ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2021 Справа № 917/629/20

м.Полтава

за позовною заявою Фермерського господарства "Карат", вул. Центральна 133, с.Ялосовецьке, Хорольський район, Полтавська область, 37862

до 1. Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області, вул.Центральна,2, с. Ялосовецьке, Хорольський район, Полтавська область,37862

2. Державного підприємства "Дослідне господарство імені 9 січня" Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України", вул.Центральна,3, с.Ялосовецьке, Хорольський район, Полтавська область,37862

про визнання незаконним та скасування рішення

Суддя Кльопов І.Г.

Секретар Назаренко Я.А.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи: Фермерське господарство "Карат" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області та Державного підприємства "Дослідне господарство імені 9 січня" Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України" про визнання незаконним та скасування рішення Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області від 21.06.2017 року "Про розгляд клопотання ДП "ДГ ім.9 Січня Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України" про поновлення договорів оренди землі, заключені 1 лютого 2010 року між Ялосовецькою сільською радою та ДП "ДГ ім.9 Січня Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України" в кількості 13 шт. загальною площею 143,9 га ріллі.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 21.04.2020 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 21.05.2020.

У зв`язку з прийняттям суддею участі у підготовці для підтримання кваліфікації суддів місцевих господарських судів 21.05.2020 судове засідання не відбулося. Ухвалою від 25.05.2020 суд призначив засідання на 18.06.2020.

Враховуючи клопотання сторін та у зв`язку з встановленням на всій території України карантину, розгляд справи №917/629/20 неодноразово відкладався.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 24.11.2020 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті на 17.12.2020.

05.01.2021 за вхід. №52 від представника відповідача 1 - Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області надійшли додаткові пояснення.

21.01.2021 за вхід. №712 від представника відповідача 2 - Державного підприємства "Дослідне господарство імені 9 січня" Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України" надійшли пояснення.

21.01.2021 за вхід. №713 від представника відповідача 2 - Державного підприємства "Дослідне господарство імені 9 січня" Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України" надійшов відзив на позов та клопотання про поновлення строку для подання відзиву на позов.

Ухвалою від 26.01.2021 суд задовольнив клопотання відповідача та поновив строк для подання відзиву.

Відповідач 2 у відзиві на позов проти позову заперечує, посилаючись на те, що прийняття Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області рішення від 21.06.2017 року "Про розгляд клопотання ДП "ДГ ім.9 Січня Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України" про поновлення договорів оренди землі, заключені 1 лютого 2010 року між Ялосовецькою сільською радою та ДП "ДГ ім.9 Січня Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України" не порушує права позивача.

Від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв"язку з хворобою.

Суд зазначає, що підставою для відкладення є не відсутність представника сторони, а саме, неможливість вирішити спір у судовому засіданні, тобто відкладення справи є правом та прерогативою суду. Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті.

Клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи судом відхиляється, з огляду на те, що про час і місце розгляду справи позивач був повідомлений належним чином; його клопотання документально не підтверджене, явка представників сторін судом обов"язковою не визнавалася; наявні в справі документи дають можливість вирішити спір без присутності сторін.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на наявні обставини, неявка в судове засідання сторін не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до статті 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами докази, суд встановив:

В обгрунтування позову позивач зазначає наступне:

01 листопада 2007 року між Ялосовецькою сільською радою Хорольського району Полтавської області (орендодавець) та Селянським фермерським господарством «КАРАТ» (орендар) підписано договір оренди землі.

За договором оренди землі Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться у с.Лагодівка на території Ялосовецької сільської ради. Площа орендованої земельної ділянки складає 20,91 га ріллі.

Договором передбачено наступні орендні умови:

- земельна ділянка передається за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п. 15, 16).

- нормативна грошова оцінка становить 241 874,96 грн. (п.5).

- орендна плата за договором складає 173,5 гривень за 1 га, що становить 3 627,88 грн. у рік, та відповідає 1,5% від грошової оцінки землі (п.9).

12 серпня 2010 року сторонами підписано угоду про внесення змін до договору №08 від 19.05.2008 р. щодо збільшення розміру орендної плати до 423,36 гривень за 1 га, що 8 852,46 грн. у рік та відповідає 3% від нормативної грошової оцінки земельної (ділянки.

і - строк договору 10 років (п.8).

- умовою збереження земельної ділянки є належний агротехнічний стан.

Пунктом 43 договору оренди землі передбачено, цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

11 травня 2007 року сторонами складено акт з визначення меж земельної ділянки площею 20,91 га в натурі (на місцевості) за кадастровим номером :09:004:0003.

19 травня 2008 року договір оренди землі від 01.11.2007 року зареєстрований Хорольським виробничим відділом Полтавської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 08.

Відповідно до п.20 договору, за актом від 19.05.2008 року земельну ділянки загальною площею 20,91 га передано в оренду СФГ «КАРАТ» в стані, придатному для використання.

У зв`язку із законодавчими змінами, Селянське фермерське господарство «КАРАТ» перейменовано на фермерське господарство «КАРАТ».

Позивач зазначає, що по спливу 10 років з дня підписання, Ялосовецька сільська рада листом-повідомленням №460/02-27 від 30.11.2017 року повідомила фермерське господарство «КАРАТ» про відсутність правових підстав на автоматичне поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої нормою ст.33 Закону України «Про оренду землі» процедури та наявності волевиявлення сторін.

06 грудня 2017 року фермерське господарство «КАРАТ» звернулося до Ялосовецької сільської ради з листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки загальною площею 20,91 га за кадастровим номером :09:004:0003 з доданням проекту додаткової угоди, які ФГ «КАРАТ» просило розглянути протягом місяця і за результатами розгляду укласти з ФГ «Карат» додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

Додатковою угодою до договору оренди, у порівняні з діючими положеннями договору оренди землі, пропонувалося збільшення розміру орендної плати до з 3% до 10% від нормативної грошової оцінки, що складає 5 086,95 грн. за 1 га, становить 106 363,13 грн. за рік, та відповідає 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Інші положення, викладені у новій редакції та за змістом, враховані діючим договором оренди землі та типовим договором оренди землі. Разом з листом-повідомленням надавався витяг з Державного земельного кадастру, кадастровий план земельної ділянки, чинний договір оренди землі, статутні документи ФГ «КАРАТ» та довідка про відсутність заборгованості по сплаті орендної плати.

У порядку розгляду проекту додаткової угоди та узгодження істотних умов договору, фермерським господарством було повторно надано 27 грудня 2018 року додаткову угоду з повним посиланням на договір оренди землі від 01 листопада 2007 року та зареєстрованого Хорольським виробничим відділом Полтавської регіональної філії «Центр ДЗК» 19 травня 2008 року № 08 зі зменшеним строком оренди з десяти до семи років.

У свою чергу Ялосовецькою сільською радою було підготовлено проект рішення двадцять п`ятої сесії сьомого скликання від 27 грудня 2017 року «Про поновлення договору оренди», згідно якого сільською радою продовжувався строк дії договору оренди земельної ділянки площею 20,91 га у селі Лагодівка Хорольського району від 01 листопада 2007 року, реєстраційний номер № 08 від 19.05.2008 року, строком на 7 років з орендною платою у 10% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Проект рішення підписано сільським головою Турчаніновим С.С. та скріплено печаткою.

27 грудня 2018 року сесією Ялосовецькою сільською радою рішення про поновлення договору оренди земельної ділянки площею 20,91 га на умовах строку на 7 років з орендною платою у 10 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки або відмову в такому,- не прийнято.

Листом №02-27/05 від 03.01.2018 сільським головою Турчаніновим С.С. повідомлено про припинення переважного права ФГ «КАРАТ» на поновлення договору оренди, оскільки як зазначається листом, моментом укладення договору оренди земельної ділянки слід вважати 01 листопада 2007 року, а не дата його державної реєстрації 19 травня 2008 року.

Позивачу стало відомо, що землі запасу площею 143,9 га Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області надаються в оренду іншому сільськогосподарському підприємству - Державному підприємству «Дослідне господарство імені 9 січня» Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України» за припиненим переважним правом на поновлення договору оренди без проведення земельних торгів.

Згідно умов договорів оренди землі від 15.12.2009 року, зареєстрованими 01 лютого 2010 року Хорольським районним відділом Полтавської регіональної філії «Центру ДЗК», Орендодавець Ялосовецька сільська рада передала орендареві ДП «ДГ ім.9 Січня» в строкове платне користування земельні ділянки кількістю 13 шт. загальною площею 143,9 га ріллі у строкове платне користування строком на 5 років з оплатою 1,5% від грошової оцінки землі. В наступному, змінами до договорів, орендна плата була збільшена до 3% від нормативної грошової оцінки землі.

14 січня 2015 року рішенням тридцять дев`ятої сесії шостого скликання Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області «Про розгляд клопотання ДП «ДГ ім.9 Січня Інституту свинарства і АПВ НААН України» поновлено договори оренди землі, заключені 1 лютого 2010 року між Ялосовецькою сільською радою та ДП «ДГ ім.9 Січня Інституту свинарства і АПВ НААН України» в кількості 13 шт. загальною площею 143,9 га ріллі. Дано місячний термін сільському голові Шевель В.Г. підписати додаткові угоди про поновлення договорів оренди землі з подальшою реєстрацією даних угод.

Керуючись рішенням тридцять дев`ятої сесії шостого скликання Ялосовецької сільської ради від 14.01.2015 року, рішенням ради від 21.06.2017 року «Про розгляд клопотання ДП «ДГ ім.9 Січня Інституту свинарства і АПВ НААН України» поновлено договори оренди землі, заключені 1 лютого 2010 року між Ялосовецькою сільською радою та ДП «ДГ ім.9 Січня Інституту свинарства і АПВ НААН України» в кількості 13 шт. загальною площею 143,9 га ріллі.

10 серпня 2017 року між Ялосовецькою сільською радою (орендодавець) та ДП «ДГ ім.9 Січня Інституту свинарства і АПВ НААН України» (орендар) підписано 13 договорів оренди землі з цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення строком на 7 років з орендною платою 3% від грошової оцінки землі з реєстрацією права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно

Пунктом 8 договорів оренди землі від 10.08.2017 року передбачено, що передача земельної ділянки в оренду здійснюється згідно рішення 39 сесії шостого скликання від 14.01.2015 року.

Позивач вказує, що зазначені договори оренди землі від 10.08.2017 року, не являються додатковими угодами про підписання яких сільським головою ІІІевель В.Г. йдеться мова в рішенні Ялосовецької сільської ради від 14.01.2015 року. Зазначені договори оренди землі від 10.08.2017 року строком на 7 років підписані сільським головою Турчаніновим С.С. на підставі іншого рішення Ялосовецької сільської ради від 21.06.2017 року, на яке у зазначених договорах посилання відсутнє. Сторони додаткової угоди не укладали. Державне підприємство «Дослідне господарство імені 9 січня» Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України» до суду з відповідним позовом про визнання укладеною додаткову угоду на нових умовах, в порядку ч.ч.1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі», або на тих самих умовах і строку в порядку ч.6 цієї статті Закону, не зверталося. Натомість по спливу 2,5 років Ялосовецькою сільською радою було прийнято нове рішення про поновлення договорів оренди землі, за яким укладено нові договори оренди землі строком на 7 років. Посилання ж у рішенні та новому договорі оренди землі радою на своє попереднє рішення від 14.01.2015 року є неправильним й помилковим,оскільки переважне право на поновлення договору оренди землі припинилося у зв`язку із закінченням п`ятирічного строку, на який договори оренди були укладені.

Так, на думку позивача, Ялосовецька сільська рада зобов`язана була призначати земельні торги згідно ст.134 ЗК України, а не поновлювати припинені договори оренди землі своїм рішенням від 21.06.2017 року.

Позивач зазначає, що прийняття Ялосовецькою сільською радою оспорюваного рішення від 21.06.2017 року про передачу в оренду земельних ділянок Державному підприємству «ДГ ім.9 Січня Інституту свинарства і АПВ НААН України» без проведення земельних торгів у вигляді поновлення договорів оренди, заключених 1 лютого 2010 року, за якими переважне право припинилося, пояснюється тим, що більшість депутатів цієї ради будучи працівниками ДП «ДГ ім.9 Січня Інституту свинарства і АПВ НААН України» перебувають у службовому підпорядкуванні й дисциплінарній залежності від керівництва свого підприємства.

У такий порядок передачі землі в оренду, без проведення торгів, порушуються права інших орендарів землі, зокрема Фермерського господарства «КАРАТ».

У зв`язку з чим, рішення Ялосовецької сільської ради 21.06.2017 року «Про розгляд клопотання ДП «ДГ ім.9 Січня Інституту свинарства і АПВ НААН України», яким поновлено договори оренди землі, заключені 1 лютого 2010 року між Ялосовецькою сільською радою та ДП «ДГ ім.9 Січня Інституту свинарства і АПВ НААН України» в кількості 13 шт. загальною площею 143,9 га ріллі підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши додані докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в Рішенні від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 дав визначення поняттю "охоронюваний законом інтерес", який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "право" має один і той же зміст.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Частиною 2 статті 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З урахуванням положень статей 4, 42, 44, 46 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, є процесуальним правом.

За положеннями статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередньо мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Відповідно до ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Обов`язком позивача є доведення (підтвердження) в установленому законом порядку наявності факту порушення або оспорювання його прав та інтересів.

Однак, з наданих позивачем доказів (доданих до справи документів) не можливо встановити, що його права порушені оскаржуваним рішення, та підлягають судовому захисту.

Відтак, у позивача відсутні підстави для звернення до суду з даним позовом

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши усі обставини справи у їх сукупності та перевіривши доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, судом встановлено, що позивач не довів порушення відповідачами (Ялосовецькою сільськоюї радою Хорольського району Полтавської області, та Державним підприємством "Дослідне господарство імені 9 січня" Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України") своїх прав і охоронюваних законом інтересів, тому відсутні підстави для правового захисту його інтересів в межах даного спору, з огляду на заявлені позовні вимоги.

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно з статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 209, 210, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.256 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 19.03.2021

Суддя Кльопов І.Г.