ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2021 року м.Дніпро Справа № 908/769/14

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Вечірка І.О., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання: Уперєва Д.В.

розглянувши апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на ухвалу господарського суду Запорізької області від 09.12.2020 року (повний текст складено 14.12.2020 року, суддя Черкаський В.І.) у справі №908/769/14

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Квейдо", м. Запоріжжя

про банкрутство,

кредитор: Приватне підприємство "ГРАССО", м. Дніпро,

ліквідатор: Смолов К.В., м. Дніпро,

учасник справи - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м. Дніпро, -

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.

Провадження у справі про банкрутство ТОВ «Квейдо» триває на стадії ліквідаційної процедури, згідно постанови суду від 24.03.2014 року.

Ухвалою місцевого господарського суду від 09.12.2020 року, зокрема, зобов`язано Фонд державного майна України провести перевірку діяльності Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях щодо виконання ним вимог ухвали суду від 10.08.2015 року у даній справі стосовно прийняття Регіональним відділенням Фонду державного майна по Дніпропетровській області (правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях) із зберігання державного майна, зазначеного у п. 1.1 Договорів зберігання №12/10-3М від 17.08.2012 року, №12/10-4М від 17.08.2012 року, укладених між ТОВ "КВЕЙДО" та Регіональним відділенням Фонду державного майна по Дніпропетровській області. Встановлено строк для надання результатів перевірки до 17.01.2021 року (абз. 9 Ухвали).

Ухвала суду в наведеній частині мотивована тим, що ліквідатором не надано доказів виконання ухвали суду від 10.08.2015 року щодо приймання Регіональним відділенням Фонду державного майна по Дніпропетровській області із зберігання майна від боржника на підставі Договорів 12/10-3М від 17.08.2012 року, №12/10-4М від 17.08.2012 року. В судовому засіданні представник Фонду наголосив про необхідність визначення розміру збитків, що були завданні майну, переданому на зберігання, та що потребує оплати послуг суб`єкта оціночної діяльності для подальшого стягнення збитків в судовому порядку.

2. Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, учасник справи - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постановлену ухвалу від 09.12.2020 року в частині, якою суд зобов`язав Фонд державного майна України вчинити певні дії відносно скаржника.

В обґрунтування своїх вимог Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях посилається на те, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом не враховано дійсних обставин справи.

Матеріали справи підтверджують неодноразове звернення протягом тривалого часу скаржника до боржника (ліквідаторів) з пропозиціями/вимогами повернути майно, провести сумісний огляд майна, переданого на зберігання, розірвати договори зберігання та провести оцінку розміру збитків завданих майну, переданому на зберігання, за рахунок боржника. Жодна з вимог виконана не була.

Боржником був заявлений позов про визнання договір зберігання та актів приймання - передачі недійсними (справа №904/9033/15). Рішенням місцевого господарського суду від 20.10.2016 року відмовлено в задоволенні позовних вимог Товариства. Суд встановив дійсність підпису директора Товариства та печатки (відтиску) підприємства на спірних Договорах (з посиланням на результати досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000494).

26.05.2017 року за результатами обстеження та огляду об`єктів по вул. Горького (наразі Княгині Ольги), 20 у м. Дніпро та по вул. Лісова, 16Б, с. Новоселівка, Новомосковського району, Дніпропетровської області, складено акт №1 за підписом скаржника та ліквідатора. За результатами обстеження наведених об`єктів виявлено часткове руйнування майна, прийнятого на відповідальне зберігання Товариством - боржником, що є підставою для встановлення розміру збитків, які підлягають відшкодуванню відповідальною особою - зберігаєм.

Посилання суду на бездіяльність скаржника також спростовуються тим, що з метою визначення суб`єкта оціночної діяльності для встановлення розміру завданих державі збитків Товариством, проведено засідання комісії з відбору. Оплата послуг суб`єкта оціночної діяльності покладалась на Товариства (ліквідатора). Оскільки відсутні матеріали з фіксації стану майна до передання на відповідальне зберігання Товариству, а надані фотокопії стану майна не були актуальними на час їх передання суб`єкту оціночної діяльності, переможець конкурсу відмовився від надання послуг з оцінки майна.

Отже, вищевикладене, на думку скаржника, підтверджує вчинення всіх заходів з виконання ухвали суду від 10.08.2015 року у даній справі, на яку посилається господарський суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі від 09.12.2020 року, щодо вчинення заходів з прийняття майна, переданого на зберігання Товариству - боржнику за Договорами 12/10-3М від 17.08.2012 року, №12/10-4М від 17.08.2012 року, та що не були враховані судом при постановленні ухвали відносно скаржника.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Ліквідатор у відзиві на апеляційну скаргу зауважує, що скаржник систематично не виконує свої обов`язки з прийняття до свого відання майна, переданого на зберігання за Договорами 12/10-3М від 17.08.2012 року, №12/10-4М від 17.08.2012 року. Матеріалами справи підтверджено втрату (факт вибуття) з державної власності одного з об`єктів, переданого на зберігання, внаслідок бездіяльності скаржника. В апеляційній скарзі відсутнє обґрунтування порушення місцевим господарським судом конкурентних норм матеріального та процесуального права за ГПК України при постановленні оскаржуваної ухвали.

На думку ліквідатора, оскаржувана ухвала має характер окремої ухвали, що свідчить про наявність недоліків в діяльності скаржника, шляхом допущення систематичної бездіяльності.

Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, зазначаючи про обґрунтованість судового рішення від 09.12.2020 року.

Інші учасники провадження у справі про банкрутство ТОВ "Квейдо" не скористались своїм правом надати відзив на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення першої інстанції.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.01.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на ухвалу господарського суду Запорізької області від 09.12.2020 року у даній справі, розгляд справи призначений на 10.03.2021 року.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.02.2021 року відкладено розгляд апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на ухвалу господарського суду Запорізької області від 09.12.2020 року на 17.03.2021 року через перебування судді - доповідача Білецької Л.М. та судді Парсунікова Ю.Б. у відрядженні.

17.03.2021 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови у справі.

В судовому засіданні присутні представники сторін надали пояснення по справі та навели обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства. Інші учасники справи не скористалися своїм правом бути присутніми у судовому засіданні, про час дату та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвалу в оскаржуваній частині слід скасувати з наступних підстав.

5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Під час проведення ліквідаційної процедури виявлено, що між ТОВ "Квейдо", як зберігачем, з однієї сторони, та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, з іншої сторони, укладено Договір зберігання №12/10-3М від 17.08.2012 року та Договір зберігання №12/10-4М від 17.08.2012 року.

У засіданні 15.06.2015 року представником Фонду надано письмові докази на підтвердження вилучення згідно ухвали слідчого судді Бабушкінського райсуду м. Дніпропетровська від 27.11.2014 року по справі №200/20892/14-к про надання тимчасового доступу до речей і документів: Договір зберігання №12/10-4м, Акт приймання-передачі, Договір зберігання №12/10-3м, Акт приймання-передачі.

17.08.2012 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області та боржником підписано акт приймання - передачі на виконання умов Договору №12/10-3М, за яким Фонд передав, а Товариство прийняло на зберігання наступне державне майно, розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Горького (наразі Княгині Ольги), 20:

адміністративно-побутовий корпус (інв. №000005); автомобіль ГАЗ-5218-44 ДНА (інв. №0005999); автомобіль ГАЗ-52-81 -14ДНА (інв. №0005862), автомобіль Зил-130 01-40 ДНА (інв. № 0005862), гараж (інв. №0000006), автокниголовка «Кубань» 69-20ДНТ (інв. №006920), виробничий корпус (з розукомплектованим обладнанням у кількості 49 одн.), інв. №0000018)), склад запчастин (інв. №0000019), склад макулатури (інв. №0000020), склад зберігання кислоти (інв. №0000021), ларьок (інв. №0000265).

Також, 17.08.2012 року на виконання умов Договору №12/10-4М, згідно з актом приймання - передачі, Фонд передав, Товариство прийняло на зберігання наступне державне майно, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковский район, смт. Новоселівка, вул. Лісна, 16Б:

літні дачі (інв. №№0264), турбаза, допоміжне приміщення (інв. №000269), будиночки кам`яні (інв. №№0017).

Відповідно до п. 2.7 Договорів зберігач зобов`язаний повернути майно на першу вимогу Органу управління. Майно має бути повернено Органу управління у такому стані, в якому воно було прийнято на зберігання з урахуванням змін природних властивостей.

Відповідно до п. 2.8 Договорів зберігання зберігач зобов`язаний нести матеріальну відповідальність за втрату або пошкодження майна.

Згідно п.п. 3.1., 3.2. Договору №12/10-3М та Договору №12/10-4М, цей Договір вступає в силу з дня його підписання сторонами та дію цього Дговору може бути припинено у зв`язку з прийняттям та реалізацією іншого управлінського рішення Органу управління.

Відповідно до п. 4.2. Договорів за втрату і нестачу майна Зберігач зобов`язаний виплатити Органу управління суму у розмірі вартості майна.

13.07.2015 року представником Фонду надано письмові докази на підтвердження дій з розірвання зазначених Договорів.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.08.2015 року клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна по Дніпропетровській області №10-11-08107 від 22.12.2014 року (вх. 09-06/40889 від 25.12.2014 року) задоволено. Зобов`язано ліквідатора ТОВ «Квейдо» у строк до 01.09.2015 року передати, а Регіональне відділення Фонду державного майна по Дніпропетровській області прийняти із зберігання державне майно, зазначене у п.1.1 Договорів зберігання №12/10-3М від 17.08.2012 року, №12/10-4М від 17.08.2012 року, укладених між ТОВ «КВЕЙДО» та Регіональним відділенням Фонду державного майна по Дніпропетровській області, шляхом складання відповідних актів приймання-передачі майна.

08.09.2015 року на підставі наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області №10611-71, з метою проведення відповідних робіт по здійсненню дій щодо прийняття із зберігання державного майна, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Горького, 20, та державного майна, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт. Новоселівка, вул. Лісна, 16Б; вирішено результати роботи комісії оформити відповідними актами, створено комісію Регіонального відділення.

26.05.2017 року ліквідатором та представником Фонду обстежено об`єкти, що передані на зберігання за Договорами, про що складено відповідний акт №1, зі змісту якого вбачається, що майно знаходиться в частково зруйновному стані.

Листом №18-11-07941 Фонд направив ліквідатору для підписання трьохсторонній договір на проведення незалежної оцінки групи інвентарних об`єктів, розташованих в м. Дніпро по вул. Княгині Ольги (колиш. наз. Горького), 20, що отриманий адресатом 05.12.2018 року. Згідно умов запропонованого для підписання Договору, оцінка зруйнованого майна здійснюється за рахунок ліквідатора банкрута - ТОВ «Квейдо».

26.02.2019 року Фонд звернувся до суду з клопотаннями, в яких просив зобов`язати ліквідатора оплатити послуги з оцінки збитків, завданих неналежним виконанням умов Договорів зберігання, що призвели до завдання майнової шкоди державі в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області.

Ухвалою суду від 18.03.2019 року відмовлено в задоволенні наведеного вище клопотання Фонду, з підстав того, що норм Цивільного кодексу України та положення Договорів зберігання від 17.08.2012 року не передбачають обов`язку зберігача, а наразі ліквідатора, щодо сплати суб`єкта оціночної діяльності вартості робіт по проведенню оцінки понесених збитків Регіонального відділення Фонду державного майна України. Крім того, як підтверджено було ліквідатором, на банківських рахунках ТОВ «Квейдо» відсутні грошові кошти, ліквідатор не в змозі оплатити послуги оцінювача за власний рахунок.

09.12.2020 року в судовому засіданні місцевого господарського суду представник Фонду підтвердив, що наразі висновок з оцінки майна, переданого на зберігання за Договорами від 17.08.2012 року відсутній. Ліквідатором не надано доказів виконання ухвали суду від 10.08.2015 року щодо повернення (передачі) об`єктів зберігання Органу управління.

6. Доводи, за якими апеляційний суд не погодився з висновками суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 61 КУзПБ ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню (аналогічний зміст наведений в ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання боржника банкрутом»).

Відповідно до ст. 62 КУзПБ усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси. Індивідуально визначене майно, що належить банкруту на підставі речових прав, крім права власності і господарського відання, не може бути включене до складу ліквідаційної маси. Майно, щодо якого боржник є користувачем, балансоутримувачем або зберігачем, повертається його власнику відповідно до закону або договору (кореспондується зі ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання боржника банкрутом»).

В ході здійснення ліквідаційної процедури виявлено наявність між боржником та Фондом правовідносин з зберігання майна держави за Договорами №12/10-3М від 17.08.2012 року та №12/10-4М від 17.08.2012 року (опис майна наведений в п. 5 цієї постанови).

Ухвалою місцевого господарського суду від 10.08.2015 року задоволено клопотання Фонду та зобов`язано ліквідатора передати, а Регіональне відділення Фонду державного майна по Дніпропетровській області прийняти із зберігання державне майно, зазначене у п.1.1 Договорів зберігання №12/10-3М від 17.08.2012 року, №12/10-4М від 17.08.2012 року, укладених між ТОВ «КВЕЙДО» та Регіональним відділенням Фонду державного майна по Дніпропетровській області, шляхом складання відповідних актів приймання-передачі майна.

За договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності (ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України).

Договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу (ч. 1 ст. 937 Цивільного кодексу України).

Зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі (ч. 1 ст. 942 Цивільного кодексу України).

Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей (ч. 2 ст. 949 Цивільного кодексу України).

За втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: 1) у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; 2) у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість (ст. 950, 951 Цивільного кодексу України).

В акті №1 від 26.05.2017 року встановлено факт часткового руйнування майна, переданого на зберігання за Договорами, що визначається сторонами.

З метою встановлення розміру завданих державі збитків Фонд направив ліквідатору для підписання договір на проведення незалежної оцінки групи інвентарних об`єктів, розташованих в м. Дніпро по вул. Княгині Ольги (колиш. наз. Горького), 20, згідно умов якого оцінка послуг суб`єкта оціночної діяльності здійснюється за рахунок ліквідатора банкрута - ТОВ «Квейдо» та який був підписаний платником за договором.

Проте, як наголошує скаржник, через ненадання замовником послуги будь-яких матеріалів, що відображують стан об`єктів на дату проведення оцінки, а також на момент їх передачі за Договорами зберігання (тобто, що підтверджують первісний стан майна), суб`єкт оціночної діяльності відмовився від надання послуги.

Щодо майна за адресою Дніпропетровська область, Новомосковский район, смт. Новоселівка, вул. Лісна, 16Б, скаржник не наводить обставин вчинення заходів з визначення його стану.

26.02.2019 року Фонд звернувся до суду з клопотанням, в якому просив зобов`язати ліквідатора оплатити послуги з оцінки збитків, завданих неналежним виконанням умов Договорів зберігання, що призвели до завдання майнової шкоди державі в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, в задоволенні вимог якого відмовлено ухвалою суду від 18.03.2019 року.

Матеріалами справи підтверджується, що з часу виявлення державного майна, що передано на зберігання банкруту поклажодавцем, впродовж 2015 - 2020 років, Регіональним відділенням Фонду не вирішено питання документального оформлення процедури повернення переданого на зберігання майна за Договорами від 17.08.2012 року, в т.ч. з підстав, наведених в ухвалі місцевого господарського суду від 18.03.2019 року.

Правовий статус Фонду державного майна України визначений Законом України «Про фонд державного майна України», а саме Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Згідно ст. 6 наведеного Закону Фонд державного майна України здійснює свої повноваження безпосередньо і через регіональні відділення в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі та представництва у районах та містах, створених Фондом державного майна України, у разі необхідності. Представництва підпорядковуються регіональним відділенням. Фонд державного майна України, регіональні відділення та представництва становлять єдину систему державних органів приватизації.

Фонд державного майна України віднесений Законом України "Про управління об`єктами державної власності" до суб`єктів управління об`єктами державної власності, до повноважень якого, зокрема, належить захист майнових прав держави і повинен вчиняти необхідні дії щодо реалізації права державної власності.

З наведеного вбачається, що майно, щодо якого боржник є користувачем, балансоутримувачем або зберігачем, повертається його власнику відповідно до закону або договору. Але Фонд державного майна України в даній справі не є стороною договорів зберігання, укладених з боржником.

Підставою для проведення перевірки діяльності Регіонального відділення Фонду державного майна по Дніпропетровській області місцевий господарський суд зазначив невиконання вимог ухвали, постановленої 10.08.2015 року у праві №908/769/14. Дослідивши вказану ухвалу (а.с.5-6) колегія суддів зазначає, що учасники (сторони) договорів зберігання є рівними суб`єктами цивільних правовідносин і ухвала суду від 10 серпня 2015 року в однаковій мірі стосується і ТОВ «Квейдо», і скаржника, яких зобов`язано по суті скласти відповідні акти приймання - передачі майна, що відсутні у справі навіть у вигляді проектів.

Між тим, обов`язок передати майно зі зберігання стосується перш за все самого боржника, і він є первинним, що кореспондується з похідним від нього обов`язком скаржника прийняти це майно зі зберігання, як про це зазначено в ухвалі Господарського суду Запорізької області від 10.08.2015 року .

Суд не мотивує свій висновок про проведення перевірки, особливо те, яким чином проведення перевірки скаржника Фондом державного майна України, який не є стороною договорів зберігання від серпня 2012 року, буде сприяти виконанню боржником свого обов`язку щодо передачі майна зі зберігання.

Отже, визнається обґрунтованим довід апеляційної скарги про порушення в цій частині оскаржуваної ухвали балансу інтересів сторін як рівних учасників договору.

Це складає підґрунтя для задоволення апеляційної скарги.

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

На час розгляду справи в апеляційній інстанції скаржником не надано доказів вчинення заходів щодо стягнення з зберігача за договорами від 17.08.2012 року збитків, нанесених державному майну, що продовжує перебувати на зберіганні, в т.ч. в судовому порядку, на що посилався скаржник в доводах апеляційної скарги та в підтвердження обґрунтованості обставин невиконання боржником обов`язку насамперед із повернення державного майна, зазначеного у п.1.1 Договорів зберігання №12/10-3М від 17.08.2012 року, №12/10-4М від 17.08.2012 року, укладених між ТОВ «КВЕЙДО» та Регіональним відділенням Фонду державного майна по Дніпропетровській області, шляхом складання відповідних актів приймання-передачі майна, протягом більше п`яти років перебігу ліквідаційної процедури боржника.

Колегією суддів встановлено, що боржник не передав майно зі зберігання за актом приймання - передачі, а тому скаржник не має можливості його прийняття.

Посилання скаржника на нез`ясування всіх обставин справи при постановленні ухвали в оскаржуваній частині підтвердились під час апеляційного провадження, що свідчить про помилковість висновків місцевого господарського суду, наведених в оскаржуваній частині ухвали.

8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права і інтереси особи за захистом яких вона звернулась до суду.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі про порушення і неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали отримали підтвердження та спростовують висновки, на які послався місцевий господарський суд в судовому акті від 09.12.2020 року.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Частиною першою статті 236 ГПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог ч.ч. 1-5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПУ України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.

Колегія суддів вважає, що під час перегляду цієї справи судом апеляційної інстанції знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, що відповідно до наведених вище положень ст. 277 ГПК України є підставою для скасування такого рішення в оскаржуваній частині.

На підставі викладеного вище апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвалу суду першої інстанції в оскаржуваній частині слід скасувати (абзац 9 резолютивної частини).

Керуючись ст.ст. 269, 275-280, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на ухвалу господарського суду Запорізької області від 09.12.2020 року у справі №908/769/14 - задовольнити.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 09.12.2020 року у справі №908/769/14 скасувати в оскаржуваній частині (абзац дев`ятий).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню на підставі ч. 3 ст. 9 КУзПБ та ст. 287 ГПК України.

Повний текст складено 22.03.2021 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Судді: І.О. Вечірко

Ю.Б. Парусніков