ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/215/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

за участю секретаря судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського 1Д, ідентифікаційний код 14360570)
до 1. Фізичної особи-підприємця Данильченко Віктора Федоровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 2. Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 3. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 )
про стягнення 16 814,11 грн
за участю представників учасників справи:

позивача - не з`явився;

1-го відповідача - не з`явився;

2-го відповідача - не з`явився;

3-го відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про солідарне стягнення з 1-го відповідача - Фізичної особи-підприємця Данильченко Віктора Федоровича, 2-го відповідача - Фізичної особи ОСОБА_1 та 3-го відповідача - Фізичної особи Широковс Дмитра інфляційних втрат та 3% річних від суми простроченої заборгованості за кредитом за період з 10.07.2017 по 24.12.2020 у розмірі 16 814,11 грн. Також, позивач просить вирішити питання про розподіл судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 1-й відповідач, в порушення умов за договором про надання Овердрафт - мікро кредиту №044/ОМ-08 від 10.07.2008, не повернув позивачу отриману позику, внаслідок чого, з урахуванням умов Договору поруки від 10.07.2008, укладеного між позивачем та 2-м відповідачем та умов Договору поруки від 10.07.2008, укладеного між позивачем та 3-м відповідачем у відповідачів виник солідарний обов`язок щодо погашення заборгованості за кредитним договором про надання Овердрафт - мікро кредиту №044/ОМ-08 від 10.07.2008.

Наявність заборгованості 1-го відповідача перед позивачем за вищевказаним договором з основної заборгованості у розмірі 76 533,58 грн та обов`язку відповідачів відповідати солідарно перед позивачем встановлено рішенням Індустріального районного суду міста Харкова у справі № 2/0417/4009/2012 від 11.05.2012, що набрало законної сили. Вказане рішення суду було частково виконано шляхом погашення 31.12.2014 заборгованості за кредитом у розмірі 16200 грн, а тому на дату подання цього позову до суду розмір простроченої заборгованості 1-го відповідача за кредитом становить 60333,58 грн.

Відповідно до ч. 6, ч. 7 статті 176 ГПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Так, на виконання вимог статті 176 ГПК України судом було зроблено запити до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Харківській області про надання інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 та фізичної особи ОСОБА_3 .

З наданої відповіді (вх. № 3041 від 08.02.2021) Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Харківській області вбачається, що вказана у запиті ОСОБА_1 згідно обліків станом на 02.02.2021 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 .

З наданої відповіді (вх. № 3040 від 08.02.2021) Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Харківській області вбачається, що місцем проживання вказаного у запиті ОСОБА_3 була адреса: АДРЕСА_4 , проте згідно обліків станом на 02.02.2021 значиться, що його знято з реєстрації 21.01.2015 на підставі рішення суду Київського району міста Харкова.

Отже, станом на 08.02.2021 відсутня інформації, щодо місцезнаходження третього відповідача: ОСОБА_3 .

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09 лютого 2021 року залишено позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" без руху, встановлено позивачу для усунення недоліків позовної заяви 10-денний строк з дня вручення даної ухвали. Позивачу у 10-денний строк з дня вручення даної ухвали запропоновано подати до господарського суду Харківської області: інформацію про місце проживання чи перебування 3-го відповідача ( ОСОБА_3 ) станом на момент подання позову до суду та докази надсилання (надання) 3-ому відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів за місце проживанням чи перебування 3-го відповідача.

19.02.2021 до суду від позивача надійшла заява (вх. №4217), в якій останній повідомляє суд, що ним у позовній заяві була вказана остання відома адреса реєстрації 3-го відповідача та зазначити нову адресу не видається можливим.

Згідно з ч.10. ст.176 Господарського процесуального кодексу України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/215/21. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання з розгляду справи по суті призначено на "22" березня 2021 р. о 10:40.

22.02.2021 на офіційному веб-порталі судової влади в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair господарським судом Харківської області розміщено Оголошення про виклик особи, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме, а саме щодо виклику Фізичної особи Широковс Дмитра у справі № 922/215/21 за позовом (заявою) Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" до 1. Фізичної особи-підприємця Данильченко Віктора Федоровича, 2. Фізичної особи ОСОБА_1 , 3. Фізичної особи ОСОБА_3 про стягнення 16814,11 грн, як 3-го відповідача у судове засідання з розгляду справи по суті на 10:40 год 22.03.2021. Зал судових засідань № 306.

Представник позивача у судове засідання з розгляду справи по суті 22.03.2021 не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить інформація з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" за відстеженням поштового пересилання № 253 (ухвала про відкриття провадження у справі № 922/215/21 від 22.02.2021), яке вручене представнику позивача 04.03.2021.

Представник 1-го відповідача у судове засідання з розгляду справи по суті 22.03.2021 не з`явився, ухвали господарського суду Харківської області: про залишення позовної заяви без руху від 09.02.2021; про відкриття провадження у справі від 22.02.2021; були надіслані 1-му відповідачу за його місце проживанням: АДРЕСА_1 , проте повернуті до суду відділенням пошти з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою". Відзив на позов 1-им відповідачем не наданий.

Представник 2-го відповідача у судове засідання з розгляду справи по суті 22.03.2021 не з`явився, ухвали господарського суду Харківської області: про залишення позовної заяви без руху від 09.02.2021; про відкриття провадження у справі від 22.02.2021; були надіслані 2-му відповідачу за його місце проживанням: АДРЕСА_1 , проте повернуті до суду відділенням пошти з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою". Відзив на позов 2-им відповідачем не наданий.

Представник 3-го відповідача у судове засідання з розгляду справи по суті 22.03.2021 не з`явився, як зазначено вище на офіційному веб-порталі судової влади в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair господарським судом Харківської області розміщено Оголошення про виклик ОСОБА_3 у призначене на 10:40 год 22.03.2021 судове засідання.

Також, судом було надіслано 3-му відповідачу ухвали господарського суду Харківської області: про залишення позовної заяви без руху від 09.02.2021; про відкриття провадження у справі від 22.02.2021 за повідомленим позивачем місцем проживання 3-го відповідача: АДРЕСА_2 , проте вони повернуті до суду відділенням пошти з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою". Відзив на позов 3-ім відповідачем не наданий.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 242 ГПК України, рішення суду надсилаються учасникам справи в електронній формі, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса в особи відсутня.

За визначенням п. 4, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд враховує також правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Згідно з ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (пункти 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до вимог частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ст. 14 ГПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За приписами ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (стаття 74 ГПК України).

Отже, перший, другий та третій відповідачі є повідомленими про дату та час судового засідання, що відбулося 22.03.2021 належним чином.

За таких обставин, враховуючи те, що сторони повідомлені про дату, час та місце судового засідання на стадії розгляду справи по суті належним чином, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутністю представників першого, другого та третього відповідачів.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

10.07.2008 року між ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (в подальшому назву змінено на ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК") та Фізичною особою - підприємцем Данильченко Віктором Федоровичем (далі по тексту - 1-ий відповідач) було укладено договір № 044/ОМ-08 про надання овердрафт-мікро кредиту (надалі - Договір).

Згідно з п.1.1. договору банк при наявності вільних грошових ресурсів зобов`язується здійснювати овердрафтове обслуговування Клієнта, що полягає у проведенні його платежів поверх залишку на поточному рахунку клієнта № НОМЕР_4 , відкритому у Банку (далі - "поточному рахунку"), за рахунок кредитних коштів у межах ліміту, встановленого згідно з п.1. даного договору, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

"Овердрафт-мікро" (далі - "кредит") надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів клієнта.

Якість послуг повинно відповідати законодавству України, нормативним актам НБУ, що регулюють кредитні правовідносини.

Відповідно п. 1.2. договору, кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта по поверненню кредиту, сплаті процентів та винагороди в обумовлені даним договором строки.

Банк припиняє сплату розрахункових документів Клієнта за рахунок кредиту:

- при надходженні розрахункових документів на примусове списання (стягнення) коштів с поточного рахунку Клієнта;

- при арешті коштів Клієнта;

- при зупиненні розрахункових операцій по рахунку Клієнта;

- при забороні виконання операцій по рахунку Клієнта.

Поновлення виплат за платіжними документами Клієнта за рахунок "Овердрафт - мікро" кредиту виконується після зняття арешту чи після виконання (повернення) платіжної вимоги, чи після закінчення зупинення виконання операцій по рахунку .

Згідно з п. 1.3. договору, ліміт, стосовно даного договору, представляє собою суму грошових коштів, у межах якої Банк зобов`язується проводити оплату розрахункових документів Клієнта поверх залишку грошових коштів на його поточному рахунку. Ліміт розраховується згідно затвердженої внутрішньобанківської методики на основі даних про рух грошових коштів по поточному рахунку, балансу підприємства та звіту про фінансові результати на останню звітню дату, показника ліквідності діяльності, співвідношення власних та займаних коштів, платоспроможності, кредитної історії та інших показників згідно з внутрішньобанківськими нормативами та нормативними актами Національного банку Україні.

В період дії даного договору перерахунок Ліміту здійснюється Банком не менш одного разу в місяць, у строк не пізніш 25 числа кожного місяця. Зміна ліміту здійснюється за згодою сторін та рахується прийнятим датою укладення Додаткової угоди про розмір знов встановленого ліміту.

На момент підписання даного договору Ліміт становить суму вказану в п. А.2.

Згідно з п. А.2. договору, Лімітом даного кредитного договору: 30 500,00 грн (тридцять тисяч п`ятсот грн, 00 коп).

Відповідно до п.1.4. договору, проведення платежів Клієнта в порядку, встановленому даним договором, проводиться Банком до дати вказаної у пункті А.3.

Згідно з п. А.3. договору, проведення платежів Клієнта в порядку, встановленому даним договором, проводиться Банком у строк по 09 липня 2009 р.

Між сторонами 16.07.2008 укладено додаткову угоду № 1 до договору № 044/ОМ-08 про надання Овердрафт-мікро кредиту від 10.07.2008, в якій зокрема сторони за взаємною згодою виклали п. А.2. договору № 044/ОМ-08 про надання Овердрафт-мікро кредиту від 10.07.2008 в наступній редакції:

"А.2., Ліміт даного кредитного договору: 79 000,00 грн (сімдесят дев`ять тисяч п`ятсот грн, 00 коп)

плюс 1 207,13 гривень (одна тисяча двісті сім гривень 13 коп) на оплату страхових платежів у випадку та в порядку передбачених п.п. 2.1.6, 2.2.14 даного договору, а також по 34 грн для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяження рухомого майна шляхом перерахування за реквізитами вказаними в п. 2.1.1 (а) за кожним договором застави".

Також, вказаною додатковою угодою викладено п. А.6. та п. А.9. договору № 044/ОМ-08 про надання Овердрафт-мікро кредиту від 10.07.2008 в наступній редакції:

"А.6. Зобов`язання Клієнта забезпечується:

- договором поруки з ОСОБА_1 ,

- договором застави рухомого майна, що належить TOV "UG INTERNATIONAL".

"А.9. Клієнт сплачує Банку винагороду за встановлення Ліміту у розмірі 2% від різниці між сумою раніш встановленого Ліміту та встановленого Ліміту на момент підписання даного Договору. Строк сплати винагороди: в день укладання даного Договору. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Нарахування здійснюється в дату сплати."

Відповідно до п.4.1. договору, за користування кредитом в період з дати виникнення сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує проценти виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом та встановлений у п. А.7.

Згідно з п.А.7. договору, для розрахунку процентів за користування кредитом встановлюється процентна ставка у розмірі 25% річних.

Пунктом 4.2. договору сторони визначили, що згідно зі ст. 212 Цивільного кодексу України, при порушенні Клієнтом будь - якого із зобов`язань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.4., 1.5., 2.2.3., 2.2.4., 2.2.5., 2.3.4. даного договору Клієнт сплачує Банку проценти за користування кредитом в розмірі вказаному у п. А.8.

Згідно з п.А.8. договору, визначено, що при порушенні Клієнтом будь-якого з зобов`язань по погашенню кредиту Клієнт сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 50 (п`ятдесят) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 10.07.2008 року між ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (в подальшому назву змінено на ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК") та ОСОБА_1 (далі по тексту - 2-ий відповідач) було укладено договір поруки (далі по тексту - Договір поруки -1), предметом якого є надання поруки 2-им відповідачем перед позивачем за виконання зобов`язань 1-им відповідачем за договором № 044/ОМ-08 про надання овердрафт-мікро кредиту від 10.07.2008, згідно якого позивач, як Кредитор надав Боржнику (1-ий відповідач) кредит в сумі 30 500,00 грн, а Боржник зобов`язаний повернути кредит в строк до "09" липня 2009 року, згідно графіку погашення кредиту та відсотків (Додаток до кредитного договору), сплачувати за його користування 25% відсотків річних в дату сплати процентів, якою є кожний день, а у випадку порушення строків повернення кредиту - сплачувати 50 % річних в дату сплати процентів, зазначену вище, а також сплачувати винагороди, штрафи, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки у відповідності, порядку та строки, зазначені у Кредитному договорі (п. 1.1. Договору поруки-1).

Також, 10.07.2008 року між ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (в подальшому назву змінено на ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК") та ОСОБА_3 (далі по тексту - 3-ій відповідач) було укладено договір поруки (далі по тексту - Договір поруки -2), предметом якого є надання поруки 3-ім відповідачем перед позивачем за виконання зобов`язань 1-им відповідачем за договором № 044/ОМ-08 про надання овердрафт-мікро кредиту від 10.07.2008, згідно якого позивач, як Кредитор надав Боржнику (1-ий відповідач) кредит в сумі 30 500,00 грн, а Боржник зобов`язаний повернути кредит в строк до "09" липня 2009 року, згідно графіку погашення кредиту та відсотків (Додаток до кредитного договору), сплачувати за його користування 25% відсотків річних в дату сплати процентів, якою є кожний день, а у випадку порушення строків повернення кредиту - сплачувати 50 % річних в дату сплати процентів, зазначену вище, а також сплачувати винагороди, штрафи, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки у відповідності, порядку та строки, зазначені у Кредитному договорі (п. 1.1. Договору поруки-1).

Також, сторонами було внесено зміни до договорів поруки 1 та 2, шляхом укладання додаткових угод № 1 до договорів поруки від 16.07.2008, щодо суми кредиту, зокрема визначили вірною сумою 79000,00 грн.

За умовами п. 4. Договорів поруки - 1 та 2 у випадку невиконання боржником обов`язків за Кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Також, п.5 Договорів поруки - 1 та 2 сторони погодили, що у випадку невиконання Боржником будь-якого обов`язку, передбаченого п.1 цього Договору, Кредитор направляє на адресу Поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного (них) обов`язку (ків).

Пунктом 12 Договорів поруки сторони домовились, що строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу, встановлюється протягом у 5 (п`ять) років.

Договор поруки - 1 та 2 підписано уповноваженими особами та скріплено печаткою позивача та підписом другого та третього відповідачів.

У зв`язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням ФОП Данільченко Віктором Федоровичем взятого на себе грошового зобов`язання щодо повернення кредитних коштів отриманих від позивача у справі, ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулося до Індустріального районного суду міста Харкова із позовною заявою про солідарне стягнення із ОСОБА_4 ; ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованості станом на 26.03.2012 за договором № 044/ОМ-08 від 10.07.2008 року у розмірі 313 724,32 грн., в тому числі 76 533,58 грн. - заборгованість за кредитом; 132 830,42 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 88 468,69 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 1000,00 грн. - штраф (фіксована частина); 14 891,63 грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням Індустріального районного суду міста Харкова від 11 травня 2012 року у справі № 2/0417/4009/2012, позовні вимоги ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 ; ОСОБА_1 ; ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" солідарно на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 303724,32 грн; заборгованість у розмірі 10 000,00 грн та 3137,24 грн судових витрат.

Вказане рішення набрало законної сили 22.05.2012.

З наведених підстав позивач вважає свої майнові права порушеними та обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що рішення у справі: № 2/0417/4009/2012 від 11.05.2012 набрало законної сили, проте зобов`язання за вказаним рішенням відповідачами на даний час не виконані, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів 3% річних у розмірі 5 435,18 грн за період з 16.12.2017 по 16.12.2020 та 11 378,93 грн інфляційних втрат за період з січня 2018 року по листопад 2020 року включно, що нараховані на суму заборгованості у розмірі 60 333,58 грн, що залишається не сплаченою за рішенням суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. За ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Відповідно до ч. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Норми статті 129 Конституції України визначають, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Аналогічні положення містить ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Рішення Індустріального районного суду міста Харкова від 11 травня 2012 року у справі № 2/0417/4009/2012, яке набрало законної сили 22.05.2012 має для суду преюдиціальне значення.

Таким чином, Господарський процесуальний кодекс України звільняє позивача від обов`язку доказування обставин виникнення суми боргу.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, згідно з ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У п.7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" господарським судам України роз`яснено, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Також, суд звертає увагу, що згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на суд, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін." (Справа "Горнсбі проти Греції" (Case of Hornsby v. Greece, Рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 р.)

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань".).

Судом перевірено розрахунок інфляційних втрат за допомогою системи "Законодавство" та встановлено, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів 3% річних у розмірі 5 435,18 грн за період з 16.12.2017 по 16.12.2020 та 11 378,93 грн інфляційних втрат за період з січня 2018 року по листопад 2020 року включно обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, відповідають вимогам чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

У ч. 3 п. 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», роз`яснено, якщо пропорції задоволення позовних вимог точно визначити неможливо (зокрема, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. У разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, зокрема суд вважає, що судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2 270,00 грн підлягає стягненню з відповідачів в рівних частинах, зокрема з кожного з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 756,67 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, ст. ст. 6, 11, 525, 526, 530, 551, 549, 626-629 Цивільного кодексу України, статтями 73, 74, 86, 91, 129, п.6 ч.1 ст. 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Фізичної особи-підприємця Данильченко Віктора Федоровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського 1Д, ідентифікаційний код 14360570) інфляційні втрати та 3% річних від суми простроченої заборгованості за кредитом за період з 10.07.2017 по 24.12.2020 у розмірі 16 814,11 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 2 270,00 грн покласти на відповідачів в рівних частинах, зокрема з кожного з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 756,67 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Данильченко Віктора Федоровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського 1Д, ідентифікаційний код 14360570) судовий збір у розмірі 756,67 грн.

Стягнути з Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського 1Д, ідентифікаційний код 14360570) судовий збір у розмірі 756,67 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського 1Д, ідентифікаційний код 14360570) судовий збір у розмірі 756,67 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати накази в установленому порядку.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського 1Д, ідентифікаційний код 14360570).

1-ий відповідач: Фізична особа-підприємець Данильченко Віктор Федорович ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

2-ий відповідач: Фізична особа ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

3-ій відповідач: Фізична особа Широковс Дмитро ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п.17.5 п.17 розділу XІ "Перехідних положень" Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "26" березня 2021 р.

Суддя І.О. Чистякова