ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

16.03.2021 Справа № 905/2340/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В.., при секретарі судового засідання (помічнику судді) Фроловій Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання кредиторських вимог №0581-13-7/602 від 29.05.2020 на суму 58 532,27 грн.

у справі за заявою кредитора (заявника) товариства з обмеженою відповідальністю Екобудпостач ()

до боржника приватного акціонерного товариства Донецький булочно-кондитерський комбінат ()

про банкрутство

ліквідатор - арбітражна керуюча Козловська Д.В.

за участю учасників справи:

арбітражний керуючий: Козловська Д.В. (посвідчення №484 від 15.03.2013)

від заявника: не з`явився

від кредитора: не з`явився

В провадженні судді Господарського суду Донецької області Тарапати С.С. перебувала справа №905/2340/19 про банкрутство приватного акціонерного товариства Донецький булочно-кондитерський комбінат () на стадії ліквідаційної процедури.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 28.12.2019 відкрито провадження у справі №905/2340/19 про банкрутство приватного акціонерного товариства Донецький булочно-кондитерський комбінат ().

28.12.2019 на офіційному веб-порталі судової влади України оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі №905/2340/19 про банкрутство приватного акціонерного товариства Донецький булочно-кондитерський комбінат () за №64418.

Ухвалою господарського суду за результатами попереднього засідання від 17.03.2020 затверджено реєстр вимог кредиторів; замінено кредитора - товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Централ Капітал на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю Екобудпостач.

Постановою Господарського суду Донецької області від 28.04.2020 боржника приватне акціонерне товариство Донецький булочно-кондитерський комбінат визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру по справі строком на 12 місяців; ліквідатором призначено арбітражну керуючу Козловську Д.В.

30.04.2020 оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України повідомлення про визнання банкрутом приватного акціонерного товариства Донецький булочно-кондитерський комбінат () і відкриття ліквідаційної процедури за №64757.

До канцелярії суду 05.06.2020 надійшла заява Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання кредиторських вимог №0581-13-7/602 від 29.05.2020 на суму 58 532,27 грн., з додатками за переліком.

Ухвалою суду від 19.06.2020 Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повідомлено про недоліки поданої заяви (відсутні докази сплати судового збору та докази направлення заяви на адресу ліквідатора) та запропоновано усунути їх протягом 10 днів з дня отримання ухвали суду.

10.07.2020 до канцелярії суду надійшов лист Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №0581-13-7/5004 від 07.07.2020 на виконання вимог ухвали суду від 19.06.2020

Листом від 15.07.2020 повідомлено заявника про те, що у зв`язку з перебуванням судді Тарапати С.С. на лікарняному, питання щодо прийняття до розгляду Вашої заяви буде розглянуто в терміновому порядку після виходу судді з лікарняного

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Донецької області від 29.10.2020 у зв`язку із відрахуванням судді Тарапати С.С. зі штату суддів Господарського суду Донецької області справа №905/2340/19 передана на повторний автоматичний розподіл справ.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, автоматизованою системою документообігу суду визначений новий склад суду для розгляду справи №905/2340/19: суддя Бокова Ю.В.

Ухвалою суду від 22.12.2020 призначено до розгляду заяву Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання грошових вимог на суму 58 532,27 грн. до розгляду.

Розглянувши заяву Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання грошових вимог до боржника, судом встановлено наступне.

У своїй заяві № 0581-13-7/602 від 29.05.2020 Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області просить визнати кредиторські вимоги до боржника на суму 58 532,27 грн. за період з 01.01.2004 по 24.02.2017.

В обґрунтування заявлених вимог Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області посилається на те, що за даними обліку управління ПФУ значиться заборгованість з відшкодування суми фактичних витрат на виплату і доставку пенсій за списком №2, призначених на пільгових умовах за боржником на загальну суму 58 532,27 грн.

В підтвердження заявлених вимог Покровським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області надано наступні документи: копія картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку № 2, довідка по заборгованості по платежах до бюджету Пенсійного фонду України № 10837/08/25 від 15.05.2020.

У відповіді на відзив арбітражного керуючого Козловської Д.В. Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області наголошувало на тому, що розрахунки розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з», за період з 2015 по 2017 роки на адресу боржника не направлялись, оскільки з 27.11.2014 ДП «Укрпошта» на виконання Указу Президента від 14.11.2014 № 875/2014 про введення в дію рішення РНБО «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», а також розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» зупинило приймання і доставку поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської області, які не контролюються українською владою.

У відзиві на заяву Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області арбітражний керуючий Козловська Д.В. не визнала повністю його кредиторські вимоги. У вказаному відзиві арбітражний керуючий посилається на те, що виходячи зі змісту документів доданих до заяви про визнання кредиторських вимог, зокрема картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку № 2, останній платіж із заявленої суми кредиторських вимог у розмірі 4021,53 грн. мав бути сплачений 24.02.2017, однак заявником не надано доказів надсилання банкруту до 20-го січня відповідного поточного року розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Крім того, суми, які підлягають сплаті страхувальниками в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не є страховими внесками, недоїмкою, штрафними санкціями чи пенею. Отже, до стягнення вказаних сум не може застосовуватися ч. 15 ст. 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а заявником пропущено строки звернення до суду із позовом про стягнення вказаної заборгованості, передбачені ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч.4 ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом. Заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Вимоги поточних кредиторів погашаються в порядку черговості, визначеної статтею 64 цього Кодексу. Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають.

В силу ст.1 зазначеного Кодексу кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях.

За загальним правилом, визначеним ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства, заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчить про цивільноправові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Не зважаючи на визнання боржником грошових вимог кредитора, суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 зазначеного пункту підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Процедура відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій визначена Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663 (далі за текстом - Інструкція).

Пунктом 6.1 Інструкції передбачено, що для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, визначено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Розмір сум на відшкодування на поточний рік витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначається у повідомленнях, які формуються працівниками Пенсійного фонду України, а підприємства щомісяця, до 25-го числа, вносять до Пенсійного фонду визначену у повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (пп. 6.4, пп. 6.8 п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року, зі змінами та доповненнями).

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

За правилами пункту 1 частини другої статті 6 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI, «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини другої, третьої, шостої статті 25 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI, «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

За рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.03.2018 у справі № 812/1112/17, суми, які підлягають сплаті страхувальниками в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не є страховими внесками, недоїмкою, штрафними санкціями чи пенею.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 812/1347/17 та від 06 березня 2018 року у справі № 812/1112/17.

Таким чином, за висновком суду, до таких вимог застосовується загальна позовна давність, яка складає 3 роки.

Як вже зазначалося, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

З аналізу приписів Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" вбачається, що обов`язку підприємства щодо відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсії кореспондує обов`язок пенсійного органу щодо направлення розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", до 20-го січня поточного року, а також в місячний термін з моменту зміни розміру пенсій або настання обставин, які впливають на суму відшкодування.

Єдиною підставою для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком №1 та Списком № 2 та повідомлення про направлення та вручення розрахунку.

Відповідно до п.6.7 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Отже, отримавши розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій та добровільно їх не сплативши, вказана заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 справа №805/473/17-а).

Арбітражним керуючим заявлено про застосування позовної давності до кредиторських вимог Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Позовна давність, за визначенням статті 256 Цивільного кодексу України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність є інститутом цивільного права і може застосовуватися виключно до вимог зі спорів, що виникають у цивільних відносинах, визначених у частині першій статті 1 Цивільного кодексу України, та у господарських відносинах.

Частиною третьою статті 267 Цивільного кодексу України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом.

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

У відповіді на відзив арбітражного керуючого заявник зазначив про те, що розрахунки розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з», за період з 2015 по 2017 роки на адресу боржника не направлялись, оскільки з 27.11.2014 ДП «Укрпошта» на виконання Указу Президента від 14.11.2014 № 875/2014 про введення в дію рішення РНБО «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», а також розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» зупинило приймання і доставку поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської області, які не контролюються українською владою.

Суд відхиляє вказані доводи кредитора з огляду на наступне.

Згідно з карткою особового рахунку кредитора, загальна заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсії за списком № 2 станом на 15.05.2020 складає 58 532,27 грн. Також із вказаного списку вбачається, що останній платіж із заявленої суми кредиторських вимог у розмірі 4021,53 грн. мав бути сплачений 24.02.2017.

Суд зазначає, що провадження у справі № 905/2340/19 про банкрутство приватного акціонерного товариства Донецький булочно-кондитерський комбінат () було відкрито 28.12.2019. Разом із тим, Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області не було позбавлено права на звернення до суду в порядку позовного провадження для стягнення з приватного акціонерного товариства Донецький булочно-кондитерський комбінат заборгованості зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2, в тому числі за вказаний у заяві про визнання кредиторських вимог період, до відкриття провадження у справі про банкрутство в межах строку позовної давності.

Як вбачається з матеріалів справи № 905/2340/19, заява Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання кредиторських вимог на суму 58 532,27 грн. надійшла на адресу суду 05.06.2020, тобто з пропущенням строку позовної давності.

Отже, сплив позовної давності стосовно конкурсних вимог кредитора є підставою для відмови у їх визнанні у справі про банкрутство боржника.

Наведені обставини є самостійною підставою для відмови у задоволенні заяви Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання кредиторських вимог №0581-13-7/602 від 29.05.2020 на суму 58 532,27 грн.

Частиною першою статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Частиною 4 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Отже, законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в даному випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником. Запроваджений законодавцем підвищений стандарт доказування у справах про банкрутство для кредиторів приводить у випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог до прийняття рішення судом про відмову у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів. Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України).

Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство.

Покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог.

Заявником до заяви про визнання кредиторських вимог на суму 58 532,27 грн. не надано жодних розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, складені Управлінням Пенсійного фонду за формою (додаток № 6) та відповідно до вимог Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, що унеможливлює перевірку судом правомірність обчислення розміру фактичних витрат на виплату та доставку пенсій особам, визначеним у розрахунках. Також Покровським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області не надано жодних первинних документів, на підставі яких було здійснено нарахування витрат на виплату і доставку пенсій за списком №2, призначених на пільгових умовах на загальну суму 58 532,27 грн.

Суд зазначає, що картка особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку № 2 підписана заступником начальника фінансово-економічного відділу Н. Дробною. Разом із тим, жодних доказів на підтвердження її повноважень до заяви Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання кредиторських вимог №0581-13-7/602 від 29.05.2020 на суму 58 532,27 грн. не додано.

Також заявником на підтвердження правомірності визнання кредиторських вимог на суму 58 532,27 грн. не додано жодного судового рішення, що набрало законної сили, яким було б стягнуто заборгованості за списком № 2 за заявлений Покровським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області період.

Відповідно до приписів ч.6 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні заяви Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання кредиторських вимог №0581-13-7/602 від 29.05.2020 на суму 58 532,27 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 60 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 234, 235, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання кредиторських вимог №0581-13-7/602 від 29.05.2020 на суму 58 532,27 грн. відмовити.

У судовому засіданні 16.03.2021 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 22.03.2021.

У відповідності до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя Ю.В. Бокова