ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року м. ОдесаСправа № 915/2331/19

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: Л.О. Будішевської, С.В. Таран,

при секретарі судового засідання М.В. Соколовій,

за участю представників сторін:

від позивача: С.С. Олейникова

від відповідача: не з`явився

від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

1) Дочірнього підприємства «Торжок»: О.Ю. Подцикіна

2) Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області: не з`явився

від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Первомайськ-Кондитер»: А.А. Ферлій

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікінвест2017»: А.А. Ферлій

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТ Єкатеринбург»

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 07.10.2020 (суддя Давченко Т.М., м.Миколаїв, повний текст рішення складено 15.10.2020)

у справі № 915/2331/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТ Єкатеринбург»

до відповідача: Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

1) Дочірнє підприємство «Торжок»,

2) Головне територіальне управління юстиції у Миколаївській області,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Первомайськ-Кондитер»,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікінвест2017»,

про визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора та записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КИТ Єкатеринбург звернулось до Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області з позовом, в якому просило:

1. Визнати незаконними та скасувати:

1.1. Рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно - заступника начальника Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Продун Анастасії Андріївни №33961789 від 25.02.217р. 11:11:11;

1.2. Рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно - заступника начальника Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Продун Анастасії Андріївни №33961789 від 25.02.217р. 11:09:57;

2. Визнати незаконними та скасувати:

2.1. Запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про припинення (дата, час державної реєстрації 21.02.2017р. 15:03:30) обтяження (номер запису про обтяження 9725053, дата, час державної реєстрації 20.05.2015р. 09:31:45);

2.2. Запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про припинення (дата, час державної реєстрації 21.02.2017р. 15:03:30) обтяження (номер запису про обтяження 9725757, дата, час державної реєстрації 20.05.2015р. 10:03:07).

Позов обґрунтовано тим, що державним реєстратором Продун А.А. безпідставно винесені оскаржувані рішення, якими припинені обтяження, накладені на нерухоме майно ДП «Торжок» на підставі ухвали Господарського суду Миколаївської області від 15.04.2015 у справі № 915/473/15, так як у провадженні вказаного реєстратора не перебували виконавчі документи щодо спірного нерухомого майна і реєстратором не виносилися відповідні постанови про звільнення цього майна з під арешту. Обґрунтовуючи наявність свого порушеного права, позивач зазначив, що після винесення спірних рішень та внесення до реєстру відповідних записів про припинення обтяжень були відновлені реєстраційні дії, а майно ДП «Торжок» було перереєстроване на третіх осіб, чим порушено права ТОВ «КИТ Єкатеринбург» на задоволення грошових вимог за рахунок цього майна.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 07.10.2020 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТ Єкатеринбург» відмовлено повністю з підстав того, що відповідно до частин 6 7 статті 3 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на час внесення спірних записів), статті 572 Цивільного кодексу України вимоги позивача щодо спірного нерухомого майна мали нижчий пріоритет відносно прав та вимог ТОВ «Первомайськ-Кондитер», як іпотекодержателя, а тому наявність в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень арешту майна, зареєстрованого після реєстрації іпотеки, не могла бути перешкодою для реєстрації прав власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем. Також судом зазначено, що оскаржувані записи внесені до реєстру наступного дня після реєстрації за ТОВ «Первомайськ-Кондитер» права власності на спірні об`єкти нерухомості, а тому скасування державної реєстрації обтяжень нерухомого майна, попри те, що є незаконним, не утворило жодних негативних юридичних наслідків для позивача, а його права не порушені.

Не погодившись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «КИТ Єкатеринбург» звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт не погодився з висновками суду про те, що через пріоритет іпотекодержателя арешт не перешкоджає перереєстрації майна, та про те, що права позивача не порушені. Також апелянт зауважив, що до призначення справи до розгляду суд не провів жодного судового засідання в рамках підготовчого провадження та в порушення приписів Господарського процесуального кодексу України прийняв та залучив відзив відповідача із додатками, поданий ним через півроку після отримання ухвали про відкриття.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2020 року для розгляду апеляційної скарги ТОВ «КИТ Єкатеринбург» на рішення господарського суду Миколаївської області від 07.10.2020 у справі № 915/2331/19 сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Бєляновського В.В., суддів Богатиря К.В., Філінюка І.Г.

03.12.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява ТОВ «КИТ Єкатеринбург» про відвід суддів Бєляновського В.В., Богатиря К.В., Філінюка І.Г. від розгляду справи № 915/2331/19, яку задоволено ухвалою суду від 08.12.2020; матеріали справи № 915/2331/19 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суду відповідно до ст. 32 ГПК України.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2020 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Поліщук Л.В., судді: Будішевська Л.О., Таран С.В. Ухвалою суду апеляційної інстанції від 14.12.2020 прийнято справу №915/2331/19 до провадження у новому складі колегії суддів: головуючий суддя Поліщук Л.В., судді: Будішевська Л.О., Таран С.В.; розгляд справи №915/2331/19 призначено на 02.02.2021 об 11:00 год. Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

01.02.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання ТОВ «Первомайськ-Кондитер» та ТОВ Нікінвест2017 про визнання поважними причин неявки в судове засідання (перебування представника товариства Ферлій А.А. на самоізоляції через контактування з особами, у яких підтверджено позитивний тест на короновірусну хворобу) та відкладення розгляду даної справи, які ухвалою суду від 02.02.2021 були задоволені та розгляд апеляційної скарги відкладено на 23.02.2021. При цьому судова колегія визначила за необхідне розглянути апеляційну скаргу у розумний строк з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

23.02.2021 на електронну пошту суду надійшла заява відповідача про розгляд справи, призначеної до розгляду на 23.02.2021, за відсутності його представника на підставі наявних в ній доказів з огляду на неможливість забезпечити участь представника у судовому засіданні.

У судовому засіданні апеляційної інстанції, яке відбулось 23.02.2021, оголошено перерву в судовому засіданні до 16.03.2021, про що присутні учасники повідомлені під розписку, а також ухвалою від 23.02.2021 повідомлено Центральний відділ Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області та Головне територіальне управління юстиції у Миколаївській області про те, що наступне судове засідання відбудеться 16.03.2021.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 16.03.2021 представник скаржника підтримав доводи, що викладені в апеляційній скарзі, просив рішення суду скасувати, позов задовольнити. Представник ДП «Торжок» підтримав апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТ Єкатеринбург». Представник третіх осіб просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та свідчать матеріали справи, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 15.04.2015 у справі № 915/473/15, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 23.06.2015р., задоволено заяву ТОВ «КИТ Єкатеринбург» про забезпечення позову та вирішено накласти арешт на нерухоме майно ДП «Торжок»:

- нежитлову будівлю, яка знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. М.Морська, 108, та складається з адміністративної будівлі залізобетонної за літ. А-8, загальною площею 5023,7 кв.м, споруди 7, огорожі 4,5, покриття 1;

- нежитлову будівлю, яка знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. М.Морська, 108, та складається з нежитлової будівлі торгівельного центру за літ. А1-6, А2 - загальною площею 21347,4 кв.м, з навісом за літ. Б.

Зазначену ухвалу ТОВ «КИТ Єкатеринбург» пред`явлено до виконання і постановою заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Волкомор А.В. від 05.05.2015 відкрито відповідне виконавче провадження № 47429490, в межах якого постановою від 05.05.2015 накладено арешт на указане вище нерухоме майно ДП «Торжок» та заборонено відчуження цього майна.

На підставі указаної вище постанови державного виконавця державним реєстратором Миколаївського міського управління юстиції Мироненко Ю.В. прийняті рішення про арешт нерухомого майна від 20.05.2015 № 21431760 (запис про обтяження № 9725053) та від 20.05.2015 № 21433425 (запис про обтяження № 9725757).

У подальшому рішенням суду від 15.04.2015 у справі № 915/473/15 задоволено позов ТОВ «КИТ Єкатеринбург» та вирішено стягнути з ДП «Торжок» на користь ТОВ «КИТ Єкатеринбург» грошові кошти в загальній сумі 147198238 рос. руб. 02 коп., еквівалентних за встановленим Національним банком України курсом станом на 25.03.2015 сумі 59001469 грн. 75 коп., із яких: 101564272 рос. руб. 26 коп., еквівалентних сумі 40710007 грн. 25 коп. ? заборгованість з повернення позикових грошових коштів; 45633965 рос. руб. 76 коп., еквівалентних сумі 18291462 грн. 50 коп. ? заборгованість зі сплати процентів за користування позиковими грошовими коштами; а також грошові кошти на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 73080 грн.

Зазначеним рішенням, яке набрало законної сили в порядку, визначеному законодавством, та у відповідності до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, є преюдиціальним при вирішенні спору в даній справі, встановлено, що між ТОВ «КИТ Єкатеринбург» (позикодавець) та попередником ДП «Торжок» (позичальник) укладено договір позики від 28.08.2009 № 1, відповідно до умов якого, з урахуванням додаткових угод, позикодавцем надано позичальнику грошові кошти 101564272 рос. руб. 26 коп. У вказаній справі судом встановлено невиконання ДП «Торжок» взятих на себе грошових зобов`язань за укладеним договором позики від 28.08.2009, у зв`язку з чим стягнув грошові кошти в загальній сумі 147198238 (сто сорок сім мільйонів сто дев`яносто вісім тисяч двісті тридцять вісім) рос. руб. 02 коп., еквівалентних за встановленим Національним банком України курсом станом на 25.03.2015 р. сумі 59001469 (п`ятдесят дев`ять мільйонів одна тисяча чотириста шістдесят дев`ять) грн. 75 коп.

Як встановлено судом першої інстанції, на виконання рішення від 15.04.2015 у справі № 915/473/15 Господарським судом Миколаївської області 09.06.2015 видано ТОВ «КИТ Єкатеринбург» відповідний наказ, який, за твердженнями Центрального ДВС, не спростованими позивачем, до виконання в примусовому порядку не пред`являвся.

Із змісту поданої позивачем інформаційної довідки вбачається, що заступником начальника Центрального ДВС Продун А.А. прийнято:

1) постанову від 24.02.2017 № 67543874 про звільнення майна з арешту, на підставі якої 25.02.2017 прийнято рішення № 33961789 про припинення обтяження та зроблено запис про припинення обтяження № 9725053 від 20.05.2015 з 21.02.2017;

2) постанову від 24.02.2017 № 67554677 про звільнення майна з арешту, на підставі якої 25.02.2017 прийнято рішення № 33961789про припинення обтяження та зроблено запис про припинення обтяження № 9725757 від 20.05.2015 з 21.02.2017.

В матеріалах справи наявний лист № 30369 від 09.08.2017р. Центрального ВДВС міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області про те, що заступником начальника Центрального ВДВС міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Продун А.А. постанови №№ 67543874, 67554677 про звільнення майна ДП «Торжок» з під арешту не виносились; за даними автоматизованої системи виконавчого провадження виконавчі провадження відносно боржника ДП «Торжок» на виконанні у Центральному відділі ДВС не знаходились, що виключає можливість на законних підставах винесення будь-яких документів відносно майна ДП «Торжок» державним виконавцем Центрального відділу ДВС міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області.

Аналогічна інформація міститься у листі-відповіді Центрального відділу ДВС міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області від 02.10.2017 № 01.05-35640.

У відповідності до листів Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Управління державної виконавчої служби від 22.09.2017 №2-17/2-11-187 та від 11.10.2017 № 8-24/8-11-252, комісією за результатами відповідної службової перевірки встановлено, що у діях заступника начальника Центрального ВДВС міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Продун А.А. вбачається порушення вимог ч. 4 ст. 18, ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.п. 36, 37 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, та безпідставність припинення обтяжень нерухомого майна.

Разом із тим, майно, у відношенні якого припинено обтяження заступником начальника Центрального ВДВС міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області, з 19.05.2006 перебувало в іпотеці.

Так, 19.05.2006 між Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський Акціонерний банк (кредитодавцем), який в подальшому перетворено у Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», та ДП «Торжок» ТОВ «КИТ-Кэпитал» (позичальником), було укладено кредитний договір №19/К-К, у відповідності до умов якого погоджено надання кредитодавцем позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченого повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти (кредит) у сумі 4000000 дол. США (п.п. 1.1 кредитного договору).

Як встановлено судовими рішеннями у справах №915/287/17, 915/296/17, 915/297/17, 915/266/17, 915/267/17, правонаступником ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» є ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником Дочірнього підприємства «Торжок» ВАТ «КИТ-Кэпитал» є Дочірнє підприємство «Торжок».

На забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором, між ДП «Торжок» ТОВ «КИТ-Кэпитал» (іпотекодавцем) та Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський Акціонерний банк (іпотекодержателем) укладено договори іпотеки:

1) договір іпотеки від 19.05.2006, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П. та зареєстрований у реєстрі за № 2563, відповідно до якого іпотекодавцем передано в іпотеку нежитловий об`єкт, розташований по вул.Малій Морській, 108, у м.Миколаєві;

2) договір іпотеки від 08.09.2008, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П. та зареєстрований у реєстрі за № 4516, відповідно до якого іпотекодавцем передано в іпотеку нежитлову будівлю торгівельного центру, яка розташована по вул. Малій Морській, 108/5, у м.Миколаєві.

28.11.2016 між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (скорочена назва ПАТ «ВіЕйБі Банк») та ТОВ «Фінансова компанія «Фінмарк» (новим кредитором), відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №14/11-01 (зі змінами та доповненнями) про проведення відкритих торгів у вигляді електронних торгів з реалізації активів ПАТ «ВіЕйБі Банк» шляхом відступлення прав вимоги за кредитами іншим фінансовим установам, укладено договір №7262 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк відступив новому кредитору належні банку, а новий кредитор набув права вимоги банку до позичальника за кредитним договором №19/К-К від 19.05.2006, укладеним між ВАТ «ВіЕйБі Банк» (найменування змінено на ПАТ «ВіЕйБі Банк») та ДП «Торжок» ТОВ «КИТ-Кэпитал». У п.1.3. сторони домовились, що відступлення банком новому кредитору прав вимоги за договорами іпотеки, що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань боржника за основним договором та були посвідчені нотаріально, відбувається за окремими договорами, які укладаються між сторонами в строк до 20.12.2016 та підлягають нотаріальному посвідченню.

На виконання п.1.3. договору №7262 від 28.11.2016, були укладені договори:1) від 13.12.2016 про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 19.05.2006 за № 2563 (посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. та зареєстрованим у реєстрі за № 1594) та 2) від 13.12.2016 про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 08.09.2008 за № 4516 (посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. та зареєстрованим у реєстрі за № 1593).

В свою чергу, ТОВ «Фінансова компанія «ФІНМАРК» відступлені указані вище права вимоги на користь ТОВ «Первомайськ-Кондитер» за укладеними між ними договорами: 1) від 13.12.2016 № 071/11-16К про відступлення прав вимоги; 2) від 13.12.2016 про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 19.05.2006 за № 2563 (посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. та зареєстрованим у реєстрі за № 1595); 3) від 13.12.2016 про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 08.09.2008 за № 4516 (посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. та зареєстрованим у реєстрі за № 1596).

16.12.2016 ТОВ «Первомайськ-Кондитер» направило ДП «Торжок» повідомлення про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором протягом тридцятиденного строку з моменту отримання цього повідомлення, а також попереджено, що у разі невиконання зобов`язання протягом цього строку, іпотекодержателем буде застосовано звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації права власності за іпотекодержателем, відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку».

В подальшому, як встановлено у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 814/102/18, у зв`язку з неотриманням повідомлення, заперечення та пропозицій щодо погашення боргу чи придбання предмету іпотеки, ТОВ «Первомайськ-Кондитер» звернулось до державного реєстратора із заявами про реєстрацію права власності на предмети іпотеки у м. Миколаєві по вул. Мала Морська, буд. 108, 108/5.

26.01.2017 державним реєстратором прийнято рішення про зупинення державної реєстрації, у зв`язку з наявністю запису про заборону вчинення будь-яких дій щодо реєстрації прав на предмет іпотеки на підставі ухвали Господарського суду Миколаївської області від 26 грудня 2016 року у справі № 915/473/15 про вжиття додаткових заходів шляхом заборони усім реєстраторам здійснювати державну реєстрацію на нерухоме майно ДП «Торжок» за адресою: м. Миколаїв, по вул. Мала Морська, буд. 108, та 108/5.

21.02.2017 заступником начальника Центрального відділу ДВС м. Миколаєва Продун А.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за № 50217459 про стягнення з Шевчук О.М. заборгованості на користь ПАТ «Миколаївська ТЕЦ», де у пункті 2 було зазначено рішення про припинення чинності арешту майна боржника.

21.02.2017 року даною посадовою особою сформовано електронну заяву №21081190, на підставі якої, Реєстром сформовано рішення № 33961789 про припинення обтяження № 2818836 на нерухоме майно боржника Шевчук О.М. за адресою: м. Миколаїв, по вул. Мала Морська, буд. 108.

Далі, постановою Одеського апеляційного господарського суду від 23.02.2017 скасовано ухвалу господарського суду Миколаївської області від 26.12.2016 у справі № 915/473/15 про заборону вчиняти реєстраційні дії щодо майна ДП «Торжок».

У зв`язку із зняттям заборон, ТОВ «Первомайськ-Кондитер» звернулось із відповідною заявою та документами до державного реєстратора.

24.02.2017 державним реєстратором прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради прийнято рішення № 34034747 та № 34032402 про державну реєстрацію права власності на об`єкти майна у м. Миколаїв, по вул. Мала Морська, буд. 108 за ТОВ «Первомайськ-Кондитер» на підставі іпотечного застереження у договорі іпотеки.

25.02.2017 було здійснено вхід до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під обліковим записом та паролем заступника начальника Центрального відділу ДВС м. Миколаєва Продун А.А. та внесено інформацію:

1) про припинення обтяжень № 9725757 на підставі постанови про звільнення майна з арешту серія та номер№ 67543874, від 24 лютого 2017 року, видавник Центральний ВДВС м. Миколаєва, 25 лютого 2016 11:09:17, Продун А.А., індексний номер рішення 33961789;

2) про припинення обтяжень № 9725053 на підставі постанови про звільнення майна з арешту серія та номер 67554677, від 24 лютого 2017 року, видавник Центральний відділ ДВС м. Миколаєва, 25 лютого 2016 року 11:11:11, Продун А.А., індексний номер рішення 33961789.

Як свідчать матеріали справи, будь-яких рішень щодо припинення зазначених обтяжень, заступником начальника Центрального відділу ДВС м. Миколаєва Продун А.А. не приймалось, а записи про припинення обтяжень № 9725757 та № 9725053 містять посилання на рішення 33961789, яке ухвалювалось про припинення обтяження щодо іншого майна іншої особи.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем в особі заступника начальника Центрального ВДВС міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Продун Анастасії Андріївни безпідставно припинено обтяження, що були накладені на нерухоме майно ДП «Торжок» на підставі ухвали Господарського суду Миколаївської області від 15.05.2015 у справі №915/473/15, оскільки у неї в провадженні не перебували виконавчі документи щодо спірного об`єкта нерухомості, а також нею не приймалось будь-яких рішень щодо звільнення майна з-під арешту. В подальшому, через відсутність обтяжень були відновлені реєстраційні дії, а майно ДП «Торжок» було перереєстровано на ТОВ «Первомайськ-кондитер», а потім на ТОВ «Нікінвест2017», чим порушено право ТОВ «КИТ Єкатеринбург», як обтяжувача та кредитора (стягувача), на задоволення грошових вимог за рахунок майна ДП «Торжок».

У цій справі спірні правовідносини виникли стосовно визнання незаконними та скасування рішень та записів державного реєстратора щодо припинення обтяжень в реєстрі стосовно нерухомого майна, яке перебувало в іпотеці і на нього було звернуто стягнення.

Відносини, пов`язані з договором іпотеки, регулюються, зокрема, Цивільним кодексом України, Законом України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

У відповідності до статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 572 Цивільного кодексу України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина 1 статті 575 Цивільного кодексу України).

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекою є вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Основним зобов`язанням є зобов`язання боржника за договором позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також інше зобов`язання, що виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою (стаття 1 Закону України «Про іпотеку»).

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права та обов`язки іпотекодавця та іпотекодержатея виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону (стаття 3 Закону України «Про іпотеку»).

Частиною першою статті 37 Закону України «Про іпотеку» (зараз і в подальшому в редакції, чинній на час внесення спірних записів) визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Як зазначено вище по тексту цієї постанови, на забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором №19/К-К від 19.05.2006 було укладено договір іпотеки від 19.05.2006 (зареєстрований у реєстрі за № 2563) та договір іпотеки від 08.09.2008 (зареєстрований у реєстрі за № 4516), відповідно до умов яких ДП «Торжок» передало в іпотеку нежитлову будівлю загальною площею 5023,7 кв.м. за адресою: м. Миколаїв, вул. Мала Морська, 108, та нежитлову будівлю загальною площею 21347,40 кв.м. за адресою: м.Миколаїв, вул. Мала Морська, 108/5 відповідно.

У пунктах 7.6. договорів іпотеки зазначено, що сторони договору домовилися про те, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на майно, згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя в позасудовому порядку.

Серед іншого, застереженнями, що містяться у пунктах 7.6.1 договорів іпотеки, передбачено, що підписанням цих договорів іпотекодавець засвідчує, що він дає іпотекодержателю згоду на прийняття останнім одностороннього рішення про перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя (придбання предмету іпотеки у власність) у випадку виникнення у останнього права звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов договорів іпотеки або чинного законодавства України.

Іпотекодавець підписанням цих договорів засвідчує, що наявності будь-яких інших документів, крім цього договору та письмового рішення іпотекодержателя про придбання предмету іпотеки у власність для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки не вимагається.

Цей договір та письмове рішення іпотекодержателя про придбання предмета іпотеки у власність мають силу правовстановлюючих документів та засвідчують перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя. Право власності на предмет іпотеки переходить до іпотекодержателя з дня прийняття ним письмового рішення про придбання предмету іпотеки у власність.

Крім того, умовами обох іпотечних договорів визначено, що іпотекодержатель має право здійснювати уступку права вимоги за цим договором третім особам без отримання згоди іпотекодавця. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово попередити іпотекодавця протягом 5 банківських днів про відступлення права вимоги за договором іпотеки і права вимоги за кредитним договором (пп. 5.1.11 договорів іпотеки).

Згідно з ч. 2 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 цього Закону (частина 3 статті 36 Закону України «Про іпотеку».

Тобто, за змістом положень статті 36 Закону України «Про іпотеку», відповідне застереження в іпотечному договорі вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя, і відповідно до п. 7.6. Договору іпотеки сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. При цьому законність дотримання порядку і процедури звернення на предмет іпотеки встановлено судовими рішеннями у справах: 915/287/17, 915/296/17, 915/297/17, 915/266/17, 915/267/17.

Частиною 6 статті 3 вказаного Закону передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації (частина 7 статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог стягувача- іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки ? здійснюється на пріоритетних засадах.

Забороною відчуження нерухомого майна, на користь особи, що не є іпотекодержателем, порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Частиною 4 статті 37 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що права та вимоги третіх осіб на предмет іпотеки, набутий у власність іпотекодержателем, які мають нижчий пріоритет, ніж вимога іпотекодержателя, втрачають чинність. Тобто, у разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту, права та вимоги третіх осіб на предмет іпотеки, набутий у власність іпотекодержателем, втрачають чинність.

Аналіз вищенаведених норм законодавства та обставин справи дають підстави для висновку, що оскільки реєстрація обтяжень нерухомого майна ДП «Торжок» іпотекою відбулася набагато раніше реєстрації арешту майна на забезпечення позову згідно ухвали Господарського суду Миколаївської області від 15.04.2015 у справі № 915/473/15, то вимоги позивача щодо спірного нерухомого майна мають нижчий пріоритет відносно прав та вимог ТОВ «Первомайськ-Кондитер», як іпотекодержателя, та будь-які права та вимоги позивача на нерухоме майно ДП «Торжок» втратили чинність в момент набуття права власності на це майно ТОВ «Первомайськ-Кондитер.

Вищевикладене враховано місцевим господарським судом при розгляді справи, у зв`язку з чим він дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Поряд з цим, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що, як було вказано вище, арешт на нерухоме майно ДП «Торжок» накладено на підставі ухвали Господарського суду Миколаївської області від 15.04.2015 у справі №915/473/15.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача та інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення у випадку задоволення позову.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд керується тим, що у випадку задоволення позову, судове рішення має бути реалізованим, позаяк це рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Позовні вимоги ТОВ «КИТ Єкатеринбург» про стягнення з ДП «Торжок» заборгованості за укладеним між ними договором позики №1 від 28.08.2009 задоволені у повному обсязі Рішенням господарського суду Миколаївської області від 26.05.2015 року.

ТОВ «КИТ Єкатеринбург» отримало наказ суду від 09.06.2015 про стягнення з ДП «Торжок», проте не подало наказ до виконавчої служби для виконання.

У листопаді 2019 року ТОВ «КИТ Єкатеринбург» звернувся з даним позовом до Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про скасування рішень і записів про скасування арешту, накладеного ухвалою суду Господарського суду Миколаївської області від 15.04.2015 у справі №915/473/15.

Отже, позивач наполягає на продовженні арешту майна ДП «Торжок».

Такі дії позивача свідчать про те, що ТОВ «КИТ Єкатеринбург» не зацікавлений у стягненні коштів з ДП «Торжок», а направлені такі його дії на те, щоб інші кредитори ДП «Торжок» не змогли стягнути заборгованість за рахунок майна останнього.

Стосовно доводів апелянта про те, що в порушення частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції прийняв та залучив відзив відповідача із додатками, поданий ним через півроку після отримання ухвали про відкриття провадження у справі, судова колегія зазначає про їх безпідставність. При поданні відповідачем відзиву на позов одночасно було заявлено клопотання про визнання поважними причин пропуску строку на подання відзиву та поновлення (продовження) цього строку з посиланням на те, що оскільки відповідач не є учасником указаних правовідносин або стороною договорів, на підставі яких відбувся перехід прав власності на нерухоме майно, останній, ознайомившись з ухвалою від 02.12.2019 у даній справі, невідкладно звернувся до ТОВ «Первомайськ-Кондитер» з запитом від 09.12.2019 щодо надання письмових пояснень та належним чином засвідчених копій документів, необхідних для правильного вирішення спору в даній справі; запит був отриманий ТОВ «Первомайськ-Кондитер» 09.12.2019, що підтверджується штампом з реєстраційним номером вхідної кореспонденції, проте відповіді на нього не надійшло, що зумовило необхідність повторного звернення Центрального ВДВС з запитом аналогічного змісту від 05.06.2020. Відповідь на зазначені вище запити та необхідні пояснення відповідач отримав поштою лише 26.06.2020, що підтверджується роздруківкою з сервісу відстеження пересилання поштових відправлень сайту «Укрпошта», поштовим конвертом та описом вкладення із зазначенням відповідного номеру поштового відправлення та відбитком поштового штемпелю від 25.06.2020. Центральний ДВС зазначив, що об`єктивна можливість підготовки та подання обґрунтованого відзиву на позовну заяву, з долученням належним чином засвідчених копій доказів, на яких ґрунтуються заперечення проти позову, з`явилася у нього лише після отримання відповіді ТОВ «Первомайськ-Кондитер».

Доводи відповідача, якими він обґрунтовує клопотання щодо продовження строку на подання відзиву, місцевий господарський суд визнав обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи, у зв`язку з чим на підставі частини 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, продовжив Центральному ДВС строк на подання відзиву на позовну заяву та прийнято вказаний документ з додатками до розгляду.

З огляду на обґрунтованість клопотання щодо продовження строку на подання відзиву, судова колегія не вбачає порушення судом першої інстанції норм процесуального права при продовженні строку на подання відзиву та залучення його до матеріалів справи.

Твердження скаржника про те, що до призначення справи до розгляду суд не провів жодного судового засідання в рамках підготовчого провадження, також не заслуговують на увагу. Ухвалою від 02.12.2019 відкрито провадження в даній справі, ухвалою від 24.12.2019 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 12.02.2020, а ухвалою від 12.02.2020, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.03.2020.

Водночас, апеляційна інстанція зауважує на тому, що відповідно до приписів частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, однією із підстав для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення судом норм процесуального права. У частині третій цієї статті наведено вичерпний перелік порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, а саме: 1) справу розглянуто неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою; 3) справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою; 4) суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі; 5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні; 6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу; 7) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження. Відтак наведені скаржником, на його думку, порушення судом норм процесуального права, в будь-якому разі не матимуть своїм наслідком скасування судового рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відповідно до положень статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а вказане судове рішення слід залишити без змін.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за її подання та розгляд не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 276, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю КИТ Єкатеринбург залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 07.10.2020 у справі №915/2331/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19.03.2021.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран