ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.03.2021м. ДніпроСправа № 904/5491/16

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Владимиренко І.В. розглянувши матеріали справи

Кредитори:

1.Українсько-американське спільне підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС", м. Харків

2. Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Зерноград" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Короленка, 27, кв. 7; )

про визнання банкрутом

Представники:

від боржника: ліквідатор не з`явився

від кредиторів: представники не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Зерноград" перебуває на стадії ліквідації.

Ухвалою господарського суду від 24.11.2020р. відкладено судове засідання з розгляду звіту ліквідатора № 02-02-69/1373 від 03.12.18р. про результати проведення ліквідаційної процедури ТОВ "Агрофірма Зерноград" на 19.01.2021р. о 11:30год. Продовжено строк ліквідаційної процедури ТОВ "Агрофірма Зерноград" та повноважень ліквідатора ТОВ "Агрофірма Зерноград" арбітражного керуючого Вербицького О.В. до дати судового засідання 19.01.2021р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2021р. клопотання ліквідатора № б/н від 17.01.21р. про стягнення з кредиторів пропорційно визнаним вимогам згідно розрахунку на користь арбітражного керуючого Вербицького О.В. (ІНН НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 у КФ ПАТ КБ Приватбанк, МФО 305750) з урахуванням раніше затверджених звітів грошову винагороду в розмірі 90 439,33 грн. та витрати в розмірі 3 086,54 грн., а саме з: ГУ ДФС у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська. 17а, ) - 991,37 грн.; Українсько-американського СП у формі ТОВ "КАІС" (61058, м. Харків, вул. Іванівська, буд. 1, каб. 501, ) - 92 534,50 грн. прийнято до розгляду. Відкладено судове засідання на 10.02.2021р. о 10:00год. з розгляду наступних документів: - звіту ліквідатора № 02-02-69/1373 від 03.12.18р. про результати проведення ліквідаційної процедури ТОВ "Агрофірма Зерноград"; - клопотання ліквідатора № б/н від 17.01.21р. про стягнення з кредиторів пропорційно визнаним вимогам згідно розрахунку на користь арбітражного керуючого Вербицького О.В. (ІНН НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 у КФ ПАТ КБ Приватбанк, МФО 305750) з урахуванням раніше затверджених звітів грошову винагороду в розмірі 90 439,33 грн. та витрати в розмірі 3 086,54 грн., а саме з: ГУ ДФС у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська. 17а, ) - 991,37 грн.; Українсько-американського СП у формі ТОВ "КАІС" (61058, м. Харків, вул. Іванівська, буд. 1, каб. 501, ) - 92 534,50 грн. Продовжено строк ліквідаційної процедури ТОВ "Агрофірма Зерноград" та повноважень ліквідатора ТОВ "Агрофірма Зерноград" арбітражного керуючого Вербицького О.В. до дати наступного судового засідання до 10.02.2021р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2021р. клопотання Українсько-американського спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС" № 614 від 08.02.21р. про відкладення розгляду справи задоволено. Відкладено судове засідання на 23.03.2021р. о 11:00год. з розгляду наступних документів: звіту ліквідатора № 02-02-69/1373 від 03.12.18р. про результати проведення ліквідаційної процедури ТОВ "Агрофірма Зерноград"; клопотання ліквідатора № б/н від 17.01.21р. про стягнення з кредиторів пропорційно визнаним вимогам згідно розрахунку на користь арбітражного керуючого Вербицького О.В. (ІНН НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 у КФ ПАТ КБ Приватбанк, МФО 305750) з урахуванням раніше затверджених звітів грошову винагороду в розмірі 90 439,33 грн. та витрати в розмірі 3 086,54 грн., а саме з: ГУ ДФС у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська. 17а, ) - 991,37 грн.; Українсько-американського СП у формі ТОВ "КАІС" (61058, м. Харків, вул. Іванівська, буд. 1, каб. 501, ) - 92 534,50 грн. Продовжено строк ліквідаційної процедури ТОВ "Агрофірма Зерноград" та повноважень ліквідатора ТОВ "Агрофірма Зерноград" арбітражного керуючого Вербицького О.В. до дати наступного судового засідання до 23.03.2021р.

18.03.21р. до суду від ліквідатора надійшло клопотання про розгляд справи без участі ліквідатора. Судом клопотання прийнято до відома.

23.03.2021р. до суду від Українсько-американського спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС" надійшло клопотання № 624 від 18.03.21р. про відкладення розгляду справи. Судом клопотання прийнято до розгляду.

Розглянувши в судовому засіданні 23.03.21р. клопотання Українсько-американського спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС" про відкладення розгляду справи, господарський суд встановив наступне.

В своєму клопотанні Українсько-американське спільне підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС" зазначив, що представник Українсько-американське спільне підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС" не мамє можливості брати участь у даному судовому засіданні оскільки приймає участь у судовому засідання в господарському суді Харківської області, та також ліквідатором на даний час не надіслано на адресу кредитора клопотання про стягнення з кредиторів пропорційно визнаним вимогам згідно розрахунку на користь арбітражного керуючого Вербицького О.В. з урахуванням раніше затверджених звітів про грошову винагороду та витрати, а тому просить суд відкласти судове засідання та зобов`язати ліквідатора надіслати на адресу кредитора відповідне клопотання.

Господарський суд дослідивши обґрунтування клопотання Українсько-американсього спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС" про відкладення розгляду справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України Учасники справи мають право: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Частиною 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу. Якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

Згідно п. 3.9.2 постанови Пленум Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його представника (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з ст. 58 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 73 - 76 ГПК).

Господарським судом встановлено, що кредитор Українсько-американське спільне підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС" не був позбавлений права відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України ознайомитись з клопотання ліквідатора яке міститься в матеріалах справи, але даним правом кредитор до теперішнього часу не скористався.

Також, господарським судом встановлено, що в матеріалах справи міститься заперечення кредитора Українсько-американського спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС" на клопотання ліквідатора про стягнення з кредиторів пропорційно визнаним вимогам згідно розрахунку на користь арбітражного керуючого Вербицького О.В. з урахуванням раніше затверджених звітів про грошову винагороду та витрати, а отже твердження щодо не надсилання даного клопотання на адресу кредитора є безпідставними.

Крім того, ліквідатором надані до матеріалів справи також докази надсилання даного клопотання на адресу Українсько-американського спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС".

Також, неможливість прибуття в судове засідання іншого представника або керівника кредитора відповідно до вимог діючого законодавства, господарському суду не доведена.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд вирішив клопотання Українсько-американського спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС" № 624 від 18.03.21р. про відкладення розгляду справи залишити без задоволення.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Розглянувши в судовому засіданні 19.01.2021р. наявні матеріали справи, звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс банкрута, заслухавши присутніх учасників провадження у справі про банкрутство, господарським судом встановлено наступне.

Відповідно до довідок Відділу примусового виконання рішень управління ДВС у Запорізькій області № 11296-1034 від 23.06.18р., Михайлівського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області, Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № 10176-20/04 від 20.12.17р., № 139-21/04 від 04.01.18р., Головного управління Держпраці у Запорізькій області № 08/02.6-21/4952 від 25.06.18р., Головного управління Держпродспоживслужби у Запорізькій області № 11-0616/3708 від 19.06.18р., Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 33-4-0.38-83/107-18 від 16.01.18р., відділу у Васильківському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 33-4-0.28-188/102-17 від 16.12.17р., Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області № 31/4-4714 від 14.12.17р., Укртрансбезпеки № 559/02/15-18 від 22.01.18р., АТ "Українська залізниця" № 36/1510 від 14.12.17р., Державного космічного агентства України № 6166/10-К4.1/17 від 15.12.17р., ДП "Агенство з ідентифікації і реєстрації тварин" № 899/8-11 від 15.12.17р., ДП "Держреєстри України" №375/1 від 27.12.17р. за боржником дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, земельних ділянок, транспортні засоби, плавзасобів, вантажних вагонів, космічних апаратів, складських документів на зерно та зернавласником тварин, сільськогосподарська та дорожньо-будівельна техніка не зареєстровано, виконавчі провадження стосовно банкрута на виконанні не перебувають.

Згідно відповідей ГУ ПФУ у Дніпропетровській області, ГУ ПФУ у Запорізькій області, Управління ВД ФСС у Запорізькій області, Токмацької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів у боржника відсутня заборгованість перед даними державними органами.

Відповідно листа Дніпропетровської митниці Держмитслужби № 2364/10/04-50-07 від 15.12.2017р. банкрут митне оформлення в зоні діяльності Дніпропетровської митниці не здійснював.

Згідно відповіді Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку отриманий лист-відповідь за № 10/01/728 від 10.01.18р. якою повідомлено, що ТОВ «АФ "Зерноград» серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів (10 відсотків і більше статутного капіталу), відсутнє.

За боржником в Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта та в Державному реєстрі рухомого майна, обтяжень та арештів не зареєстровано, оскільки дані арешти (обтяження) скасовані ухвалою господарського суду від 11.06.2019р.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за кодом № , ТОВ «АФ "Зерноград» не є учасником в інших юридичних особах.

Розрахункові рахунки які були відкриті у банкрута відповідно довідки ГУ ДФС у Дніпропетровській області закриті.

Протоколом засідання комітету кредиторів № 4 схвалено звіт ліквідатора за підсумками ліквідаційної процедури та зобов`язано ліквідатора подати звіт на затвердження до господарського суду Дніпропетровської області.

Кредиторська заборгованість залишилась не погашеною у зв`язку з відсутністю майна та грошових коштів у підприємства-банкрута, про що підтверджують довідки реєструючих органів, копії яких містяться в матеріалах справи.

За результатами здійснення ліквідаційної процедури, ліквідатором складений ліквідаційний баланс Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Зерноград".

Відповідно до п.5 ч.1 ст.90 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо: затверджено звіт ліквідатора у порядку, передбаченому цим Кодексом.

У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута затвердити.

Враховуючи що за результатами ліквідаційного балансу у банкрута не залишилось майна для здійснення своєї статутної діяльності ТОВ "Агрофірма Зерноград" - слід ліквідувати, а провадження у справі закрити.

Згідно п. 7 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

Також, господарським судом розглянуто клопотання ліквідатора № б/н від 17.01.21р. про стягнення з кредиторів пропорційно визнаним вимогам згідно розрахунку на користь арбітражного керуючого Вербицького О.В. (ІНН НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_3 у АТ КБ Приватбанк, МФО 305750) з урахуванням раніше затверджених звітів грошову винагороду в розмірі 90 439,33 грн. та витрати в розмірі 3 086,54 грн., а саме з: ГУ ДФС у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська. 17а, ) - 991,37 грн.; Українсько-американського СП у формі ТОВ "КАІС" (61058, м. Харків, вул. Іванівська, буд. 1, каб. 501, ) - 92 534,50 грн. та встановлено наступне.

В обґрунтування поданого клопотання ліквідатор зазначив, що ухвалами господарського суду від 23.05.18р., 27.06.18р., 13.11.18р., 15.09.20р. затверджено звіт ліквідатора - арбітражного керуючого Вербицького О.В. про нарахування і виплату грошової винагороди за листопад 2017р. - листопад 2018р. у загальному розмірі 90 439,33 грн., здійснення та відшкодування витрат за період з 21.11.17р. по 30.11.18р. у загальному розмірі 3 086,54 грн.

Дані звіти також були схвалені комітетом кредиторів відповідно до протоколів, що містяться в матеріалах справи.

А тому, ліквідатор просить суд стягнути з кредиторів пропорційно визнаним вимогам згідно розрахунку на користь арбітражного керуючого Вербицького О.В. (ІНН НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_3 у АТ КБ Приватбанк, МФО 305750) з урахуванням раніше затверджених звітів грошову винагороду в розмірі 90 439,33 грн. та витрати в розмірі 3 086,54 грн., а саме з: ГУ ДФС у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська. 17а, ) - 991,37 грн.; Українсько-американського СП у формі ТОВ "КАІС" (61058, м. Харків, вул. Іванівська, буд. 1, каб. 501, ) - 92 534,50 грн.

В матеріалах справи містяться заперечення кредиторів щодо стягнення на користь ліквідатора грошової винагороди в розмірі 90 439,33 грн. та витрат в розмірі 3 086,54 грн. оскільки Кодексом України з процедур банкрутства не передбачено таке стягнення.

Господарський суд дослідивши наявні матеріали справи, встановив наступне.

Згідно з приписами статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Статтею 30 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду, яка складається з основної та додаткової грошових винагород.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 3 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, що надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на ліквідаційний рахунок боржника. Після оплати витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, та сплати основної і додаткової винагороди арбітражного керуючого здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, встановленому цим Кодексом. У першу чергу оплачуються витрати, пов`язані з проведенням ліквідаційної процедури, та сплачується винагорода ліквідатора.

Тобто, надання послуг професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого відбувається на платній основі, оскільки безпосередньо Кодексом встановлені мінімальні гарантії щодо оплати послуг арбітражного керуючого - ліквідатора на рівні трьох мінімальних заробітних плат, а також встановлені спеціальні джерела оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого, а саме: за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Відповідно до частини 5 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Згідно з частинами 1, 4, 7 статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Європейський Суд з прав людини (рішення від 28.03.2006 за заявою №31443/96 у справі "Броньовський проти Польщі") зазначив, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.

Відмова від авансування, відсутність майна боржника або ж відсутність інших джерел для покриття на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації № 105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить статті 43 Конституції України.

Також судом встановлено, що за весь час ліквідаційної процедури дії чи бездіяльність арбітражного керуючого Вербицького О.В. кредиторами у цій справі жодного разу не оскаржувались.

Таким чином, з урахуванням приписів Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий (ліквідатор) безумовно має право на оплату послуг, наданих в межах даної справи.

Звіти про нарахування та виплату грошової винагороди погоджений на засіданнях комітету кредиторів (протоколи №1 від 16.03.2018, № 2 від 15.06.2018, № 3 від 07.09.2018, № 4 від 30.11.2018), містить відповідні розрахунки оплати послуг арбітражного керуючого, до нього додані належні докази здійснення та відшкодування витрат такої особи, понесених в ліквідаційній процедурі банкрута.

Заперечень від кредиторів щодо розміру нарахованої ліквідатором грошової винагороди та структури його витрат за період процедури ліквідації до суду не надходило.

Кодексом України з процедур банкрутства визначено декілька джерел для здійснення оплати послуг ліквідатора, в тому числі і за рахунок коштів кредиторів, виходячи з принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

Кредиторами у цій справі не створювався фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, господарської діяльності боржник не здійснював та не було виявлено активів, кошти від реалізації яких можливо було б спрямувати на оплату грошової винагороди ліквідатора та відшкодування його витрат, а тому оплата грошової винагороди ліквідатора та відшкодування понесених витрат повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів.

Згідно з частиною 4 статті 48 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори мають на зборах кредиторів кількість голосів, пропорційну сумі вимог кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів за результатами попереднього засідання господарського суду та кратну одній тисячі гривень.

За приписами частини 1 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді задовольняються в першу чергу.

Відповідно до частини 3 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства у разі недостатності коштів, одержаних від продажу майна банкрута, для повного задоволення всіх вимог однієї черги вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належить кожному кредитору однієї черги.

Таким чином, керуючись принципом пропорційності голосів кредиторів кількості їх грошових вимог відповідно до статті 48 Кодексу України з процедур банкрутства, суд вважає за можливе застосувати такий принцип пропорційності і до розподілу між кредиторами витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури та витрат по оплаті основної грошової винагороди ліквідаторів.

У зв`язку із відсутністю у боржника коштів та будь-яких майнових активів, покладення оплати основного грошової винагороди арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора у справі на кредиторів за реєстром, пропорційно сумам визнаних вимог, є правомірним, оскільки вказане положення закріплене законодавством як одне із джерел для здійснення оплати послуг арбітражного керуючого. При цьому, відмова від здійснення оплати послуг арбітражного керуючого за відсутності майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату послуг арбітражному керуючому можна розцінювати як відмову в можливості отримання гарантованої Законом та Кодексом оплати послуг і тим самим примушення його виконувати повноваження за відсутності оплати праці, що суперечить статті 43 Конституції України та статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 15.07.2020 р. у справі № Б14/040-07/15-08, від 14.08.2019 р. у справі № 5/80-10, від 13.02.2019 р. у справі № 910/22696/15, від 01.08.2018 р. у справі № 912/1783/16, від 19.04.2018 р. у справі № 265/2б-02/14/13-08, від 21.03.2018 р. у справі № 3/67-Б, постанові Центрального апеляційного господарського суду у справі № 912/3214/18 від 17.02.2021р.

Законодавець не ставить визначення джерела оплати послуг арбітражного керуючого в залежність від майнового стану ініціюючого кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), а також від джерел фінансування того чи іншого кредитора.

Також, при розгляді даного клопотання господарський суд враховую вимоги ст. 58 Кодексу України з процедур банкрутства в якій визначено, що строк ліквідаційній процедури боржника не може перевищувати 12 місяців, а тому стягненню підлягає сума основної грошової винагороди, яка нарахована ліквідатором за рік проведення ліквідаційної процедури.

Господарським судом встановлено, що ліквідатором заявлено до стягнення витрат з оплати основної грошової винагороди за рік виконання повноважень ліквідатора, а саме за період з 21.11.2017 по листопад 2018 на загальну суму 90 439,33 грн. та понесених витрати за період з 21.11.2017 по 30.11.2018 на загальну суму 3 086,54грн., що не суперечить вимогам ст. 58 Кодексу України з процедур банкрутства.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає клопотання ліквідатора № б/н від 17.01.21р. про стягнення з кредиторів пропорційно визнаним вимогам згідно розрахунку на користь арбітражного керуючого Вербицького О.В. (ІНН НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_3 у АТ КБ Приватбанк, МФО 305750) з урахуванням раніше затверджених звітів грошову винагороду в розмірі 90 439,33 грн. та витрати в розмірі 3 086,54 грн., а саме з: ГУ ДФС у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська. 17а, ) - 991,37 грн.; Українсько-американського СП у формі ТОВ "КАІС" (61058, м. Харків, вул. Іванівська, буд. 1, каб. 501, ) - 92 534,50 грн. обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська. 17а, ) на користь арбітражного керуючого Вербицького Олексія Вікторовича (ІНН НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_3 у АТ КБ Приватбанк, МФО 305750) оплату основної грошової винагороди та відшкодування витрат ліквідатора у розмірі 991 (дев`ятсот дев`яносто одна грн. 37 коп.). Видати наказ.

Стягнути з Українсько-американське спільне підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС" (61058, м. Харків, вул. Іванівська, буд. 1, каб. 501, ) на користь арбітражного керуючого Вербицького Олексія Вікторовича (ІНН НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_3 у АТ КБ Приватбанк, МФО 305750) оплату основної грошової винагороди та відшкодування витрат ліквідатора у розмірі 92 534 (дев`яносто дві тисячі п`ятсот тридцять чотири грн. 50 коп.). Видати наказ.

Керуючись ст.ст. 43, 61, 64, 65, п.5 ч.1 ст.90 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Українсько-американського спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС" № 624 від 18.03.21р. про відкладення розгляду справи залишити без задоволення.

Затвердити ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Зерноград" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Короленка, 27, кв. 7; ).

Ліквідувати юридичну особу -Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Зерноград" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Короленка, 27, кв. 7; ).

Клопотання ліквідатора № б/н від 17.01.21р. про стягнення з кредиторів пропорційно визнаним вимогам згідно розрахунку на користь арбітражного керуючого Вербицького О.В. (ІНН НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_3 у АТ КБ Приватбанк, МФО 305750) з урахуванням раніше затверджених звітів грошову винагороду в розмірі 90 439,33 грн. та витрати в розмірі 3 086,54 грн., а саме з: ГУ ДФС у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська. 17а, ) - 991,37 грн.; Українсько-американського СП у формі ТОВ "КАІС" (61058, м. Харків, вул. Іванівська, буд. 1, каб. 501, ) - 92 534,50 грн. задовольнити.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська. 17а, ) на користь арбітражного керуючого Вербицького Олексія Вікторовича (ІНН НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_3 у АТ КБ Приватбанк, МФО 305750) оплату основної грошової винагороди та відшкодування витрат ліквідатора у розмірі 991 (дев`ятсот дев`яносто одна грн. 37 коп.). Видати наказ.

Стягнути з Українсько-американське спільне підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС" (61058, м. Харків, вул. Іванівська, буд. 1, каб. 501, ) на користь арбітражного керуючого Вербицького Олексія Вікторовича (ІНН НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_3 у АТ КБ Приватбанк, МФО 305750) оплату основної грошової винагороди та відшкодування витрат ліквідатора у розмірі 92 534 (дев`яносто дві тисячі п`ятсот тридцять чотири грн. 50 коп.). Видати наказ.

Згідно п. 7 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

Провадження у справі закрити.

Згідно ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (прийняття) - 23.03.2021р.

Відповідно до ст. 256 ГПК України строк на апеляційне оскарження ухвали суду - протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Ухвала підписана - 24.03.2021р.

Копію ухвали надіслати: кредиторам, боржнику, ліквідатору; Шевченківському ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області; державному реєстратору Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, Головному управлінню статистики у Дніпропетровській області.

Суддя І.В. Владимиренко