ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2021 справа № 914/2451/20

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., за участі секретаря судового засідання Прокопів І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівзахідтрансбуд», м.Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Західтрансбуд», м.Львів

про 1) Розірвання договору купівлі-продажу транспортних засобів.

2) Визнання права власності.

За участю представників:

від позивача: Москаль Д.Я. - адвокат (довіреність №6 від 01.10.2020 р.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №975 від 17.03.2004 р.);

від відповідача: не з`явився.

Процес.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівзахідтрансбуд» до Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Західтрансбуд» про 1) Розірвання договору купівлі-продажу транспортних засобів від 26.01.2015р. 2) Визнання права власності на транспортні засоби.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та протоколах судових засідань.

Представник позивача в судове засідання 10.03.2021 р. для розгляду справи по суті з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач явки уповноваженого представника в судове засідання 10.03.2021 р. для розгляду справи по суті не забезпечив. Заяви, клопотання не подавав. Ухвалою суду від 24.02.2021 р. явка представника відповідача судом не визнавалась обов`язковою.

Ухвала суду від 24.02.2021 р. про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 10.03.2021 р. надсилалася відповідачу на адресу вказану у позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, а саме: 79025, м.Львів, вул.Левандівська, буд.3.

Як вбачається з інформації, що знаходиться на веб-сайті акціонерного товариства «Укрпошта» поштове відправлення 01.03.2021 р. відправлено до точки видачі/доставки (місце виконання операції - м.Львів, індекс - 79025). 09.03.2021 року поштове відправлення за номером 589 вручене адресату (відповідачу) за юридичною адресою.

Крім того, ухвала суду від 24.02.2021 р. про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 10.03.2021 р. була надіслана 01.03.2021 р. відповідачу на його електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Суд, враховуючи належне повідомлення сторін про дату судового засідання, достатність документів наявних у матеріалах справи для вирішення спору по суті, клопотання відповідача, викладене у відзиві про розгляд справи за відсутності представника, вважає за можливе розглянути спір по суті та прийняти рішення.

Відводів складу суду та секретарю судового засідання сторонами не заявлено.

У судовому засіданні 10.03.2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору та правова позиція сторін.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем 26.01.2015 р. укладено договір купівлі-продажу транспортних засобів, на виконання умов якого позивачем 27.01.2015 р. за актом прийняття-передачі передано відповідачу 16 транспортних засобів.

Однак, відповідач свої зобов`язання щодо оплати вартості за придбані транспортні засоби не виконав.

У зв`язку із порушенням відповідачем умов договору купівлі-продажу транспортних засобів, в частині непроведення оплати за передані транспортні засоби, позивач просить розірвати договір купівлі-продажу транспортних засобів від 26.01.2015 р. та визнати за позивачем право власності на транспортні засоби.

Позиція відповідача.

Відповідач заперечив проти позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Зокрема зазначив про те, що ТзОВ «Львівзахідтрансбуд» зверталось до ТзОВ Компанія «Західтрансбуд» з претензією-вимогою (лист від 11.01.2016р.) щодо погашення заборгованості в сумі 265 749,00 грн, проте, відповідач не зміг виконати свої зобов`язання за договором та здійснити оплату вартості транспортних засобів у розмірі 265 749,00 грн, у зв`язку зі складним економічним становищем підприємства, про що повідомив позивача у відповіді на претензію від 25.01.2016 р.

У відзиві відповідач просить суд звернути увагу на сплив загального строку позовної давності, що встановлений ст.256 ЦК України. Зокрема зазначає, що статтею 8.3. договору купівлі продажу транспортних засобів від 26.01.2015 р. передбачено, що строк позовної давності за даним договором становить п`ять років. Однак, на думку відповідача, зазначене положення договору суперечить ст. 257 ЦК України, якою визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. На думку відповідача, суду слід застосовувати саме строк, визначений ст. 257 ЦК України. Відповідач, зазначає що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Відповідач зазначає про те, що відповідно до п.3.2. договору купівлі-продажу покупець зобов`язався сплатити вартість придбаних транспортних засобів до 31 грудня 2015 року. Відтак, саме 31 грудня 2015 р. позивач міг довідатися про невиконання відповідачем умов договору, тобто про порушення свого права на отримання грошових коштів - вартості транспортних засобів. На думку відповідача, 31 грудня 2015 року є датою, з якої почав свій перебіг строк позовної давності.

На підставі вищенаведеного, відповідач просить відмовити у позові повністю.

Обставини встановлені судом.

26.01.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівзахідтрансбуд», в особі директора Ковальчука М.Я., що діє на підставі Статуту (надалі по тексту рішення - позивач, згідно з договором - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія «Західтрансбуд», в особі директора Варшавського М.І., що діє на підставі Статуту (надалі по тексту рішення - відповідач, згідно з договором - покупець) було укладено договір купівлі-продажу транспортних засобів, відповідно до умов якого продавець зобов`язувався передати у власність покупця належні продавцю транспортні засоби, а покупець зобов`язувався прийняти транспортні засоби та оплатити їхню вартість на умовах цього договору.

Пунктом 1.1. договору сторони погодили, що на виконання вимог «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388, продаж транспортних засобів здійснюватиметься з використанням послуг ТОВ «ЗС Груп Трейдинг» (код 38665395) - суб`єкта господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, і який повинен оформити довідку-рахунок.

Відповідно до п. п. 1.2.-1.3. договору відомості про транспортні засоби викладені у додатку № 1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною. Продавець підтверджує, що транспортні засоби, які є предметом договору, належать йому на праві власності, не перебувають під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави або забезпеченням в інший спосіб зобов`язань перед будь-яким фізичними або юридичними особами, державними органами і державою, не є предметом будь-якого обтяження або обмеження, передбаченого чинним законодавством України.

Згідно п. п. 2.1.-2.2. договору продавець повинен передати транспортні засоби, а покупець прийняти транспортні засоби в день укладення цього договору. Передача транспортних засобів покупцю відбувається за адресою: 79040, м. Львів, вул. Данила Апостола, 11. Перехід права власності на транспортні засоби відбувається в момент фактичної передачі транспортних засобів покупцю, що підтверджується довідкою-рахунком та/або актом прийняття-передачі.

Відповідно до п. 2.3. договору покупець зобов`язується перереєструвати транспортні засоби у встановленому законом порядку та надати продавцю нові реєстраційні дані транспортних засобів продавцю протягом 10-ти днів після перереєстрації.

Згідно п. п. 3.1.-3.2. договору сторони за взаємною домовленістю погодили, що загальна вартість транспортних засобів, що продаються за цим договором, становить 265 749 (двісті шістдесят п`ять тисяч сімсот сорок дев`ять гривень 00 копійок), з урахуванням вартості, що зазначена в Актах оцінки транспортних засобів від 23 січня 2015 р. Покупець зобов`язаний здійснити оплату транспортних засобів продавцю до 31 грудня 2015 року.

Відповідно до п. п. 3.3.-3.4. договору усі розрахунки між сторонами за цим договором здійснюються в національній валюті України. Датою сплати ціни транспортних засобів є дата зарахування коштів на поточний рахунок продавця, зазначений у договорі. Форма розрахунків: безготівкова.

Пунктом 4.2. договору сторони погодили, що у разі нездійснення оплати вартості транспортних засобів продавець має право вимагати розірвання договору купівлі-продажу транспортних засобів. У такому випадку право власності на транспортні засоби переходить до продавця.

Згідно п. 7.2. договору договір може бути достроково розірваний в порядку, визначеному самим договором та (або) чинним законодавством України.

Пунктом 8.3. договору сторони погодили, що строк позовної давності за даним договором становить 5 (п`ять) років.

27.01.2015 р. між сторонами підписано та скріплено печатками сторін акт приймання-передачі транспортних засобів, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв у власність транспортні засоби згідно наведеного переліку вказаного в даному акті та відповідно до умов договору купівлі-продажу транспортних засобів від 26.01.2015 р.

Відповідно до п.1.2. акту приймання-передачі від 27.01.2015 р. сторони засвідчили, що транспортні засоби передані покупцю у належному технічному стані і можуть бути використані за їхнім призначенням. Разом із транспортними засобами покупцю передані технічні паспорти.

Згідно з інформацією, що міститься в свідоцтвах про реєстрацію транспортних засобів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, 28.01.2015 р. проведено перереєстрацію транспортних засобів на нового власника - ТзОВ Компанія «Західтрансбуд (відповідача).

У зв`язку із ненаданням позивачу реєстраційних даних транспортних засобів та несплатою вартості транспортних засобів на загальну суму 265 749,00 грн, позивач звернувся до відповідача з претензією від 11.01.2016 р. в якій просив відповідача належним чином виконати свої зобов`язання за договором від 26.01.2015 р., а саме: перерахувати на розрахунковий рахунок позивача заборгованість в сумі 265 749,00 грн та надати позивачу нові реєстраційні дані транспортних засобів.

У відповіді на претензію, відповідач зазначив, що ТзОВ Компанія «Західтрансбуд» не змогло в повному обсязі виконати свої зобов`язання за договором та здійснити оплату вартості транспортних засобів у розмірі 265 749 (двісті шістдесят п`ять тисяч сімсот сорок дев`ять) гривень 00 копійок у зв`язку зі складним економічним становищем підприємства. Крім того у відповіді на претензію відповідач зазначив, що він вживає заходів задля належного виконання умов договору купівлі-продажу від 26.01.2015 року та сподівається на партнерське порозуміння та подальше взаємовигідне співробітництво. До відповіді на претензію відповідачем надано відомості про реєстраційні дані транспортних засобів, зокрема долучено копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів в органах ДАІ.

У зв`язку із порушенням відповідачем умов договору купівлі-продажу транспортних засобів, в частині непроведення оплати за передані транспортні засоби, позивач просить суд розірвати договір купівлі-продажу транспортних засобів від 26.01.2015 р. та визнати заним право власності на транспортні засоби.

Висновки суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 7 ст. 179 ГК України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Так, правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Закону України «Про дорожній рух» та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (надалі - Порядок), які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема, договори та інші правочини.

Як передбачено ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір купівлі-продажу транспортних засобів від 26.01.2015 р.

Згідно ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1 ст.691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частинами 1 та 3 ст.632 ЦК України встановлено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Згідно з ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно п. п. 2.1.-2.2. договору продавець повинен передати транспортні засоби, а покупець прийняти транспортні засоби в день укладення цього договору. Передача транспортних засобів покупцю відбувається за адресою: 79040, м. Львів, вул. Данила Апостола, 11. Перехід права власності на транспортні засоби відбувається в момент фактичної передачі транспортних засобів покупцю, що підтверджується довідкою-рахунком та/або актом прийняття-передачі.

Факт передачі відповідачу 16 транспортних засобів підтверджується наявним в матеріалах справи актом приймання-передачі транспортних засобів від 27.01.2015 р., який підписано та скріплено печатками сторін. У пункті 1.2. вказаного акту сторони засвідчили, що транспортні засоби передані покупцю у належному технічному стані і можуть бути використані за їхнім призначенням. Разом із транспортними засобами покупцю передані технічні паспорти.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами п. 2.3. договору передбачено, що покупець зобов`язується перереєструвати транспортні засоби у встановленому законом порядку та надати продавцю нові реєстраційні дані транспортних засобів продавцю протягом 10-ти днів після перереєстрації.

Згідно з положеннями Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. № 1388 із змінами та доповненнями (надалі - Порядок), у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів (п.7 Порядку).

Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів (п.8 Порядку).

Відповідно до п.8 Порядку, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою довідки-рахунки за формою згідно з додатком №1 до Порядку, видана суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, відповідачем здійснено перереєстрацію зазначених транспортних засобів на нового власника - ТзОВ Компанія «Західтрансбуд (відповідача)- 28.01.2015 р.

У п. п. 3.1.-3.2. договору сторони за взаємною домовленістю погодили, що загальна вартість транспортних засобів, що продаються за цим договором, становить 265 749 (двісті шістдесят п`ять тисяч сімсот сорок дев`ять гривень 00 копійок), з урахуванням вартості, що зазначена в Актах оцінки транспортних засобів від 23 січня 2015 р. Покупець зобов`язаний здійснити оплату транспортних засобів продавцю до 31 грудня 2015 року.

У зв`язку із ненаданням позивачу реєстраційних даних транспортних засобів та несплатою вартості транспортних засобів на загальну суму 265 749,00 грн, позивач звернувся до відповідача з претензією від 11.01.2016 р. в якій просив відповідача належним чином виконати свої зобов`язання за договором від 26.01.2015 р., а саме: перерахувати на розрахунковий рахунок позивача заборгованість в сумі 265 749,00 грн та надати позивачу нові реєстраційні дані транспортних засобів.

У відповіді на претензію, відповідач зазначив, що ТзОВ Компанія «Західтрансбуд» не змогло в повному обсязі виконати свої зобов`язання за договором та здійснити оплату вартості транспортних засобів у розмірі 265 749 (двісті шістдесят п`ять тисяч сімсот сорок дев`ять) гривень 00 копійок у зв`язку зі складним економічним становищем підприємства. Крім того у відповіді на претензію відповідач зазначив, що він вживає заходів задля належного виконання умов договору купівлі-продажу від 26.01.2015 року та сподівається на партнерське порозуміння та подальше взаємовигідне співробітництво.

Станом на дату подання позову до суду, відповідач не оплатив кошти за придбані ним у позивача транспортні засоби.

Позивач просить розірвати договір купівлі-продажу.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Так, згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст.188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Відповідно до положень ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У даному випадку істотним порушенням умов договору є невиконання відповідачем зобов`язання з оплати вартості транспортних засобів.

Відповідно до п. 7.2. договору передбачено, що договір може бути достроково розірваний в порядку, визначеному самим договором та (або) чинним законодавством України.

Так, умовами п. 4.2. договору сторони погодили, що у разі нездійснення оплати вартості транспортних засобів продавець має право вимагати розірвання договору купівлі-продажу транспортних засобів. У такому випадку право власності на транспортні засоби переходить до продавця.

У п.8 договору сторони погодили, що договір зберігає свою чинність до моменту повного виконання всіх зобов`язань продавці і покупця за договором.

Факт виконання позивачем своїх зобов`язань щодо передачі транспортних засобів зазначених у додатку №1 до договору від 26.01.2015 р., підтверджується наявним в матеріалах актом приймання-передачі транспортних засобів від 27.01.2015р.

Проте, на час звернення з позовною заявою, як і на час прийняття судом рішення, оплата вартості транспортних засобів на загальну суму 265 749,00 грн відповідачем не проведена.

На думку суду посилання відповідача на те, що ТзОВ Компанія «Західтрансбуд» не змогло в повному обсязі виконати свої зобов`язання за договором та здійснити оплату вартості транспортних засобів у розмірі 265 749,00 грн у зв`язку зі складним економічним становищем підприємства є безпідставним, оскільки доказів складного економічного становища ТзОВ Компанія «Західтрансбуд» відповідачем не подано.

У зв`язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, враховуючи положення п.8 договору (щодо його чинності), суд дійшов висновку, що договір купівлі-продажу транспортних засобів від 26.01.2015 р. підлягає розірванню.

Щодо визнання права власності на транспортні засоби за ТзОВ «Львівзахідтрансбуд», суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, у тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.2. договору сторони погодили, що у разі нездійснення оплати вартості транспортних засобів продавець має право вимагати розірвання договору купівлі-продажу транспортних засобів. У такому випадку право власності на транспортні засоби переходить до продавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

Відтак, законом прямо передбачена державна реєстрація транспортного засобу.

Згідно зі ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» реєстрація транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ України, а порядок установлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, законодавцем визначений спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, який невід`ємно пов`язаний з обов`язковою реєстрацією власником придбаного автомобіля у відповідних органах. Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабміну № 1388 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено обов`язок власників ТЗ та осіб, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представників, зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом 10 діб після придбання, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів (пункт 7 Порядку).

В свою чергу, відповідно до п. 33 Порядку перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі зміни їх власників. При цьому, відповідно до п.8 того ж Порядку, Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів.

Згідно з п.8 Порядку документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку серед іншого є:

- укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;

- копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин.

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У зв`язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання права власності на транспортні засоби є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо клопотання відповідача, викладеного у відзиві, про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне.

За змістом ч. 2 ст. 9 ЦК України та ч. 1 ст. 223 ГК України позовна давність має застосовуватися до вимог, що випливають з майново-господарських зобов`язань, визначених ст.1 75 ГК України.

При цьому, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до прийняття ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України).

Законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності. Відтак її може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного.

Відповідно до ч.1ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч.5 ст.261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Судом встановлено, що умовами договору (п.3.2.) визначено конкретний строк оплати, зокрема, покупець зобов`язаний здійснити оплату транспортних засобів продавцю до 31 грудня 2015 року.

Відповідач порушив свої зобов`язання, оплату вартості транспортних засобів на загальну суму 265 749,00 грн в строк передбачений п.3.2. договору не здійснив.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 259 ЦК України передбачено право зміни тривалості позовної давності. Так, відповідно до п. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Умовами п. 8.3. договору сторони погодили, що строк позовної давності за даним договором становить 5 (п`ять) років. Вказане узгоджується з положенням ч. 1 ст. 259 ЦК України.

Відповідно до п. п. 8.1.-8.2. договору від 26.01.2015 р., договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Договір зберігає свою чинність до моменту повного виконання всіх зобов`язань продавця і покупця за договором.

Як вбачається з матеріалів справи, договір був укладений сторонами 26.01.2015р., а до 31.12.2015 р. відповідач зобов`язаний був здійснити оплату транспортних засобів продавцю. Умовами п. 8.3. договору сторони погодили, що строк позовної давності за даним договором становить 5 (п`ять) років. Тобто строк позовної давності в даному випадку спливає через п`ять років 31.12.2020 року.

Судом встановлено, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівзахідтрансбуд» подана до Господарського суду Львівської області нарочно 22.09.2020 р., вказана обставина вбачається із витягу з протоколу передачі судовою справи раніше визначеному складу суду. Ця ж дата проставлена працівниками канцелярії Господарського суду Львівської області на першій сторінці позовної заяви та скріплена печаткою суду.

Враховуючи вищевикладене, позивачем не пропущено строк позовної давності.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідності доказів" на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду у справі № 904/2357/20 від 21.08.2020 р.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір на загальну суму 12 140,20 грн, що підтверджується квитанціями: № 139 від 27.08.2020 р. на суму 2 102,00 грн, № 138 від 27.08.2020 р. на суму 3 986,30 грн, № 51 від 24.02.2021р. на суму 6 051,90 грн.

Таким чином, відповідно до статті 129 ГПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача 12 140,20 грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір купівлі-продажу транспортних засобів від 26.01.2015 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівзахідтрансбуд» та Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія «Західтрансбуд».

3. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівзахідтрансбуд» (ідентифікаційний код 32639820) право власності на транспортні засоби, а саме:

1) КАМАЗ, модель 53212, загальний вантажний бетонорозмішувач-С, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , об`єм двигуна 10850, колір оранжевий, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

2) КАМАЗ, модель 53215, спеціальний вантажний бетонорозмішувач-С, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , об`єм двигуна 10850, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

3) КАМАЗ, модель 53215, спеціальний вантажний бетонорозмішувач-С, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , об`єм двигуна 10850, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_6 ;

4) КАМАЗ, модель 53215, спеціальний вантажний бетонорозмішувач-С, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_7 , об`єм двигуна 10850, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_8 ;

5) КАМАЗ, модель 53215, спеціальний вантажний бетонорозмішувач-С, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_9 , об`єм двигуна 10850, колір оранжевий, реєстраційний номер НОМЕР_10 ;

6) КАМАЗ, модель 53215, спеціальний вантажний бетонорозмішувач-С, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_11 , об`єм двигуна 14860, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_12 ;

7) КАМАЗ, модель 5511, спеціальний вантажний самоскид, 1984 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_13 , об`єм двигуна 10850, колір жовтий, реєстраційний номер НОМЕР_14 ;

8) КАМАЗ, модель 5511, спеціальний вантажний самоскид, 1981 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_15 , об`єм двигуна 10850, колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_16 ;

9) КАМАЗ, модель 55102, спеціальний вантажний самоскид, 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_17 , об`єм двигуна 10850, колір оранжевий, реєстраційний номер НОМЕР_18 ;

10) НЕФАЗ, модель 8560, загальний причіп ПР-самоскид-Е, 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_19 , колір оранжевий, реєстраційний номер НОМЕР_20 ;

11) НЕФАЗ, модель 8560, загальний причіп ПР-самоскид-Е, 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_21 , колір оранжевий, реєстраційний номер НОМЕР_22 ;

12) ЗИЛ, модель 133ГЯ, спеціальний вантажний автокран 10-20Т-С, 1987 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_23 , об`єм двигуна 10850, колір синій, реєстраційний номер НОМЕР_24 ;

13) ВАЗ, модель 21099, загальний легковий седан-В, 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_25 , об`єм двигуна 1500, колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_26 ;

14) ЗАЗ-DАЕWOO, модель SENS, загальний легковий седан-В, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_27 , об`єм двигуна 1300, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_28 ;

15) WOLKSWAGEN, модель ТRАNSPORTER, легковий пасажирський-В, 2002 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_29 , об`єм двигуна 2370, колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_30 ;

16) ВАЗ модель 21043, легковий універсал-В, 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_31 , об`єм двигуна 1500, колір синій, реєстраційний номер НОМЕР_32 .

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Західтрансбуд» (79025, м.Львів, вул.Левандівська, буд. 3; ідентифікаційний код 39494381) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівзахідтрансбуд» (79015, м. Львів, вул.Героїв УПА, буд.77; ідентифікаційний код 32639820) 12 140,20 грн судового збору.

5. Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому ст. ст. 256-257 ГПК України.

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Повне рішення

складено 22.03.2021 року.

Суддя Ю.О. Сухович