ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття підготовчого провадження

та призначення справи до судового розгляду по суті

23.03.2021м. ДніпроСправа № 904/5980/20

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажів

Суддя Крижний О.М.

Представники:

Від позивача: Береза В.В., довіреність від 23.10.2020, юрисконсульт 2 категорії

Від відповідача: Овчинніков Б.С., довіреність від 31.08.2020 №21/08, адвокат

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому з урахуванням уточнень просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" плату за користування вагонами у розмірі 181110,48 грн. та збір за зберігання вантажів у розмірі 6891,72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №ПР/М-16-2/13-425/НЮдч "Про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Грекувата регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" від 24.06.2016.

У травні 2020 року на адресу ПрАТ "Центральний ГЗК" прибув поїзд №2283, індекс 4600-766-4574 у складі 58 порожніх вагонів. На шляху прямування дані вагони було затримано у зв`язку з тим, що на станції призначення Грекувата на той час сталося скупчення вагонів, що прибули на адресу відповідача раніше, і не були забрані ним на свою під`їзну колію. За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника було нараховано плату за користування вагонами у розмірі 181153,08 грн. та збір за зберігання вантажу у розмірі 6891,72 грн.

Відповідач проти позову заперечує, зазначає, про допущення порушень залізницею під час затримання власних вантажних вагонів, оскільки вагони були затримані на станціях, які не являються станціями підходу до станції Грекувата, а саме станції Кривий Ріг-Західний та Гейківка. Доказом того, що вказані станції не являються станціями підходу до станції Грекувата є висновок експертно-семантико-текстуального дослідження писемного мовлення №5948 від 26.06.2017 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса. Крім того, відповідач зауважує, що в розрахунку плати за користування вагонами неможливо виконати перевірку правильності нарахування плати оскільки: вказані номери наказів про затримку вагонів, а не номери актів форми Гу-23а, ГУ-23. До позовної заяви не додані акти про початок та закінчення затримки №№1476, 1487, 1505. Відповідачем вважає додаток №4 на загальну суму 679,30 грн. безпідставним, оскільки вказаний розрахунок є таким, що не визнається ПрАТ "Інгулецький ГЗК". Відповідачем встановлено, що загальна сума по розрахункам (додаток 1-4) становить 181153,08 грн., однак позивач нарахував 188044,80 грн. З урахуванням зауважень, викладених у відзиві на позов, відповідач визнає позов частково в сумі 20854,68 грн.

Від відповідача надійшов відзив на заяву про уточнення позовних вимог, в якому визнає позовні вимоги у сумі 20854,68 грн. В решті позовних вимог просить відмовити, оскільки позивачем не надано належних доказів, що затримка вагонів сталася з вини відповідача, зокрема, актів про затримку вагонів. Також відповідач зауважу, що позивачем не враховано судову практику, зокрема, рішення Центрального апеляційного господарського суду від 12.10.2020 у справі №904/530/20, в якому встановлено, що виходячи з приписів Правил складання актів, наявність відмітки у накладній не може автоматично свідчити про наявність/відсутність обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності.

У відповіді на відзив позивач не погоджується із запереченнями відповідача. По-перше, позивач зазначає, що на момент затримки спірних вагонів обмежень щодо перевезення в окремі райони не було, з ініціативою про введення тимчасової заборони на перевезення вагонів на його адресу із скупченням нерозвантажених транспортних засобів на станції Грекувата відповідач не звертався. По-друге, позивач не погоджується із твердженнями відповідача про те, що залізницею не виконуються вимоги рівності в експлуатації власних вантажних вагонів та інвентарного парку залізниці, оскільки вказане не відповідає дійсності. По-третє, залізниця не погоджується із запереченнями відповідача щодо того, що станція Кривий Ріг-Західний не є станцією підходу до станції Грекувата, оскільки відповідно до роз`яснень Міністерства інфраструктури України у листі від 07.03.2018 №2197/45/10-18 підходами до станції призначення є будь-яка залізнична станція на шляху прямування до станції призначення, на якій затримуються вагони. По-четверте, позивач на заперечення відповідача про неможливість перевірити правильність нарахування спірної суми зазначає, що кожен випадок затримки вагонів на підходах до станції призначення детально та послідовно описаний в тексті позовної заяви, де зазначено номери та дати актів про затримку вагонів, повідомлень, наказів та номери відомостей плати за користування вагонами, за якими нараховано спірні суми. Щодо ненадання до матеріалів справи актів загальної форми про початок та закінчення затримки вагонів на станції Грекувата №№1476, 1487, 1505 від 02.05.2020, позивач зазначає, що вказані акти складені за участі представника відповідача і підписані ним без зауважень та не оспорювалися останнім, та суми плати за користування вагонами списані з особового рахунку відповідача. Стосовно заперечень відповідача щодо того, що після закінчення затримки поїзд не був направлений на станцію призначення Грекувата, а продовжував простоювати на станції затримки Кривий Ріг-Західний після чого видано ще три накази про затримку на цій же станції позивач пояснює, що періоди між наказами про затримку вагонів на підходах до станції призначення викликані технологічними причинами, а саме час закінчення обробки одного поїзду та виставленням навантаженого маршруту в складі наступного, час коли колія тимчасово вільна для проведення маневрових робіт та обгону локомотиву, час між обробками поїздів.

Від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких зазначає, що позивачем не доведено належним чином вину відповідача у затримці вагонів, тому вважає, що відсутні підстави для нарахування плати за користування вагонами.

З урахуванням викладеного, враховуючи відсутність від сторін додаткових доказів чи пояснень у справі, суд вважає за можливе закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 177-185, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті у судове засідання на 30.03.2021 о 11:00год., яке відбудеться у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області в залі судового засідання №2-306 за адресою: 49027, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1.

Роз`яснити учасникам судового процесу, що до першого засідання по суті (до 30.03.2021) вони можуть подати додаткові пояснення та докази.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено - 23.03.2021.

Суддя О.М. Крижний