ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

"17" березня 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/118/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Укрстор-Інвест», м. Сміла

до відповідача 1 Товариства з додатковою відповідальністю Торговий дім Закарпатський, м. Ужгород

до відповідача 2 Закритого акціонерного товариства «Назаровское», с. Степове Красноярського краю, Російська Федерація

про солідарне стягнення 841950,87 грн

В С Т А Н О В И В:

Позивач як новий кредитор за Договором про відступлення права вимоги (цесії) від 15.12.2020 заявив позов до відповідачів про солідарне стягнення суми в розмірі 841950,87 грн, який складається з 659871,66 грн боргу за відпущений товар, 122907,70 грн інфляційних втрат та 59171,51 грн трьох відсотків річних. Борг виник внаслідок невиконання відповідачем 2 своїх зобов`язань по оплаті поставленого ТОВ «Трак-Агро»(первісний кредитор) товару. Оскільки виконання відповідачем 2 зобов`язання за цим Договором забезпечено Договором поруки від 09.01.2021, укладеним між позивачем та відповідачем 1, вимога про стягнення боргу заявлена товариством до відповідачів солідарно. Позов заявлено з посиланням на статті 655, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. 75 Закону України «Про міжнародне право» та Угоду від 20.03.1992 про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності.

Судом встановелно, що одним з відповідачем є суб`єкт господарювання іноземної держави юридична особа, зареєстрована в Російській Федерації.

Відповідно до ст. 366 ГПК України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У міжнародному праві категорія «підсудність» застосовується для визначення розподілу як компетенції між судами існуючої в державі системи розгляду господарських справ, так і компетенції судів щодо вирішення справ з іноземним елементом, тобто міжнародної підсудності.

Отже, на господарські справи з іноземним елементом поширюються як загальні, так і спеціальні правила територіальної підсудності. Основним питанням при розгляді справи з іноземним елементом є з`ясування судом питання про те, чи поширюється його територіальна компетенція на розгляд даної справи.

Вирішуючи питання підсудності справ з іноземним елементом, суди України відповідно до вимог ч. 3, 366 ГПК України повинні керуватися як нормами ГПК України, так і нормами Закону України «Про міжнародне приватне право» та нормами відповідних міжнародних договорів.

Згідно із положеннями п. 1 ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

Звертаючись з цим позовом до Господарського суду Закарпатської області, позивач покликається на Угоду від 20.03.1992 про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, ратифіковану постановою Верховної Ради України від 19.12.1992, зокрема. її статтю 4.

Так, вказана стаття регламентує, що компетентний суд держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав має право розглядати зазначені в статті 1 цієї Угоди спори, якщо на території цієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав, зокрема, якщо відповідач мав постійне місце проживання або місце знаходження на день висування позову. Якщо у справі беруть участь декілька відповідачів, що знаходяться на території різних держав - учасниць Співдружності, спір розглядається за місцем знаходження будь-якого відповідача за вибором позивача.

Оскільки один з відповідачів, а саме: відповідач 1 (поручитель по основному зобов`язанню відповідача 2), має місцезнаходження в межах територіальної підсудності Господарського суду Закарпатської області, позивач зробив вибір про розгляд справи саме його місцезнаходженням.

Разом з тим, в національному законодавстві існує розмежування права вибору позивача щодо обрання підсудності та поняття виключної підсудності справ. Питання виключної територіальної підсудності справ урегульовано ст. 30 ГПК України, яка визначає, що у випадку об`єднання позовних вимог щодо укладання, зміни, розірвання і виконання правочину з вимогами щодо іншого правочину, укладеного для забезпечення основного зобов`язання, спір розглядається господарським судом за місцезнаходженням відповідача, який є стороною основного зобов`язання.

Виключна територіальна підсудність унеможливлює вибір позивачем підсудності іншої ніж та, що встановлена господарським процесуальним законом для розгляду цієї категорії спорів.

В даному випадку, саме відповідач 2 є відповідачем за основним зобов`язанням, отже, вказаний факт є підставою для застосування правила виключної підсудності до заявленого позову, а не права позивача.

Такого висновку суд дійшов з огляду на аналіз згаданої вище ст. 4 Угоди, яка визначає саме право держави розглянути поданий на розгляд спір.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria» (заява N 7360/76, доповідь Європейської комісії з прав людини від 12 жовтня 1978 року), висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]».

Оскільки Угодою поданий на розгляд спір не віднесений до виключної компетенції конкретного суду, в даному випадку суду України, то за наявності визначених національним законодавством обмежень, обраний позивачем суд не є судом, встановленим законом.

Виходячи з наведеного, суд дійшов до висновку, що спір з вимогами про солідарне стягнення коштів за основним зобов`язанням боржника-відповідача, місцезнаходженням якого є територія іншої держави, не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства України. Такий спір з огляду на положення ст. 30 Господарського процесуального кодексу України, знаходиться поза межами компетенції Господарського суду Закарпатської області, і у випадку існування іншого відповідача-резидента, такий спір підлягав би передачі за територіальною підсудністю.

Оскільки ані чинним законодавством України, ані нормами міжнародного права передача господарської справи за підсудністю до іншої держави не передбачена, це є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України.

В порядку ч. 6 с. 175 ГПК України суд роз`яснює позивачу його право на звернення з цим позовом до суду Російської Федерації.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 175, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В прийнятті позовної заяви від 22.02.2021 (вх. № 02.3.1-06/128/21 від 01.03.2021) відмовити.

2. Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала з урахуванням перебування судді у відрядженні та тимчасово призупинення роботи суду підписана 22.03.2021.

Роз`яснити заявнику, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Л.В. Андрейчук