СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"22" березня 2021 р. Справа № 905/132/21

Східний апеляційний господарський суд у складі судді-доповідача Мартюхіної Н.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м. Донецьк (вх. 797 Д/2),

на ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.03.2021 (повний текст складено 09.03.2021) у справі №905/132/21 (суддя Бокова Ю.В.),

за позовом ОСОБА_1 , м. Донецьк,

до відповідача-1 Фізичної особи-підприємця Ковтун Олени Михайлівни, м. Святогірськ, м. Слов`янськ, Донецької області,

до відповідача-2 Акціонерного товариства "ПроКредит Банк", м. Київ,

про визнання недійсним договору відступлення права вимоги б/н від 29.10.2018 за рамковою угодою №FW401.504 від 29.10.2012,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 01.03.2021 у справі №905/132/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця Ковтун Олени Михайлівни та Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" про визнання недійсним договору відступлення права вимоги б/н від 29.10.2018 за рамковою угодою №FW401.504 від 29.10.2012 залишено без розгляду на підставі п.3 ч. 1 ст. 226 ГПК України, у зв`язку із тим, що на розгляді Господарського суду Донецької області перебуває справа №905/1653/20 із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет спору і з тих самих підстав.

Не погодившись із вищевказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.03.2021 у справі №905/132/21та направити справу до господарського суду першої інстанції для подальшого розгляду. Одночасно апелянт просить розстрочити сплату судового збору до закінчення розгляду апеляційної скарги по суті та ухвалення рішення у справі.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV ГПК України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Розмір та порядок оплати судового збору за подання апеляційної скарги визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами п.7 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік" встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2021 становить 2270,00 гривень.

Таким чином, за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.03.2021 у справі №905/132/21 скаржнику необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 2270,00 грн., проте, скаржником не додано до апеляційної скарги доказів сплати судового збору у встановленому порядку розмірі.

Натомість, ОСОБА_1 просить суд розстрочити сплату судового збору до закінчення розгляду апеляційної скарги по суті та ухвалення рішення, посилаючись на своє скрутне матеріальне становище.

При розгляді вищевказаного клопотання, судова колегія виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч. 2 ст. 8 зазначеного вище закону суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом положень ст. 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання про розстрочення сплати судового збору повинна навести доводи того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

Колегія суддів зазначає, що необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст. 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" (заява № 28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції (пункт 60).

Таким чином, відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Заявляючи клопотання про розстрочення сплати судового збору за поранення апеляційної скарги, скаржником не надано будь-яких доказів на підтвердження свого матеріального становища.

За оцінкою суду апеляційної інстанції заявлена ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вимога про розстрочення сплати судового збору у зв`язку із її скрутним матеріальним становищем, за відсутності будь-яких доказів та підтвердження доходів та витрат позивача, не є такими, з якими положення ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачають можливість розстрочення сплати судового збору, оскільки не дає можливості суду врахувати дійсний матеріальний стан сторони, тому у задоволенні такого клопотання суд відмовляє.

Отже, за подання апеляційної скарги на ухвалу суду скаржником не сплачено судовий збір, що є порушенням вимог п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України.

Враховуючи наведене, апелянту необхідно надати до Східного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Викладені вище обставини відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України є підставою для застосування наслідків, передбачених ст. 174 ГПК України, а саме - залишення апеляційної скарги без руху з метою усунення скаржником протягом 10 днів з моменту отримання цієї ухвали недоліків.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 259, 260 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

У Х В А Л И В:

1.Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розстрочення сплати судового збору до закінчення розгляду апеляційної скарги по суті та ухвалення рішення у справі.

2.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.03.2021 у справі №905/132/21 - залишити без руху.

3.Встановити апелянту строк впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме надати до Східного апеляційного господарського суду:

- докази сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн.;

4.Роз`яснити ОСОБА_1 , якщо апелянт не усуне недоліки апеляційної скарги у строк встановлений судом, вона вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач Н.О. Мартюхіна