки Д-2 на умовах відстрочення платежу № 54-ПВ від 01.10.2018 є чинним.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОВЕТ ПРОДАКШН" поставлено, а Державним підприємством "Дослідне господарство "Відродження" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" отримано товар, що підтверджується наявними в матеріалах справи підписаними та скріпленими печатками обох сторін видатковими накладними на загальну суму 675 924,00 грн. (а.с. 18-29).

Відповідна продукція отримана повноважним представником відповідача - Костальною Г.Д. на підставі довіреності № 1 від 16.01.2020, про що міститься відповідний підпис повноважної особи скріплений печаткою відповідача на відповідних видаткових накладних.

Таким чином, ДП «ДГ «Відродження» ДДСДС НААН України» зобов`язано у рамках виконання умов договору № 54-ПВ від 01.10.2018 сплатити на користь ТОВ "АГРОВЕТ ПРОДАКШН" грошові кошти у розмірі 675 924,00 грн. протягом 90 (дев`яносто) календарних днів з дня відвантаження товару зі складу постачальника.

На підставі викладеного та керуючись п. 2.3. договору, строки оплати наступні:

- № АПД00000201 від 16.01.2020 на суму 103 596,00 грн., строк оплати до 15.04.2020;

- № АПД00000202 від 16.01.2020 на суму 6 228,00 грн., строк оплати до 15.04.2020;

- № АПД00000781 від 13.02.2020 на суму 90 612,00 грн., строк оплати до 13.05.2020;

- № АПД00000782 від 13.02.2020 на суму 6 228,00 грн., строк оплати до 13.05.2020;

- № АПД00001541 від 20.03.2020 на суму 42 948,00 грн., строк оплати до 18.06.2020;

- № АПД00001726 від 27.03.2020 на суму 20 232,00 грн., строк оплати до 25.06.2020;

- № АПД00001727 від 27.03.2020 на суму 20 232,00 грн. строк оплати до 25.06.2020;

- № АПД00002592 від 07.05.2020 на суму 138 240,00 грн., строк оплати до 05.08.2020;

- № АПД00003229 від 11.06.2020 на суму 83 471,40 грн., строк оплати до 09.09.2020;

- № АПД00003389 від 18.06.2020 на суму 37 713,60 грн., строк оплати до 16.09.2020;

- № АПД00003390 від 18.06.2020 на суму 13 095,00 грн., строк оплати до 16.09.2020;

- № АПД00004235 від 24.07.2020 на суму 113 328,00 грн., строк оплати до 22.10.2020.

22.07.2020 відповідачем здійснено оплату за отриманий товар у розмірі 29 596,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 22147 (призначення платежу: оплата за БВМД, згідно рахунків за червень 2020 року, у т.ч. ПДВ 20% - 48 766,00 грн. (а.с. 30).

В матеріалах справи міститься підписана та скріплена печатками обох сторін додаткова угода (гарантійна) від 03.09.2020 до договору поставки № 54-ПВ від 01.10.2018, згідно п. 1 якої сторонами встановлено, що у зв`язку з неналежним виконанням покупцем договірних зобов`язань, є прострочена заборгованість на загальну суму 197 396,00 грн. за поставлений товар по договору поставки № 54-ПВ від 01.10.2018. Сторони домовились, що покупець погасить прострочену заборгованість не пізніше наступних строків:

- видаткова накладна № АПД00002592 від 07.05.2020 на суму 138 240,00 грн., дата оплати - 30.09.2020, сума оплати - 138 240,00 грн.;

- видаткова накладна № АПД00003229 від 11.06.2020 на суму 83 471,40 грн., дата оплати - 30.09.2020, сума оплати - 83 471,40 грн.;

- видаткова накладна № АПД00003389 від 18.06.2020 на суму 37 713,60 грн., дата оплати - 30.09.2020, сума оплати - 37 713,60 грн.;

- видаткова накладна № АПД00003390 від 18.06.2020 на суму 13 095,00 грн., дата оплати - 30.09.2020, сума оплати - 13 095,00 грн. (а.с. 16).

В порушення умов договору поставки Д-2 на умовах відстрочення платежу № 54-ПВ від 01.10.2018, відповідач оплату за отриманий товар у розмірі 383 328,00 грн. не здійснив, внаслідок чого станом на 09.11.2020 сума основної заборгованості відповідача за договором поставки Д-2 на умовах відстрочення платежу № 54-ПВ від 01.10.2018 становить 383 328,00 грн.

У зв`язку з порушенням строків оплати за отриманий товар, позивачем окремо за кожною видатковою накладною нараховано пеню за загальний період з 16.04.2020 по 02.11.2020 включно на суму 16 836,92 грн., штраф згідно п. 6.2. договору в розмірі 10% на суму 67 592,40 грн. та 70% річних згідно п. 2.5. договору на суму 91 873,83 грн.

В матеріалах справи міститься висновок Запорізької торгово-промислової палати про загибель посівів № 03.4/433 від 09.10.2020 в якому зазначено, що Запорізька торгово-промислова палата розглянула запит Державного підприємства "Дослідне господарство "Відродження" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" про проведення аналізу документів для засвідчення загибелі посівів озимих культур, що сталися на полях заявника навесні 2020 року.

Згідно висновку № 03.4/433 від 09.10.2020, ЗТПП підтвердила, що надані ДП «ДГ «Відродження» ДДСДС НААН України» документи свідчать про те, що на полях Державного підприємства "Дослідне господарство "Відродження" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" внаслідок несприятливих погодних умов навесні 2020 року відбулась загибель сільськогосподарських культур, а саме - посівів озимої пшениці на площі 504,4915 га, озимого ячменю - на площі 149 га, озимого ріпаку - на площі 96 га (а.с. 71-73).

У зв`язку з невиконанням ДП «ДГ «Відродження» ДДСДС НААН України» умов договору поставки Д-2 на умовах відстрочення платежу № 54-ПВ від 01.10.2018, позивач просить суд стягнути з відповідача основну заборгованість у розмірі 383 328,00 грн., пеню на суму 16 836,92 грн., штраф у розмірі 10% на суму 67 592,40 грн. та 70% річних на суму 91 873,83 грн.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, додаткові пояснення, заслухавши представників сторін, проаналізувавши норми чинного законодавства суд при прийнятті рішення враховує наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Зобов`язанням відповідно до частини 1 та 2 ст. 509 Цивільного Кодексу України є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України.

Пунктом 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в статті 526 ЦК України.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або ін. подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 662 ЦК України унормовано, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, на підставі вказаних вище дій позивача, який поставив товар, та дій відповідача, який цей товар прийняв, у сторін виникли взаємні права та обов`язки: у позивача - право вимагати оплати за поставлений товар, а у відповідача - обов`язок сплатити вартість отриманого товару.

За приписами ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать, що відповідач взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконав, оплату за отриманий товар за договором поставки Д-2 на умовах відстрочення платежу № 54-ПВ від 01.10.2018 у визначені договором строки не здійснив, отже, відповідач порушив умови договору.

Доказів оплати суми основного боргу у повному обсязі або частково відповідачем суду не надано.

Вказані обставини також визнаються відповідачем у відзиві на позовну заяву.

На підставі викладеного, сума основної заборгованості відповідача за договором поставки Д-2 на умовах відстрочення платежу № 54-ПВ від 01.10.2018 у розмірі 383 328,00 грн. підтверджується матеріалами справи та підлягає стягненню з відповідача.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов`язань, покладаються додаткові юридичні обов`язки, в тому числі передбачені статтями 611, 625 ЦК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

Згідно з ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання, зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (ч. 4 ст. 231 ГК України).

Згідно з ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Позивачем заявлена пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ окремо за кожною видатковою накладною за загальний період з 16.04.2020 по 02.11.2020 включно на суму 16 836,92 грн.

Судом перевірено розрахунки пені позивача за допомогою інформаційно-пошукової системи «Законодавство». Відповідно до розрахунку суду, стягненню підлягає пеня у розмірі 13 906,50 грн., з відмовою у стягненні 2 930,42 грн. оскільки за видатковою накладною № АПД00002592 від 07.05.2020 у розмірі 138 240,00 грн. позивач нараховує пеню за період з 06.08.2020 по 21.07.2020 на суму 2 084,93 грн., яка не підлягає задоволенню.

Крім цього, відповідно до розрахунку суду за допомогою програми «Законодавство» за видатковою накладною № АПД00002592 від 07.05.2020 за період з 22.07.2020 по 28.10.2020 у розмірі 135 720,00 грн. сума пені складає 3 737,86 грн.

Перевіривши розрахунок 10% штрафу згідно п. 6.2. договору судом встановлено, що розрахунок 10% штрафу здійснено вірно та підлягає стягненню в заявлені сумі 67 592,40 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 70 % річних від простроченої суми на підставі п. 2.5. договору у розмірі 91 873,83 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 70 % річних суд зазначає, що стягненню підлягає 70 % річних у розмірі 68 649,90 грн., з відмовою у стягненні 23 223,93 грн., оскільки:

- за видатковою накладною №АПД00000781 від 13.02.2020 на суму 90 612,00 грн. (строк оплати до 13.05.2020) за період з 14.05.2020 по 11.06.2020 - 70% річних складають 5 039,52 грн.;

- за видатковою накладною №АПД00002592 від 07.05.2020 на суму 138 240,00 грн. (строк оплати до 05.08.2020) позивач нараховує 70% річних за період з 06.08.2020 по 21.07.2020 на суму 12 162,10 грн., які не підлягають задоволенню; за період з 06.08.2020 по 02.11.2020 на суму 135 720,00 грн. - 70% річних складають 23 165,36 грн., з відмовою у стягненні 3 570,74 грн.

- за видатковою накладною №АПД00003390 від 18.06.2020 на суму 13 095,00 грн. (строк оплати до 16.09.2020) 70% річних за період з 17.09.2020 по 28.10.2020 складають 1 054,78 грн., з відмовою у стягненні 97,29 грн.

В обґрунтування заперечень в частині стягненні пені, штрафу та 70% річних відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на п. 6.4. договору та висновок Запорізької торгово-промислової палати про загибель посівів № 03.4/433 від 09.10.2020.

Однак, пунктом 6.4. договору визначено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання зобов`язань за договором, якщо це невиконання є наслідком обставин форс-мажор, в тому числі але не виключно: стихійне лихо, війна, ембарго, дії властей. Про настання таких обставин відповідна сторона повідомляє письмово іншу протягом 3-х днів, та додає довідку Торгово-промислової палати країни виникненні форс-мажору.

Проте, в матеріалах справи відсутні та відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів повідомлення ТОВ "АГРОВЕТ ПРОДАКШН" про настання форс-мажорних обставин у визначені договором строки, у зв`язку з чим суд не приймає до уваги вказані заперечення.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ст. 1291 Конституції України, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Підсумовуючи викладене, враховуючи предмет та визначені Позивачем підстави позову, з огляду на принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОВЕТ ПРОДАКШН" до Державного підприємства "Дослідне господарство "Відродження" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" у розмірі 533 476,80 грн., в т.ч. 383 328,00 грн. основної заборгованості, 13 906,50 грн. - пені, 67 592,40 грн. - 10% штрафу та 68 649,90 грн. - 70% річних.

Інші доводи сторін у відповідних частинах сум до уваги судом не приймаються в силу викладеного.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме на відповідача - 8 002,15 грн.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 130, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Відродження" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" (72331, Запорізька область, Мелітопольський район, селище Відродження, вул. Горького, буд. 34; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОВЕТ ПРОДАКШН" (17600, Чернігівська область, Варвинський район, смт. Варва, вул. Шевченка, буд. 82, к. 9; ) основну заборгованість за договором поставки Д-2 на умовах відстрочення платежу № 54-ПВ від 01.10.2018 у розмірі 383 328 (триста вісімдесят три тисячі триста двадцять вісім) грн. 00 коп., пеню на суму 13 906 (тринадцять тисяч дев`ятсот шість) грн. 50 коп., штраф у розмірі 10% на суму 67 592 (шістдесят сім тисяч п`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп., 70% річних на суму 68 649 (шістдесят вісім тисяч шістсот сорок дев`ять) грн. 90 коп. та судовий збір у розмірі 8 002 (вісім тисяч дві) грн. 15 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 22.03.2021.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.