ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2021 р. Справа№ 911/2026/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Майданевича А.Г.

Зубець Л.П.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лендагроінвест"

на рішення Господарського суду Київської області від 06.11.2020 р.

у справі № 911/2026/20 (суддя - Саванчук С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

"Хімагромаркетинг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лендагроінвест"

про стягнення пені та відсотків річних за договором поставки та додатковими угодами до договорів поставки

без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" звернулось до Господарського суду Київської області з позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лендагроінвест" про стягнення пені та відсотків річних за договором поставки та додатковими угодами до договорів поставки.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договорами поставки № АП-19-2766 від 17.05.2019, № АП-19-1617 від 22.04.2019, додаткового договору № АП-19-1617ДС1 від 06.05.2019, додаткового договору № АП-19-1617 від 14.05.2019, додаткового договору № АП-19-1617ДС3 від 27.05.2019.

Рішенням Господарського суду Київської області від 06.11.2020 року по справі № 911/2026/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лендагроінвест" про стягнення пені та відсотків річних за договором поставки та додатковими угодами до договорів поставки задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лендагроінвест" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" 6381,54 грн. (шість тисяч триста вісімдесят одна гривня п`ятдесят чотири копійки) пені, 645,13 грн. (шістсот сорок пять гривень тринадцять копійок) 40 % річних, 39740,50 грн. (тридцять дев`ять тисяч сімсот сорок гривень п`ятдесят копійок) 96 % річних, 2033,30 грн. (дві тисячі тридцять три гривні тридцять копійок) судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лендагроінвест" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 06.11.2020 року по справі № 911/2026/20 повністю та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Також Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми процесуального та матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2020 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лендагроінвест" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя),Алданова С.О., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.01.2021 року задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 06.11.2020 року по справі № 911/2026/20 та поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Лендагроінвест" зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лендагроінвест" на рішення Господарського суду Київської області від 06.11.2020 року по справі № 911/2026/20. Зупинено дію рішення Господарського суду Київської області від 06.11.2020 року по справі № 911/2026/20. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

21.01.2021 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 06.11.2020 року по справі № 911/2026/20 без змін.

Розпорядження №09.1-08/886/21 Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2021 р., у зв`язку з перебуванням судді Алданової С.О. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/2026/20.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2021 р. для розгляду справи № 911/2026/20 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2021 року справу №911/2026/20 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду. Роз`яснено учасниками, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Розпорядженням № 09.1-08/1165/21 Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 р., у зв`язку з перебуванням судді Вдадимиренко С.В. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/2026/20.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2021 р. для розгляду справи № 911/2026/20 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 року справу №911/2026/20 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

За змістом ч. 3 ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною 10 статті 270 ГПК України унормовано, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки сторони письмово висловили свою правову позицію з даного спору, клопотань про розгляд апеляційної скарги з повідомленням (викликом) учасників справи не заявлялось, а необхідності призначення справи до розгляду у відкритому засіданні судом не встановлено, ця постанова Північного апеляційного господарського суду прийнята за результатами дослідження наявних в матеріалах справи документів в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, з огляду на викладені скаржником доводи та вимоги апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лендагроінвест" (покупець) 22.04.2019 укладено договір поставки № АП-19-1617 (далі - Договір № АП-19-1617), відповідно до якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти й оплатити наступні засоби захисту рослин, надалі іменовані "товар": "Позитив плюс" кількістю 620 літрів за загальною ціною з ПДВ 96481,92 грн.; "Опора" кількістю 65 літрів за загальною ціною з ПДВ 25730,64 грн.

Згідно з пунктом 1.2. Договору вартість товару на дату укладення цього договору становить 122212,56 грн., у т ч ПДВ 20%.

Пунктом 1.3 Договору визначено, що вартість товару в період дії договору може змінюватись в порядку, передбаченому пунктом 2.2., при цьому така ціна є узгодженою сторонами та не потребує додаткового узгодження шляхом підписання змін та доповнень до цього договору.

Відповідно до пункту 1.5. Договору кількість і асортимент товару, який підлягає поставці, визначається відповідно до пункту 1.1. даного договору.

За умовами пункту 1.7. Договору загальна вартість товару (ціна договору) визначається як сума поставленого товару на умовах цього договору, додаткових угод до нього та з урахуванням фактичного курсу купівлі долара США (USD), відповідно до умов пункту 2.2 цього договору.

Згідно з пунктом 2.1. Договору покупець зобов`язаний сплатити продавцю вартість товару, зазначену в пункті 1.2. даного договору, в наступні строки: не пізніше 25.04.2019 - 36663,77 грн.; не пізніше 01.11.2019 - 85548,79 грн.; всього (згідно з пунктом 1.1. договору) - 122212,56 грн.

Пунктом 2.2. Договору визначено, що при розрахунку здійснюється перерахунок вартості товару з врахуванням фактичного курсу купівлі долара США (USD) на дату оплати відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1. цього договору, за наступною формулою:

S1=S0*A1/A0, де

S0 - сума даного договору, яка повинна бути перерахована відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1. цього договору;

S1 - сума у гривнях, що підлягає сплаті з урахуванням пункту 2.2. цього договору;

A0 - вартість у гривнях одного долара США (USD) за фактичним курсом, що встановлений на дату укладення даного договору (додаткової угоди) згідно з пунктом 2.2.1. даного договору;

A1 - вартість у гривнях одного долара США (USD) за фактичним курсом, що встановлений на дату оплати відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1. цього договору (додаткової угоди).

За умовами пункту 2.2.1. Договору фактичний курс купівлі долара США (USD) на дату складання цього договору становить 27,3 грн./долара США (USD). Під фактичним курсом купівлі долара США (USD) розуміється курс купівлі долара США (USD), встановлений філією та/або відділенням Банку, в якому у Продавця відкрито поточний рахунок, на відповідну дату. Положення пункту 2.2. застосовуються, як у випадку збільшення, так і у випадку зменшення фактичного курсу купівлі долара США (USD).

Відповідно до пункту 2.3 Договору при застосуванні пункту 2.2. цього договору продавець виставляє рахунок-фактуру, який покупець зобов`язаний оплатити протягом 1 банківського дня. Положення даного пункту не застосовуються в разі настання обставин передбачених пунктом 5.9. цього договору

Пунктом 2.4. Договору визначено, що вартість вважається сплаченою повністю, коли остаточна оплата, розрахована в порядку, визначеному в пункті 2.2. цього договору, перерахована на розрахунковий рахунок продавця.

Валютою платежу за даним договором є національна грошова одиниця України - гривня. Оплата вартості товару, що залишилася, здійснюється не пізніше кінцевого строку, визначеного у пункті 2.1. даного договору. Датою виконання зобов`язання по оплаті товару вважається день надходження коштів на розрахунковий рахунок продавця (пункти 2.6.-2.8. Договору).

Згідно з пунктом 3.2. Договору право власності на товар виникає у покупця з моменту передачі товару, відповідно до розділів 3, 4 Договору.

Відповідно до пункту 7.1. Договору останній набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 01.01.2020, а в частині розрахунків - до повного виконання.

06.05.2019 укладено додатковий договір № АП-19-1617ДС1 до договору № АП-19-1617, відповідно до якого сторони домовились доповнити основний договір поставки наступним переліком захисту рослин: "Тотал" кількістю 300 літрів загальною ціною з ПДВ 30780,00 грн.

Згідно з пунктом 2 Додаткового договору № АП-19-1617ДС1 фактичний курс купівлі долара США (USD) на дату складання цього додаткового договору становить 27 грн./долара США (USD).

Відповідно до пункту 3 Додаткового договору № АП-19-1617ДС1 покупець зобов`язаний згідно даного додаткового договору здійснити оплату в наступні строки: не пізніше 10.05.2019 - 9234,00 грн.; не пізніше 01.11.2019 - 30780,00 грн.; всього (згідно з пунктом 1 даного додаткового договору) - 30780,00 грн.

14.05.2019 укладено додатковий договір № АП-19-1617ДС2 до договору № АП-19-1617, відповідно до якого сторони домовились доповнити основний договір поставки наступним переліком захисту рослин: "Тотал" кількістю 300 літрів загальною ціною з ПДВ 30553,20 грн.

Згідно з пунктом 2 Додаткового договору № АП-19-1617ДС2 фактичний курс купівлі долара США (USD) на дату складання цього додаткового договору становить 26,8 грн./долара США (USD).

Відповідно до пункту 3 Додаткового договору № АП-19-1617ДС2 покупець зобов`язаний згідно даного додаткового договору здійснити оплату в наступні строки: не пізніше 15.05.2019 - 9165,96 грн.; не пізніше 01.11.2019 - 21387,24 грн.; всього (згідно з пунктом 1 даного додаткового договору) - 30553,20 грн.

На підставі додаткового договору № АП-19-1617ДС2 продавець передав, а покупець прийняв у власність товар на загальну суму 30553,20 грн., що підтверджується видатковою накладною № АП-19-2744 від 17.05.2019.

27.05.2019 укладено додатковий договір № АП-19-1617ДС3 до договору № АП-19-1617, відповідно до якого сторони домовились доповнити основний договір поставки наступним переліком захисту рослин: "Пріоритет" кількістю 300 літрів загальною ціною з ПДВ 76381,20 грн.

Згідно з пунктом 2 Додаткового договору № АП-19-1617ДС3 фактичний курс купівлі долара США (USD) на дату складання цього додаткового договору становить 26,8 грн/долара США (USD).

Відповідно до пункту 3 Додаткового договору № АП-19-1617ДС3 покупець зобов`язаний згідно даного додаткового договору здійснити оплату в наступні строки: не пізніше 30.05.2019 - 22914,36 грн.; не пізніше 01.11.2019 - 53466,84 грн.; всього (згідно пунктом 1 даного додаткового договору) - 76381,20 грн.

Також, 27.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лендагроінвест" (покупець) укладено договір поставки № АП-19-2766 (далі - Договір № АП-19-2766), відповідно до якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти й оплатити наступні засоби захисту рослин, надалі іменовані "товар": "Спер КАП" кількістю 30 літрів за загальною ціною з ПДВ 23478,12 грн.

Згідно з пунктом 1.2. Договору № АП-19-2766 вартість товару на дату укладення цього договору становить 23478,12 грн, у т ч ПДВ 20%.

Вартість товару в період дії договору може змінюватись в порядку, передбаченому пунктом 2.2., при цьому, така ціна є узгодженою сторонами та не потребує додаткового узгодження шляхом підписання змін та доповнень до цього договору (пункт 1.3. Договору № АП-19-2766).

Відповідно до пункту 1.5. Договору № АП-19-2766 кількість і асортимент товару, який підлягає поставці, визначається відповідно до пункту 1.1. даного договору.

Пунктом 1.7. Договору № АП-19-2766 визначено, що загальна вартість товару (ціна договору) визначається як сума поставленого товару на умовах цього договору, додаткових угод до нього та з урахуванням фактичного курсу купівлі євро, відповідно до умов пункту 2.2 цього договору.

Згідно з пунктом 2.1. Договору № АП-19-2766 покупець зобов`язаний сплатити продавцю вартість товару, зазначену в пункті 1.2. даного договору, в наступні строки: не пізніше 30.05.2019 - 7043,44 грн.; не пізніше 01.11.2019 - 16434,68 грн.; всього (згідно з пунктом 1.1. договору) - 23478,12 грн.

Пунктом 2.2. Договору № АП-19-2766 визначено, що при розрахунку здійснюється перерахунок вартості товару з врахуванням фактичного курсу купівлі євро на дату оплати відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1. цього договору, за наступною формулою:

S1=S0*A1/A0, де

S0 - сума даного договору, яка повинна бути перерахована відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1. цього договору;

S1 - сума у гривнях, що підлягає сплаті з урахуванням пункту 2.2. цього Договору;

A0 - вартість у гривнях одного євро за фактичним курсом, що встановлений на дату укладення даного договору (додаткової угоди) згідно з пунктом 2.2.1. даного договору;

A1 - вартість у гривнях одного євро за фактичним курсом, що встановлений на дату оплати відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1. цього договору (додаткової угоди).

За умовами пункту 2.2.1. Договору № АП-19-2766 фактичний курс купівлі євро на дату складання цього договору становить 30,1 грн./євро. Під фактичним курсом купівлі євро розуміється курс купівлі євро, встановлений філією та/або відділенням Банку, в якому у Продавця відкрито поточний рахунок, на відповідну дату. Положення пункту 2.2. застосовуються як у випадку збільшення так і у випадку зменшення фактичного курсу купівлі євро.

При застосуванні пункту 2.2. цього договору продавець виставляє рахунок-фактуру, який покупець зобов`язаний оплатити протягом 1 банківського дня. Положення даного пункту не застосовуються в разі настання обставин передбачених пунктом 5.9. цього договору (пункт 2.3.Договору № АП-19-2766).

Відповідно до пункту 2.4. Договору № АП-19-2766 обумовлено, що вартість вважається сплаченою повністю, коли остаточна оплата, розрахована в порядку, визначеному в пункті 2.2. цього договору, перерахована на розрахунковий рахунок продавця.

Валютою платежу за даним договором є національна грошова одиниця України - гривня. Оплата вартості товару, що залишилася, здійснюється не пізніше кінцевого строку, визначеного у пункті 2.1. даного договору. Датою виконання зобов`язання по оплаті товару вважається день надходження коштів на розрахунковий рахунок продавця (пункт 2.6.-2.8. Договору № АП-19-2766).

Згідно з пунктом 3.2. Договору № АП-19-2766 право власності на товар виникає у покупця з моменту передачі товару, відповідно до розділів 3, 4 Договору.

Відповідно до пункту 7.1. Договору № АП-19-2766 останній набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 01.01.2020, а в частині розрахунків - до повного виконання покупцем своїх зобов`язань.

На виконання умов Договору № АП-19-1617:

- продавець передав, а покупець прийняв у власність визначений вказаним договором товар, що підтверджується належним чином оформленими видатковими накладними від 25.04.2019: № АП-19-1930 на суму 25730,64 грн. та № АП-19-1935 на суму 96481,92 грн.

На підставі Додаткового договору № АП-19-1617ДС1:

- продавець передав, а покупець прийняв у власність товар на суму 30780,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № АП-19-2306 від 07.05.2019.

На підставі додаткового договору № АП-19-1617ДС2:

- продавець передав, а покупець прийняв у власність товар на суму 30553,20 грн., що підтверджується видатковою накладною № АП-19-2744 від 17.05.2019.

На підставі додаткового договору № АП-19-1617ДС3:

- продавець передав, а покупець прийняв у власність товар на суму 76381,20 грн., що підтверджується видатковою накладною № АП-19-3105 від 28.05.2019.

На виконання умов договору № АП-19-2766 продавець передав, а покупець отримав у власність визначений вказаним договором товар, що підтверджується належним чином оформленою видатковою накладною № АП-19-3149 від 28.05.2019 р. на суму 23478,12 грн.

Як зазначає позивач та не заперечується відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю "Лендагроінвест" здійснено наступні оплати вартості поставленого позивачем товару:

- 24.04.2019 р. - 36663,77 грн за договором № АП-19-1617;

- 07.05.2019 р. - 9234,00 грн за додатковим договором № АП-19-1617ДС1;

- 16.05.2019 р. - 9156,96 грн за додатковим договором № АП-19-1617ДС2;

- 28.05.2019 р. - 22914,36 грн за додатковим договором № АП-19-1617ДС3;

- 28.05.2019 р. - 7043,44 грн за договором № АП-19-2766.

Окрім цього, 27.11.2019 р. відповідач також здійснив оплату у розмірі 100000,00 грн, яку позивач зарахував наступним чином: 85548,79 грн в погашення заборгованості за договором № АП-19-1617 та 14451,21 грн - за додатковим договором № АП-19-1617ДС1.

Рішенням Господарського суду Київської області від 03.02.2020 у справі № 911/2979/19, яке постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2020 залишено без змін, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лендагроінвест" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг": 85735,06 грн. основного боргу, 7855,65 грн. пені, 39344,36 грн. штрафу, 10669,86 грн. 40% річних та 2154,07 грн. судового збору.

У зв`язку з порушенням строків оплати за товар, позивач просить на підставі п. 5.2 договорів поставки стягнути з відповідача пеню у загальному розмірі 7 962,08 грн, на підставі п. 5.5 договорів поставки - 40% річних у розмірі 645,13 грн, а також на підставі п. 5.4 вказаних договорів - штраф у розмірі 39 740,50 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лендагроінвест", у свою чергу, заперечувало проти позову, посилаючись на те, що 03.07.2020 на виконання рішення Господарського суду Київської області сплачено грошові кошти у розмір 145 759,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 250.

Також, відповідач зазначає, що позивачем передчасно заявлено вимоги про стягнення пені, з огляду на те, що відповідно до пункту 5.5 Договорів з дня закінчення строків сплати, передбачених пунктом 2.1 Договору, вважається, що продавцем пред`явлена вимога щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та відсотки річних. При затримці платежу продавець має право виставити рахунок по сплаті відсотків за користування чужими грошима та інфляційних нарахувань з моменту прострочення до фактичної оплати, а покупець зобов`язаний оплатити його в строк не більше 3 банківських днів.

Позивач не звертався до відповідача з вимогою про сплату пені в досудовому порядку, тобто, право позивача на отримання від відповідача пені не порушено, отже, відсутні підстави для стягнення пені.

Крім того, позивачем невірно здійснено розрахунок пені, з огляду на те, що не взято до уваги пункт 2.2 Договорів.

Аргументи позивача відносно нарахування 40 та 96 % річних за користування чужими грошовими коштами не підлягають задоволенню з огляду на те, що після спливу строку договору, відсутні підстави нараховувати проценти річних, які були передбачені договорами, тобто, після спливу строку договору у позивача є право нараховувати проценти річних в розмірі, який встановлено в нормі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, у розмірі 3%.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 524 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Згідно з статтею 533 Цивільного кодексу України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Рішенням Господарського суду Київської області від 03.02.2020 у справі № 911/2979/19, яке постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2020 залишено без змін, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лендагроінвест" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг": 85735,06 грн. основного боргу, 7855,65 грн. пені, 39344,36 грн. штрафу, 10669,86 грн. 40% річних та 2154,07 грн. судового збору.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з рішення Господарського суду Київської області 03.02.2020: на виконання умов Договору № АП-19-1617: - продавець передав, а покупець отримав у власність визначений вказаним договором товар, що підтверджується належним чином оформленими видатковими накладними від 25.04.2019: № АП-19-1930 на суму 25730,64 грн. та № АП-19-1935 на суму 96481,92 грн. На підставі додаткового договору № АП-19-1617ДС1: - продавець передав, а покупець прийняв у власність товар на загальну суму 30780,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № АП-19-2306 від 07.05.2019. На підставі додаткового договору № АП-19-1617ДС2: - продавець передав, а покупець прийняв у власність товар на загальну суму 30553,20 грн., що підтверджується видатковою накладною № АП-19-2744 від 17.05.2019. На підставі додаткового договору № АП-19-1617ДС3: - продавець передав, а покупець прийняв у власність товар на загальну суму 76381,20 грн., що підтверджується видатковою накладною № АП-19-3105 від 28.05.2019. На виконання умов договору № АП-19-2766: - продавець передав, а покупець отримав у власність визначений вказаним договором товар, що підтверджується належним чином оформленою видатковою накладною № АП-19-3149 від 28.05.2019 на суму 23478,12 грн.

Суд, здійснивши перерахунок вартості товару (заборгованості), яка мала бути сплачена 01.11.2019 за кожною окремою поставкою, за допомогою Калькулятора штрафів системи "Ліга:Закон", перерахував пеню та 40% річних, в межах періодів, визначених позивачем таким чином:

- за договором № АП-19-1617 за період з 02.11.2019 по 26.11.2019 від суми боргу в розмірі 77087,92 грн.: пеня - 1636,80 грн.; 40% річних - 2112,00 грн.;

- за додатковим договором № АП-19-1617ДС1 за період з 02.11.2019 по 24.01.2020 від суми боргу в розмірі 19630,80 грн. (з урахуванням часткової сплати від 27.11.2019 на суму 14451,21 грн.): пеня - 647,56 грн.; 40% річних - 866,68 грн.;

- за додатковим договором № АП-19-1617ДС2 за період з 02.11.2019 по 24.01.2020 від суми боргу в розмірі 19631,57 грн.: пеня - 1308,05 грн.; 40% річних - 1805,77 грн.;

- за додатковим договором № АП-19-1617ДС3 за період з 02.11.2019 по 24.01.2020 від суми боргу в розмірі 49077,77 грн.: пеня - 3270,06 грн.; 40% річних - 4514,32 грн.;

- за договором № АП-19-2766 за період з 02.11.2019 по 24.01.2020 від суми боргу в розмірі 14905,87 грн.: пеня - 993,18 грн.; 40% річних - 1371,09 грн.

Відповідно до пункту 5.2. Договорів покупець відповідає за несвоєчасну оплату товару (порушення розділу 2 даного Договору) й сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день простроченого платежу. При розрахунку пені застосовується ставка НБУ, що діє в період нарахування пені.

З огляду на те, що у рішенні Господарського суду Київської області від 03.02.2020 встановлено факт: наявності у відповідача перед позивачем заборгованості за поставлений товар та порушення строків його оплати, позивачем правомірно нараховано пеню за порушення строків оплати на підставі пункту 5.2 Договору: за договором № АП-19-2766 від 27.05.2019: за період з 25.01.2020 по 02.07.2020 у розмірі 1330,04 грн., за додатковим договором № АП-19-1617ДС1 від 06.05.2019: за період з 25.01.2020 по 02.07.2020 у розмірі 574,17 грн., за додатковим договором № АП-19-1617ДС2 від 14.05.2019: за період з 25.01.2020 по 02.07.2020 у розмірі 1730,85 грн., за додатковим договором № АП-19-1617ДС3 від 27.05.2019: пені за період з 25.01.2020 по 02.07.2020 у розмірі 4327,02 грн.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

З урахуванням строку виникнення зобов`язання з оплати поставленого товару - 01.11.2019, останній днем нарахування пені є 02.05.2020.

Колегія суддів погоджується з розрахунком суду першої інстанції та вважає, що до стягненню підлягає пеня: за договором № АП-19-2766 від 27.05.2019 у розмірі 929,46 грн., за додатковим договором № АП-19-1617ДС1 від 06.05.2019 у розмірі 1218,59 грн., за додатковим договором № АП-19-1617ДС2 від 14.05.2019 у розмірі 1209,59 грн., за додатковим договором № АП-19-1617ДС3 від 27.05.2019 у розмірі 3023,90 грн., всього на суму 6381,54 грн.

Щодо аргументів відповідача по зменшення розміру штрафних санкцій, суд зазначає таке.

Частинами 1 та 2 статті 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступінь виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання; строк прострочення виконання; наслідки порушення зобов`язання, відповідність / невідповідність розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінку винної особи (в тому числі, вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При розгляді заяви відповідача про зменшення неустойки, судом враховується, що з позовних вимог у справі, за визначенням статті 549 Цивільного кодексу України, за правовою природою до неустойки відноситься лише позовна вимога про стягнення пені, відтак, суд вирішує питання щодо наявності підстав для зменшення виключно цієї вимоги.

Відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно з пунктом 13 постанови Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 924/709/17 зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу та розмір, до якого підлягає зменшенню. При цьому, відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Суд, дослідивши зібрані у справі докази та обставини справи в їх сукупності, з урахуванням наведених положень законодавства, встановивши наявність обставин, які мають істотне значення для визначення розміру штрафних санкцій або їх зменшення у конкретному випадку та того, заборгованість за договором, на які нараховані спірні у справі штрафні санкції відповідачем в добровільному порядку не сплачена, а сплачена - 03.07.2020 лише на підставі рішення Господарського суду від 03.02.2020 у справі 3 911/2979/19, докази скрутного фінансового становища відповідача до матеріалів справи не долучено, а порядок надходження коштів відповідача не залежить від позивача, таким чином відсутність підстав для зменшення розміру штрафних санкцій.

Крім того, за порушення строків оплати поставлено товару, позивачем на підставі пункту 5.5. Договору, яким визначено, що сторони дійшли згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченої частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, і встановлюють її в розмірі сорока відсотків річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем та дев`яносто шість відсотків річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення дев`яноста календарних днів, нараховано % за користування грошовими коштами: за договором № АП-19-2766 від 27.05.2019: 40% річних за період з 25.01.2020 по 30.01.2020 у розмірі 107,77 грн., 96% річних за період з 31.01.2020 по 02.07.2020 у розмірі 6663,53 грн.; за додатковим договором № АП-19-1617ДС1 від 06.05.2019: 40% річних за період з 25.01.2020 по 30.01.2020 у розмірі 46,52 грн., 96% річних за період з 31.01.2020 по 02.07.2020 у розмірі 2865,83 грн.; за додатковим договором № АП-19-1617ДС2 від 14.05.2019: 40% річних за період з 25.01.2020 по 30.01.2020 у розмірі 140,24 грн., 96% річних за період з 31.01.2020 по 02.07.2020 у розмірі 8639,04 грн.; за додатковим договором № АП-19-1617ДС3 від 27.05.2019: 40 % річних за період з 25.01.2020 по 31.01.2020 у розмірі 350,60 грн., 96% річних за період з 31.01.2020 по 02.07.2020 у розмірі 21597,10 грн.

Відповідно до пункту 7.1. Договорів останні набирають чинності з моменту підписання їх сторонами і діють до 01.01.2020, а в частині розрахунків - до повного виконання покупцем своїх зобов`язань.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 3 статті 6 Цивільного кодексу України сторони у договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Сторонами в договорі визначено, що нарахування за порушення строків оплати, зміненої процентної ставки на підставі статті 625 Цивільного кодексу України здійснюється до повного виконання покупцем своїх зобов`язань за договорами, які виконані - 03.07.2020, що підтверджується платіжним дорученням № 250 від 03.07.2020.

Також, колегія суддів вважає, що місцевим судом правомірно не взято до уваги аргументи відповідача про застосування практики Верховного Суду у справі № 444/9519/12 до спірних правовідносин, оскільки правовідносини у справі № 444/9519/12 виникли на підставі кредитного договору, а в справі № 911/2026/20 - з договору поставки, тобто, до зазначених правовідносин застосовується різні норми матеріального права, що виключає можливість застосування викладеної у постанові Верховного Суду від 28.03.2018 позиції до спірних правовідносин у справі № 911/2026/20.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що розрахунок позивача щодо нарахування 40% та 96% є арифметично вірний.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься й у ч.1 ст. 74 ГПК України.

Отже, за загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Обов`язок доказування тих або інших обставин справи визначається предметом спору.

Згідно ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції, серед іншого, враховує, що у відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (Заява № 4909/04) від 10.02.2010 р. у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом з порушенням норм матеріального права, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду у справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Лендагроінвест".

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лендагроінвест" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 06.11.2020 р. у справі 911/2026/20 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Лендагроінвест".

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 24.03.2021р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді А.Г. Майданевич

Л.П. Зубець