ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

26.03.2021 м. Дніпро Справа № 904/7154/20

за позовом Регіонального відділення фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м. Дніпро

до Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Київ

про стягнення 238 693,87 грн

Суддя Колісник І.І.

Без участі представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Регіональне відділення фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" 238 693,87 грн.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором оренди №12/02-5976-ОД від 08.04.2016 щодо своєчасного повернення об`єкта оренди (нежитлове вбудоване приміщення площею 30,6 кв.м, розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 72 навчального корпусу № 1) за відповідним актом після закінчення строку дії договору, у зв`язку з чим позивач нарахував до стягнення з відповідача заборгованість у загальній сумі 238 693,87 грн, з яких: 18 076,13 грн - заборгованість з орендної плати за період з 15.04.2020 по 22.07.2020; 220 617,74 грн - неустойка відповідно до частини другої статті 785 Цивільного кодексу України за період з 15.04.2020 по 22.07.2020.

Ухвалою суду від 16.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 05.02.2021 провадження у справі було зупинено до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 911/2390/18.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2020 закінчено перегляд справи № 911/2390/18, що стало підставою для поновлення провадження у справі № 904/4786/19 відповідно до ухвали суду від 26.03.2021.

Разом з тим за загальнодоступною інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.12.2020 на підставі частини другої статті 302 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу № 910/11131/19 разом із касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2020 у зв`язку з необхідністю відступити від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухвалених судових рішеннях Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 910/12949/16 від 13.02.2018 та у справі № 906/1037/16 від 17.12.2018.

При цьому колегія суддів Верховного Суду у справі № 910/11131/19 зазначила, що у справах № 910/12949/16 та № 906/1037/16 усі спори виникли між орендарями та орендодавцями з приводу стягнення орендної плати та (чи) неустойки, передбаченої частиною 2 статті 785 ЦК України за період користування орендованим майном після закінчення строку дії відповідних договорів і до моменту повернення майна за актами прийому-передачі та викладено правовий висновок щодо застосування, зокрема, положень частини 2 статті 785 ЦК України і який полягає у тому, що "одночасне стягнення орендної плати та неустойки у вигляді подвійної орендної плати, нарахованої за прострочення повернення орендованого майна, за один і той же період користування наймачем орендованим майном (за період з дня припинення дії договору оренди до дня повернення орендованого майна за актом) є неможливим, оскільки є притягненням відповідача до подвійної відповідальності за одне й те саме правопорушення, що суперечить положенням статті 61 Конституції України".

Зазначений правовий висновок знайшов підтримку і при касаційному перегляді справи № 910/20370/17 об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Водночас, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 924/195/16, від 11.05.2018 у справі № 926/2119/17 зроблено правовий висновок про те, що зобов`язання орендаря сплачувати орендну плату за весь час фактичного користування майном, яке виникло з договору оренди, не припиняється зі спливом строку дії договору оренди, оскільки таке припинення пов`язане не із закінченням строку, на який було укладено договір, а з моментом підписання сторонами акта приймання-передачі об`єкта оренди.

Подібні за змістом висновки викладені, зокрема, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.07.2020 у справі № 925/1223/17, від 11.12.2019 у справі № 904/527/19.

Викладене свідчить про те, що єдиного підходу у вирішенні зазначених подібних категорій спорів у Верховного Суду нема.

За вказаних обставин об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ухвалою від 17.12.2020 прийняла до розгляду касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2020 у справі № 910/11131/19.

Станом на 26.03.2021 відсутня інформація щодо прийняття об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судового рішення у справі №910/11131/19.

Частиною четвертою статті 17 Закону України Про судоустрій і статус суддів передбачено, що єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

За приписами пункту 11 частини першої статті 229 ГПК України провадження у справі у цьому випадку зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Щодо визначення подібності правовідносин суд звертається до правових висновків, викладених у судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Так, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.03.2020 у справі № 910/4450/19 зазначила, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет).

Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27.03.2018 №910/17999/16; пункт 38 постанови від 25.04.2018 № 925/3/7, пункт 40 постанов від 25.04.2018 № 910/24257/16). Такі ж висновки викладені і в постановах Верховного Суду України від 21.12.2016 у справі № 910/8956/15 та від 13.09.2017 року по справі № 923/682/16.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19, пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №922/2383/16; пункт 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/5394/15-г; постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 2-3007/11; постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 757/31606/15-ц).

Порівняльний аналіз змісту та об`єкту правовідносин у справі, що розглядається та у справі № 910/11131/19 свідчить про їх подібність.

За таких обставин у справі, що розглядається, наявна об`єктивна необхідність врахування висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 910/11131/19.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 228, п. 11 ч. 1 ст. 229, 232 - 235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі № 904/7154/20 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 910/11131/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 26.03.2021 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 підпункту 17 пункту 1 розділу XI Перехідні положення цього Кодексу.

Суддя І.І. Колісник