ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
15 березня 2021 року Справа № 902/918/17
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючий суддя Мельник О.В.
суддя Грязнов В.В.
суддя Розізнана І.В.
при секретарі судового засідання Панасюк О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Ободівка-Агро" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №902/918/17
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Ободівська"
до товариства з обмеженою відповідальністю "Ободівка-Агро"
про стягнення 1030590,00 грн збитків
за участю представників:
позивача - не з`явився,
відповідача - не з`явився,
Рішенням господарського суду Вінницької області від 13.08.2020 року у справі №902/918/17 позов товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Ободівська" задоволено. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Ободівка-Агро" на користь товариства з обмеженою відповідальність "Агрофірма "Ободівська" 1030590,00 грн. збитків, 15458,85 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору, 990,00 грн. на відшкодування витрат по оплаті судової товарознавчої експертизи, 31460,00 грн. на відшкодування витрат по оплаті судової економічної експертизи.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням товариство з обмеженою відповідальністю "Ободівка-Агро" звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення господарського суду Вінницької області від 13.08.2020 року у справі №902/918/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.11.2020 р. апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ободівка-Агро" на рішення господарського суду Вінницької області від 13.08.2020 року у справі №902/918/17 задоволено. Рішення господарського суду Вінницької області від 13.08.2020 р. у справі №902/918/17 скасовано та прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальність "Агрофірма "Ободівська" на користь товариства з обмеженою відповідальність "Ободівка-Агро" 23188,28 грн. витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 21.12.2020 р. у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Агрофірма "Ободівська" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.11.2020 р. у справі №902/918/17 відмовлено.

16 лютого 2021 року до Північно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ "Ободівка-Агро" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №902/918/17, у якій заявник просить вирішити питання про відшкодування судових витрат пов`язаних із проведенням додаткової судово-економічної експертизи та стягнути з ТОВ "Агрофірма "Ободівська" на користь ТОВ "Ободівка-Агро" 12560,00 грн..

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.03.2021 р. заяву ТОВ "Ободівка-Агро" про винесення додаткового рішення у справі №902/918/17 призначено до розгляду на 15.03.2021 р. о 16:00 год.

У судове засідання, призначене на 15.03.2021 р. учасники справи не забезпечили явку своїх уповноважених представників, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання. Натомість, відповідачем було подано заяву про проведення судового засідання у справі №902/918/17 без участі його представника. Позивач про причини неявки свого представника до суду не повідомив.

Копія ухвали суду від 01.03.2021 р., якою призначено до розгляду заяву ТОВ "Ободівка-Агро", надіслано позивачу 02.03.2021 р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення 893, що підтверджується реєстром на відправку рекомендованої кореспонденції від 02.03.2021 року.

Відповідно до відстеження поштового відправлення 893 з офіційного сайту "Укрпошта" 11.03.2021 р. відправлення не було вручене під час доставки.

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п.4,5 ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення вважається: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Оскільки, вищевказана ухвала була надіслана позивачу, рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу: 24353, Вінницька обл., Тростянецький р-н, с. Ободівка, вул. Дружби, буд. 43, згідно інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак не була отримана останнім з незалежних від суду причин, колегією суддів встановлено, що судом було вжито належних заходів щодо забезпечення вручення позивачу ухвали суду від 01.03.2021 р. та повідомлення останнього про дату, час та місце судового засідання.

Колегія суддів зазначає, що за змістом ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи наведене, а також те, що явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалася, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №902/918/17 за відсутності їх представників.

Відповідно до частини 3 статті 233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Пунктом 3 частини 1 статті 244 ГПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Верховний Суд у складі колегії Касаційного господарського суду в постанові від 23.01.2020 р. №910/20089/17 зазначає, що за загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішено всі інші, в тому числі процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також не вирішення окремих процесуальних питань, зокрема, розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти та є невід`ємною частиною рішення у справі.

Оскільки, постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.11.2020 р. у справі №902/918/17 рішення господарського суду Вінницької області від 13.08.2020 р. у справі №902/918/17 скасовано та прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено, однак не здійснено перерозподіл судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції, зокрема, витрат на оплату послуг експерта за проведення додаткової судово-економічної експертизи, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для здійснення розподілу таких витрат шляхом постановлення додаткової постанови.

Розглядаючи заяву відповідача щодо стягнення витрат пов`язаних із проведенням додаткової судово-економічної експертизи під час розгляду справи в суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, долучена відповідачем до заяви про ухвалення додаткового рішення копія платіжного доручення №17923406 від 11.07.2019 р. (т.6, а.с.31), з огляду на дату прийняття апеляційним судом постанови у справі №902/918/17 та дату подання відповідачем заяви про ухвалення додаткового рішення, не приймається колегією суддів до уваги, оскільки такий доказ було подано з порушенням вимог ч.8 ст.129 ГПК України.

Апеляційним господарським судом встановлено, що докази понесених судових витрат на проведення додаткової судово-економічної експертизи були подані відповідачем до суду першої інстанції на виконання вимог ухвали господарського суду Вінницької області від 09.04.2019 р. та на момент розгляду апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Ободівка-Агро" на рішення господарського суду Вінницької області від 13.08.2020 року у справі №902/918/17 були наявні в матеріалах справи.

Оскільки рішенням господарського суду Вінницької області від 13.08.2020 року у справі №902/918/17 позов товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Ободівська" до товариства з обмеженою відповідальністю "Ободівка-Агро" про стягнення 1030590,00 грн. збитків було задоволено, враховуючи правила розподілу судових витрат, передбачених ст.129 ГПК України, відповідач був позбавлений можливості ставити питання про стягнення з позивача витрат на проведення додаткової судово-економічної експертизи, що були ним понесені під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Колегією суддів встановлено, що 10.01.2019 року до господарського суду Вінницької області відповідачем було подано клопотання про призначення додаткової судово-економічної експертизи (т.4, а.с.5-7).

За результатами розгляду клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Ободівка-Агро" ухвалою господарського суду Вінницької області від 27.02.2019 р. у справі №902/918/17 призначено додаткову судово-економічну експертизу, проведення якої доручено Вінницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (21007, м. Вінниця, вул. Батозька, 1) (т.4, а.с. 134-137).

08.04.2019 р. до суду першої інстанції надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів та рахунок №1454 від 01.04.2019 р. на оплату експертизи №2084/19-21. Експерт також попереджає, що у випадку не проведення оплати у 45-ти денний термін, матеріали справи можуть бути повернуті, а ухвала про призначення експертизи залишена без виконання (т.4, а.с. 159-161).

Відповідно до рахунку №1454 від 01.04.2019 р. постачальником послуги є Київський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України (, рахунок 9135, код банку 820172, адреса 03057, м. Київ, вул. Смоленська, буд.6). Послугою, що надається є проведення експертизи №2084/19-21, вартістю 12560,00 грн.. Загальна сума, що підлягала до сплати становить 12560,00 грн..

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 09.04.2019 р. у справі №902/918/17 зобов`язано відповідача здійснити оплату за проведення судової експертизи протягом 3-х днів згідно рахунку №1454 від 01.04.2019 р. докази про що надати суду (платіжне доручення, квитанція тощо) (т.4, а.с.165-167).

Колегією суддів встановлено, що 16.07.2019 р. до місцевого господарського суду надійшов лист від товариства з обмеженою відповідальністю "Ободівка-Агро" в якому останні повідомляють, що на виконання вимог ухвали суду від 09.04.2019 р. ними була оплачена вартість призначеної за клопотанням відповідача судової експертизи згідно рахунку №1454 від 01.04.2019 року. До листа додають копію доказів, що підтверджують оплату, зокрема, копію банківської виписки по рахунку ТОВ "Ободівка-Агро" (т.5, а.с.15-16).

Як вбачається із копії банківської виписки по рахунку № НОМЕР_1 товариства з обмеженою відповідальністю "Ободівка-Агро" () 11.07.2019 р. згідно платіжного документу №295 на рахунок Київського НДІ судових експертиз МЮУ (, код банку 820172, р/р НОМЕР_2 ) було перераховано 12560,00 грн.. Призначенням платежу вказано: оплата за проведення експертизи №2084/19-21 згідно рахунка №1454 від 01.04.2019 року.

За результатами проведення додаткової судово-економічної експертизи експертом Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз було складено висновок експерта №2084/19-21 від 20.03.2020 року (т.5, а.с.60-70).

Разом із висновком експерта Вінницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз до суду було надіслано акт здачі-приймання наданих послуг №7069/17-21 від 20.03.2020 р. відповідно до якої вартість експертизи становить 12560,00 грн. (т.5, а.с.71).

Таким чином, апеляційним господарським судом встановлено, що наявні в матеріалах справи докази, зокрема: рахунок №1454 від 01.04.2019 р., копія банківської виписки по рахунку № НОМЕР_1 ТОВ "Ободівка-Агро", акт здачі-приймання наданих послуг №7069/17-21 від 20.03.2020 р., а також факт проведення судової експертизи експертом Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та надання до суду висновку експерта №2084/19-21 від 20.03.2020 р., у своїй сукупності свідчать про фактичне понесення відповідачем витрат у сумі 12560,00 грн., а також про обґрунтованість розміру таких витрат.

У свою чергу позивачем, станом на 15.03.2021 р. на момент розгляду заяви ТОВ "Ободівка-Агро" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №902/918/17, будь-яких заперечень щодо розміру понесених відповідачем витрат подано до суду не було.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Частиною 1 статті 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до частин 4, 5 статті 127 ГПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6,7 статті 127 ГПК України).

У розумінні положень частини 6 статті 127 ГПК України зменшення суми судових витрат на оплату послуг експерта, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на послуги експерта, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України, а саме: судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

З урахуванням вищевикладеного, на підставі досліджених судом доказів понесених відповідачем витрат, за відсутності в матеріалах справи заперечень позивача щодо розміру таких витрат, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №902/918/17 та стягнути з товариства з обмеженою відповідальність "Агрофірма "Ободівська" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ободівка-Агро" 12560,00 грн. понесених витрат пов`язаних із проведенням додаткової судово-економічної експертизи у справі під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 123, 127, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Ободівка-Агро" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №902/918/17 - задоволити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальність "Агрофірма "Ободівська" (24353, Вінницька область, Тростянецький район, село Ободівка, вул. Дружби, 43; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ободівка-Агро" (24357, Вінницька область, Тростянецький район, село Нова Ободівка, вул. Суворова, 263; ) 12560,00 грн. (дванадцять тисяч п`ятсот шістдесят гривень нуль копійок) понесених витрат пов`язаних із проведенням судової експертизи у справі №902/918/17.

3. Господарському суду Вінницької області видати судовий наказ.

4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "19" березня 2021 р.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.