ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"16" березня 2021 р. Справа № 924/49/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Кочергіної В.О., при секретарі судового засідання Фрей В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "Еверест О" м. Полтава

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МБМ" м. Хмельницький

про стягнення 103051грн. 03коп., з яких 93548грн. 39коп. основного боргу, 6292грн. 81коп. пені, 1472грн. 43коп. інфляційних втрат та 1737грн. 40коп. 3% річних

За участю представників учасників справи:

від позивача: Холодій М.Ю. згідно довіреності б/н від 01.01.2021р.

від відповідача: Заїка В.В. згідно Ордеру серія ВХ№1000489 від 22.02.2021р.

Рішення ухвалюється 16.03.2021р., оскільки 22.02.2021р. в судовому засіданні оголошувалась перерва.

З оголошенням перерви в межах дня.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Представники учасників справи в судове засідання після оголошеної перерви не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

25.01.2021р. на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Приватного підприємства "Еверест О" м. Полтава до Товариства з обмеженою відповідальністю "МБМ" м. Хмельницький про стягнення 103051грн. 03коп., з яких 93548грн. 39коп. основного боргу, 6292грн. 81коп. пені, 1472грн. 43коп. інфляційних втрат та 1737грн. 40коп. 3% річних.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що у відповідача внаслідок неналежного виконання умов Договору про надання охоронних послуг №0-0412 від 12.04.2019р. існує заборгованість за надані охоронні послуги у сумі 93548грн. 39коп. Крім цього, за прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем заявлено то стягнення з відповідача 6292грн. 81коп. пені, нарахованої відповідно до п. 5.2 Договору, а також 1472грн. 43коп. інфляційних втрат та 1737грн. 40коп. 3% річних, нарахованих відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2021р. позовну заяву передано для розгляду судді Кочергіній В.О.

Ухвалою суду від 27.01.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №924/49/21, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 12год. 00хв. 22.02.2021р.

16.02.2021р. на адресу суду через службу діловодства від відповідача надійшов відзив на позов (вх.№05-22/1536/21) із запереченнями. У відзиві відповідач наголошує, що позивач не виконав взяті на себе зобов`язання згідно Договору, а саме, не надавав послуги з охорони об`єкту згідно акту приймання-передачі, а також, на думку відповідача об`єкт не забезпечений вимогам технічного та інженерного захисту. Звертає увагу суду на те, що між сторонами не було встановлено та погоджено плату за послуги охорони. У відзиві відповідач вказує на те, що позивачем не подано до матеріалів справи Дислокації, яка є Додатком до Договору, на підставі якої надаються послуги на об`єктах. До відзиву додано докази його надсилання на адресу позивача.

17.02.2021р. позивачем подано письмові пояснення (вх.№05-22/1591/21) з зазначенням про те, що відповідно до п. 1.4 укладеного між сторонами Договору, протягом 3-х робочих днів з дня укладення Договору, Виконавець (позивач) приймає об`єкт під охорону згідно з переліком ТМЦ, що зазначений в Акті приймання-передачі об`єкта під охорону, проте вказаного Акта Замовником Виконавцеві не було надано. Під охорону було взято периметр будівельного майданчика з метою унеможливлення входу-виходу сторонніх осіб та виносу з території будівельного майданчику товарно-матеріальних цінностей. Звертає увагу суду на те, що надані позивачем послуги з охорони об`єкта підтверджуються Актами наданих послуг, які знаходяться в матеріалах справи. Зазначає, що відповідно до п. 4.2 Договору, оплата охоронних послуг здійснюється не пізніше 10-го числа наступного місяця, вартість охоронних послуг становить 25000грн. 00коп. за один пост за календарний місяць відповідно до Додатку №1 від 12.04.2019р. до Договору. Крім цього, відповідач частково розрахувався з позивачем за надані послуги у сумі 110000грн. 00коп. згідно платіжних документів, які знаходяться в матеріалах справи. У поясненнях зазначає, що відповідач здійснював оплату наданих йому послуг з призначенням платежу "за надання охоронних послуг". До пояснень додано документи в підтвердження викладених обставин.

22.02.2021р. на адресу суду через службу діловодства від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№05-22/1672/21), в якій додатково обґрунтовує позовні вимоги та просить суд їх задовольнити. До відповіді додано докази її надсилання на адресу відповідача.

22.02.2021р. в судовому засіданні постановлено ухвалу про оголошення перерви на 10:30год. 16.03.2021р., представники учасників справи повідомлені під розписку.

16.03.2021р. на адресу суду через службу діловодства від представника відповідача надійшло клопотання (вх.№05-08/590/21) про призначення судово-технічної експертизи у даній справі із переліком питань, які необхідно поставити експерту для вирішення. У клопотанні також просить суд витребувати у позивача Додаток №1 від 12.04.2019р. до Договору про надання охоронних послуг №0-0412 від 12.04.2019р. (Протокол узгодження договірної ціни).

Представник позивача в судовому засіданні 16.03.2021р. позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, а також подав для огляду в судовому засіданні оригінали Додатку №1 від 12.04.2019р. (Протокол узгодження договірної ціни) та Додатку №2 від 12.04.2019р. (Дислокація об`єкту) до Договору про надання охоронних послуг №0-0412 від 12.04.2019р.

Крім цього, представником позивача в судовому засіданні подано клопотання (вх.№05-22/2411/21) про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме, належним чином завірені копії Дислокації об`єкту (Додаток №2 від 12.04.2019р. до Договору) та рахунків на оплату. Додані докази судом оглянуто та долучено до матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому засіданні 16.03.2021р. проти позову заперечував, просив суд відмовити позивачу у його задоволенні з зазначенням про те, що відповідачем не підписувались Додаток №1 та Додаток №2 до договору; послуги, зазначені в актах наданих послуг не надавались; відповідачем не погоджувалась ціна послуг охорони.

Розглянувши в судовому засіданні подане представником відповідача клопотання (вх.№05-08/590/21) про призначення судово-технічної експертизи у даній справі, суд відмовляє у його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ст.99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Дослідивши в судовому засіданні надані позивачем оригінали Протоколу узгодження договірної ціни (Додаток №1 від 12.04.2019р. до Договору) та Дислокації об`єкта (Додаток №2 від 12.04.2019р. до Договору), судом встановлено, що зазначені докази не містять підписів директора ТзОВ "МБМ" Р.А. Шаргородського, виконаних власноручно. Підпис директора ТзОВ "МБМ" Р.А. Шаргородського та відтиск печатки товариства, які містяться на вказаних документах є кольоровою ксерокопією.

Таким чином, суд дослідивши оригінали поданих документів, дійшов висновку, що встановлення достовірності поданих документів не потребує спеціальних знань шляхом призначення судової технічної експертизи, з огляду на що, подане клопотання не підлягає задоволенню.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги суд встановив наступне.

12.04.2019р. між ТзОВ "МБМ" (Замовник) та ПП "Еверест О" (Виконавець) було укладено Договір про надання охоронних послуг №О-0412.

Відповідно до п. 1 Договору, Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати охоронні послуги відповідно до умов даного Договору, узявши під охорону об`єкти Замовника, розташовані згідно Дислокації, яка є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно з п.п. 1.4, 1.5 Договору, протягом 3 (трьох) робочих днів, з дня укладення даного Договору, Виконавець приймає об`єкт (об`єкти) під охорону, згідно з переліком товарно-матеріальних цінностей, що зазначений в Акті приймання-передачі об`єкта під охоронну. Акт приймання-передачі підлягає перегляду та відповідному коригуванню у разі зміни переліку товарно-матеріальних цінностей, але не рідше ніж один раз на рік.

Об`єкт, що передається під охорону, повинний відповідати вимогам технічного й інженерного захисту.

Відповідно до п. 2.1 Договору, Виконавець за цим Договором бере на себе наступні зобов`язання, зокрема, сумлінно надавати послуги зазначені в даному Договорі, Додатках до Договору і письмових запитах.

Пунктами 3.1, 3.2 Договору визначено, що Замовник за цим Договором зобов`язаний належним чином оплачувати надані на підставі даного Договору охорони послуги Виконавця, у розмірі й у термін, передбачені розділом 4 даного Договору.

Письмово надавати свої вимоги щодо необхідності внесення змін в організацію охоронних послуг у термін не менш ніж, як за 3 (три) робочі дні до початку їхнього надання.

Згідно з п. 4.1 Договору, вартість охоронних послуг, що надаються Замовнику, складається з плати в сумі зазначеної в Додатку №1 до даного Договору.

Пунктом 4.2 сторони погодили, що плата охоронних послуг за цим Договором здійснюється Замовником одноразово. Замовник сплачує 100% вартості наданих послуг, не пізніше 10-го числа наступного місяця, на підставі Акту приймання-передачі наданих послуг.

Сума оплати може бути змінена згідно додаткової угоди до Договору (п.4.3 договору).

Оплата охоронних послуг здійснюється в безготівковій формі на банківський рахунок Виконавця (п.4.4 договору).

Відповідно до п.п. 5.2, 5.4 Договору, у випадку несвоєчасної оплати суми згідно п. 4.1 даного Договору, Виконавець може вимагати нарахування пені в розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Сторони визначають, що всі можливі претензії (рекламації) за даним Договором повинні бути розглянуті сторонами протягом 7 (семи) робочих днів з моменту одержання такої претензії (рекламації).

Згідно з п. 7.1 Договору, Договір починає діяти з моменту підписання сторонами Акта прийому об`єкта під охорону. Договір діє до 2020року.

Пунктом 7.3 сторони погодили, що дія договору припиняється за вимогою "Замовника" при двох і більше порушеннях Виконавцем своїх обов`язків, повідомивши про це Виконавця не пізніше 10 днів до припинення договору.

Пунктом 9.2 Договору визначено, що Додатки до цього Договору складають його невід`ємну частину.

Договір підписано представниками сторін та скріплений відтиском печаток.

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження визнання недійсним Договору від 12.04.2019р.

Позивачем до матеріалів справи додано копію Протоколу узгодження договірної ціни (Додаток №1 від 12.04.2019р. до Договору про надання охоронних послуг №0-0412 від 12.04.2019р.), згідно якого, ціна за організацію охорони за один місяць становить 25000грн. 00коп.

Також, позивачем додано копію Дислокації об`єкту (Додаток №2 від 12.04.2019р. до Договору про надання охоронних послуг №0-0412 від 12.04.2019р.), яка містить номер посту -1; місцезнаходження посту (м. Житомир, проспект Миру, 1а) охоронник; режим чергування (00.00.-24.00.); кількість осіб на посту (3 позмінно) та кількість постів 1.

В судовому засіданні 16.03.2021року судом оглянуто оригінали Протоколу узгодження договірної ціни (Додаток №1 від 12.04.2019р.) та Дислокації об`єкту (Додаток №2 від 12.04.2019р. до Договору про надання охоронних послуг №0-0412 від 12.04.2019р.) та встановлено, що зазначені докази не містять підписів директора ТзОВ "МБМ" Р.А. Шаргородського, виконаних власноручно. Підпис директора ТзОВ "МБМ" Р.А. Шаргородського та відтиск печатки товариства, які містяться на вказаних документах є кольоровою ксерокопією.

До матеріалів справи позивачем долучено копії Актів надання послуг №212 від 30.04.2019р. на суму 6000грн. 00коп., №228 від 31.05.2019р. на суму 29000грн. 00коп., №280 від 30.06.2019р. на суму 25000грн. 00коп., які підписані представниками та скріплені відтисками печаток сторін без поправок та зауважень.

Також позивачем подано копії Актів надання послуг №345 від 31.07.2019р. на суму 25000грн. 00коп., №412 від 31.08.2019р. на суму 25000грн. 00коп., №480 від 30.09.2019р. на суму 25000грн. 00коп., №515 від 31.10.2019р. на суму 25000грн. 00коп., №586 від 30.11.2019р. на суму 27000грн. 00коп., №622 від 19.12.2019р. на суму 16548грн. 39коп.

Вказані Акти підписані лише представником позивача та скріплені відтиском печатки позивача. Зі сторони відповідача Акти не підписані.

Відповідачем проводились розрахунки з позивачем, що підтверджується платіжними дорученнями, які знаходяться в матеріалах справи, а саме №642 від 23.05.2019р. на суму 6000грн. 00коп. (призначення платежу "оплата за послуги охорони за квітень згідно рахунка №194 від 26.04.2019р."), №643 від 23.05.2019р. на суму 29000грн. 00коп. (призначення платежу "оплата за послуги охорони за травень згідно рахунка №227 від 13.05.2019р."), №651 від 24.06.2019р. на суму 25000грн. 00коп. (призначення платежу "оплата за послуги охорони за червень згідно рахунка №286 від 20.06.2019р."), №192 від 29.08.2019р. на суму 25000грн. 00коп. (призначення платежу "оплата за послуги охорони за липень згідно рахунка №353 від 19.07.2019р."), №242 від 13.11.2019р. на суму 5000грн. 00коп. (призначення платежу "оплата за послуги охорони за серпень згідно рахунка №421 від 21.08.2019р."), №252 від 19.11.2019р. на суму 10000грн. 00коп. (призначення платежу "оплата за послуги охорони за серпень згідно рахунка №421 від 21.08.2019р."), №264 від 26.11.2019р. на суму 10000грн. 00коп. (призначення платежу "оплата за послуги охорони за серпень згідно рахунка №421 від 21.08.2019р.").

Позивачем долучено до матеріалів справи копії податкових накладних № 25 від 19.12.2019р., №47 від 30.11.2019р., №32 від 31.10.2019р., №43 від 30.09.2019р., №59 від 31.08.2019р., №57 від 31.07.2019р., №39 від 24.06.2019р., №38 від 23.05.2019р., №57 від 30.04.2019р., квитанцій до них та рахунків на оплату послуг охорони, а саме: №641 від 19.12.2019р. на суму 16548грн. 39коп., №603 від 21.11.2019р. на суму 27000грн., №529 від 17.10.2019р. на суму 25000грн. 00коп., №491 від 20.09.2019р. на суму 25000грн. 00коп., №421 від 21.08.2019р. на суму 25000грн. 00коп., №353 від 24.07.2019р. на суму 25000грн. 00коп., №286 від 20.06.2019р. на суму 25000грн. 00коп., №227 від 13.05.2019р. на суму 29000грн. 00коп., №195 від 26.04.2019р. на суму 4000грн. 00коп., №194 від 26.04.2019р. на суму 6000грн. 00коп., Акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2019р. по 29.05.2020р. (акт звірки підписаний тільки представником та скріплений відтиском печатки позивача).

05.11.2019р. відповідач звернувся до позивача із листом за №160 з проханням змінити суму оплати, у зв`язку із неналежним виконанням позивачем умов укладеного Договору від 12.04.2019р.

На вказаний лист, позивач надав письмову відповідь від 20.11.2019р. з проханням сплатити заборгованість за надані послуги з охорони у сумі 70000грн. 00коп. Надсилання відповіді підтверджується фіскальним чеком від 10.12.2019р.

Також, 19.12.2019р. позивач звернувся до відповідача з письмовою претензією за №134 про сплату заборгованості у сумі 70000грн. 00коп. за надані послуги з охорони об`єкта. Надсилання претензії підтверджується описом вкладення у цінний лист, фіскальним чеком від 20.12.2019р. та поштовою накладною №305.

10.01.2020р. відповідач звернувся до позивача із листом за №173 з проханням повернути відповідачу сплачені кошти, у зв`язку із неналежним виконанням умов Договору від 12.04.2019р.

Позивач, вважаючи, що відповідачем порушено строки оплати, визначені Договором просить суд стягнути з відповідача 93548грн. 39коп. боргу в примусовому порядку.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 6292грн. 81коп. пені, нарахованої відповідно до п. 5.2 Договору, а також 1472грн. 43коп. інфляційних втрат та 1737грн. 40коп. 3% річних, нарахованих відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, оцінивши надані сторонами докази по суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо, судом береться до уваги таке.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ГПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Позивач звертаючись до суду з позовом самостійно визначає у ній, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача про яке ним зазначається в позовній заяві здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (аналогічні висновки викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 924/831/17, від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18).

Предметом судового розгляду у цій справі є вимога позивача про стягнення 93548,39грн. заборгованості за договором про надання охоронних послуг та 6292грн. 81коп. пені, 1472грн. 43коп. інфляційних втрат, 1737грн. 40коп. 3% річних, нарахованих за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.

У якості підстави заявлених вимог позивачем визначено обставини неналежного виконання відповідачем умов укладеного між сторонами Договору про надання охоронних послуг щодо повної оплати наданих послуг.

На підтвердження відповідних обставин позивачем долучено до матеріалів справи копії актів надання послуг, податкових накладних, квитанцій про реєстрацію податкових накладних, рахунків на оплату послуг охорони, акт звірки взаємних розрахунків, платіжних доручень про сплату коштів, рахунків на оплату послуг.

Відповідно до приписів частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків, є договори.

Спір між сторонами виник у зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором про надання охоронних послуг, регулювання правовідносин за яким здійснюється ст.901, ст.978 Цивільного кодексу України.

Згідно ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.978 Цивільного кодексу України за договором охорони охоронець, який є суб`єктом підприємницької діяльності, зобов`язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов`язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату..

Тлумачення наведеної норми свідчить, що договір надання послуг за своєю правовою природою відноситься до двосторонніх, консенсуальних, оплатних договорів, укладення якого зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. У даних правовідносинах обов`язку Виконавця з надання послуг охорони об`єкта корелює обов`язок Замовника з прийняття та оплати даних послуг.

У справі, що розглядається спірним, з огляду на природу та характер правовідносин, зміст заявлених вимог та доводів сторін, є питання факту надання послуг та їх вартості, та як результат суми боргу за надані послуги, стягнення якої є предметом даного позову.

Суд зауважує, що позивач, як особа, яка вважає, що її право порушено самостійно визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу заявлених вимог, доказів на їх підтвердження та спростування доводів учасників справи, покладений на господарський суд.

Дослідивши умови укладеного між сторонами договору, якими опосередковуються спірні правовідносини, зміст наданих позивачем доказів на підтвердження своїх аргументів щодо позову, оцінивши доводи відповідача щодо заперечень щодо позовних вимог судом враховується таке

Визначення поняття доказів, вимоги щодо доказів, властивостей доказів та порядку їх оцінки урегульовано у главі 5 "Докази та доказування" ГПК України.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Судом встановлено, що 12.04.2019р. між сторонами було укладено Договір про надання охоронних послуг №О-0412, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати охоронні послуги відповідно до умов даного Договору, узявши під охорону об`єкти Замовника, розташовані згідно Дислокації, яка є невід`ємною частиною даного Договору.

Позивачем до матеріалів справи додано копію Протоколу узгодження договірної ціни (Додаток №1 від 12.04.2019р. до Договору про надання охоронних послуг №0-0412 від 12.04.2019р.), згідно якого, ціна за організацію охорони за один місяць становить 25000грн. 00коп.

Також, позивачем до матеріалів справи додано копію Дислокації об`єкту (Додаток №2 від 12.04.2019р. до Договору про надання охоронних послуг №0-0412 від 12.04.2019р.), яка містить номер посту -1; місцезнаходження посту (м. Житомир, проспект Миру, 1а) охоронник; режим чергування (00.00.-24.00.); кількість осіб на посту (3 позмінно) та кількість постів 1.

Дослідивши в судовому засіданні надані позивачем оригінали Протоколу узгодження договірної ціни та Дислокації об`єкту, судом встановлено, що подані докази не містять підпису директору ТзОВ "МБМ" Р.А. Шаргородського виконаних власноручно. Підпис директора ТзОВ "МБМ" Р.А. Шаргородського та відтиск печатки товариства, які містяться на вказаних документах є кольоровою ксерокопією.

Вказані докази також не є електронними документами, оскільки за формою не відповідають вимогам Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги".

Представник відповідача в судовому засіданні 16.03.2021р. повідомив, що його довіритель не підписував Додаток № 1 та Додаток №2 до договору, а саме Протокол узгодження договірної ціни та Дислокацію об`єкту заперечив. Про існування вказаних додатків довіритель не знав. Просить суд не брати вказані докази до уваги, оскільки вони є підробленими за допомогою комп`ютерної техніки.

Враховуючи вищевикладені обставини та доводи відповідача, судом до уваги не приймаються Протокол узгодження договірної ціни (Додаток №1 від 12.04.2019р. до Договору про надання охоронних послуг №0-0412 від 12.04.2019р.) та Дислокація об`єкту (Додаток №2 від 12.04.2019р. до Договору про надання охоронних послуг №0-0412 від 12.04.2019р.), оскільки не можуть вважатися належними та допустимими доказами в розмінні норм ГПК.

За змістом ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 629 цього Кодексу, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

На виконання умов Договору від 12.04.2019р., позивачем надавались відповідачу послуги з охорони об`єкта на підставі Актів надання послуг та виставлялись рахунки на оплату, які знаходяться в матеріалах справи.

Як судом вбачається, позивачем до матеріалів справи надано Акти на суму 60000грн. 00коп., а саме, №212 від 30.04.2019р. на суму 6000грн. 00коп., №228 від 31.05.2019р. на суму 29000грн. 00коп., №280 від 30.06.2019р. на суму 25000грн. 00коп., які підписані представниками сторін та скріплені відтиском печаток сторін без поправок та зауважень.

Крім цього, матеріали справи містять Акти надання послуг №345 від 31.07.2019р. на суму 25000грн. 00коп., №412 від 31.08.2019р. на суму 25000грн. 00коп., №480 від 30.09.2019р. на суму 25000грн. 00коп., №515 від 31.10.2019р. на суму 25000грн. 00коп., №586 від 30.11.2019р. на суму 27000грн. 00коп., №622 від 19.12.2019р. на суму 16548грн. 39коп., які підписані лише представником позивача та скріплені відтиском печатки позивача. Зі сторони відповідача Акти не підписані.

При цьому, акти надання послуг №345 від 31.07.2019р. на суму 25000грн. 00коп. та №412 від 31.08.2019р. на суму 25000грн. 00коп., відповідачем прийнято до виконання та згідно платіжного доручення №192 від 29.08.2019р. відповідачем сплачено 25000грн. з призначенням платежу - оплата за послуги охорони за липень згідно рахунку №353 від 19.07.2019р., згідно платіжних доручень №242 від 13.11.2019р. на суму 5000грн., №252 від 19.11.2019р. на суму 10000грн., №264 від 26.11.2019р. на суму 10000грн. з призначенням платежу - оплата за послуги охорони за серпень згідно рахунку №421 від 21.09.2019р.

Доводи відповідача про те, що об`єкт не брався під охорону та послуги охорони не надавались за період квітень 2019р. - серпень 2019р. судом оцінюються критично та до уваги не приймаються, оскільки відповідачем акти надання послуг за період з квітня 2019р. по червень 2019р. підписані без зауважень та заперечень, проведені оплати наданих послуг, а акти наданих послуг за період липень 2019р. - серпень 2019р. хоча і не підписано відповідачем, однак прийнято вказані послуги шляхом проведення оплат.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17 застосовано доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Очевидно, що дії відповідача, який підписав акти надання послуг без зауважень та заперечень, оплатив послуги за період квітень 2019р. - серпень 2019р., а згодом заперечує факт надання послуг за цей період, суперечать його попередній поведінці (прийняття наданих послуг шляхом їх оплати) і є недобросовісними.

Враховуючи заперечення відповідача щодо отримання послуг охорони, зважаючи на те, що Акти надання послуг №480 від 30.09.2019р. на суму 25000грн. 00коп., №515 від 31.10.2019р. на суму 25000грн. 00коп., №586 від 30.11.2019р. на суму 27000грн. 00коп., №622 від 19.12.2019р. на суму 16548грн. 39коп., не підписані зі сторони відповідача, не скріплені відтиском печатки, суд не приймає їх як докази, які підтверджують факт надання та отримання послуг. Інших доказів, на підставі яких можливо встановити факт надання послуг охорони за період липень-грудень 2019р. позивачем не подано, про їх існування не зазначено.

Щодо посилання позивача на податкові накладні, в яких відображено господарські операції щодо охорони об`єкта, судом враховується, що податкові накладні не є безумовними доказами реальності здійснених господарських операцій з надання послуг, не можуть бути єдиними доказами підтвердження факту реального надання послуг замовнику та їх прийняття ним, та як докази можуть оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши оцінку обставинам справи в їх сукупності, суд вважає доведеним та підтвердженим факт надання відповідачу послуг за період квітень 2019р. - червень 2019р. на суму 60000грн. 00коп., які надавались згідно Актів надання послуг, а саме, №212 від 30.04.2019р. на суму 6000грн. 00коп., №228 від 31.05.2019р. на суму 29000грн. 00коп., №280 від 30.06.2019р. на суму 25000грн. 00коп. та прийнятими відповідачем послуги за період липень 2019р. - серпень 2019р. на суму 50000грн. шляхом їх оплати.

Послуги охорони, надані у період квітень 2019р. - серпень 2019р. повністю оплачено, що підтверджується наявними у справі платіжними дорученнями та не заперечується позивачем.

Відповідно до статті 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що позивачем не підтверджено належними доказами надання відповідачу послуг з охорони за період вересень 2019р. - грудень 2019р. на суму 93548грн. 39коп., в укладеному між сторонами договорі не визначено вартість послуг, строк дії договору суд дійшов висновку про відмову у позові в частині стягнення суми 93548грн. 39коп. боргу за послуги охорони у період вересень 2019р. - грудень 2019р.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 6292грн. 81коп. пені, судом враховується наступне.

Умовами п. 4.2 Договору передбачено, що Оплата охоронних послуг за цим Договором здійснюється Замовником одноразово. Замовник сплачує 100% вартості наданих послуг, не пізніше 10-го числа наступного місяця, на підставі Акту приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 230 ГК України, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з пунктом 5.2 Договору, у випадку несвоєчасної оплати суми згідно п. 4.1 даного Договору, Виконавець може вимагати нарахування пені в розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Зважаючи на встановлені судом факти надання послуг за період квітень 2019р. - червень 2019р. на підставі актів надання послуг, дати проведених відповідачем оплат вказаних актів надання послуг, враховуючи визначений умовами договору строк оплати, суд приходить до висновку, що відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання на суму 6000грн. 00коп. за квітень місяць 2019р. за період з 11.05.2019р. по 22.05.2019р., з огляду на що правомірним є нарахування пені у розмірі 34грн. 52коп. за період з 11.05.2019р. по 22.05.2019р. на суму 6000грн. 00коп. В решті суми 6258грн. 29коп. пені у позові належить відмовити.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 1472грн. 43коп. інфляційних втрат та 1737грн. 40коп. 3% річних судом враховується наступне.

Як зазначалось вище, наявними в матеріалах справи доказами підтверджено прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання на суму 6000грн. 00коп. за квітень місяць 2019р. за період з 11.05.2019р. по 22.05.2019р.

Відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім цього, судом враховано положення п.3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", яким роз`яснено, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Враховуючи те, що на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений заборгованості по сплаті послуг охорони за квітень 2019р. не існувало, індексація боргу з урахуванням інфляції не проводиться.

Враховуючи заявлені позивачем періоди нарахування, суд вважає правомірним нарахування 3% річних за період прострочення з 11.05.2019р. по 22.05.2019р. на суму боргу 6000грн. 00коп. у сумі 5грн. 92коп., з огляду на що позовні вимоги в цій сумі підлягають задоволенню. У решті заявлених до стягнення інфляційних втрат у сумі 1472грн. 43коп. та 1731грн. 48коп. 3% річних у позові необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову судові витрати покладаються на сторони пропорційно правомірно заявленим позовним вимогам виходячи із мінімальної суми судового збору належної до сплати згідно Закону України "Про судовий збір".

Крім цього, позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на участь в судових засіданнях у сумі 5486грн. 00коп., які складаються з витрат на відвідування представником позивача двох судових засідань з урахуванням витрат на пальне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3).

Враховуючи те, що процесуальним законом не передбачено відшкодування витрат на проїзд представника учасника справи, заявлені позивачем витрати не є витратами, пов`язаними із розглядом справи в розумінні ст.123 ГПК України, а тому заявлені витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 20, 24, 73, 74, 123, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного підприємства "Еверест О" м. Полтава до Товариства з обмеженою відповідальністю "МБМ" м. Хмельницький про стягнення 103051грн. 03коп., з яких 93548грн. 39коп. основного боргу, 6292грн. 81коп. пені, 1472грн. 43коп. інфляційних втрат та 1737грн. 40коп. 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МБМ" (м. Хмельницький, вул. Львівське шосе, буд. 14, кв. 38, ) на користь Приватного підприємства "Еверест О" (м. Полтава, вул. Матросова, 4, ) 34грн. 52коп. (тридцять чотири гривні п`ятдесят дві копійки) пені, 5грн. 92коп. (п`ять гривень 92 копійки) 3% річних, 0грн. 84коп. (вісімдесят чотири копійки) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

У решті заявлених до стягнення сум у позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 19.03.2021р.

Суддя В.О. Кочергіна

Віддруковано 3 примірники:

1- до справи;

2- позивачу ПП "Еверест О" (36002, м. Полтава, вул. Матросова, 4),

3- відповідачу ТзОВ "МБМ" (29000, м. Хмельницький, вул. Володимирська, 109),

Адресатам рекомендованим з повідомленням про вручення.