ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16 березня 2021 року Справа № 903/924/20

за первісним позовом: Дочірнього підприємства "Рітейл Центр"

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "ВГП"

про стягнення 119 955,12 грн.

за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "ВГП"

до Дочірнього підприємства "Рітейл Центр"

про визнання неукладеним договору

Головуючий суддя Шум М. С. Секретар судового засідання: Вижовець М. О.

Представники сторін:

Від позивача за первісним позовом: н/з

від відповідача за первісним позовом: Остапук І.І., адвокат;

Леміщак Д.М., адвокат.

встановив:

Позивач - Дочірнє підприємство "Рітейл Центр"звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства "ВГП" про стягнення 119 955,21 грн. штрафу за неналежне виконання відповідачем взятих на себе умов згідно договору поставку №РЦ041687 від 01.04.2020.

Ухвалою суду від 10.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

24.12.2020, в межах строків, встановлених ст. 165 ГПК України та ухвали суду від 10.12.2020, від Приватного акціонерного товариства "ВГП" надійшла зустрічна позовна заява про визнання неукладеним між Дочірнім підприємством "Рітейл Центр" та Приватним акціонерним товариством "ВГП" Договору поставки за №РЦ041687 від 01.04.2020.

Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що Договір поставки за №РЦ041687 від 01.04.2020 є неукладеним, оскільки між сторонами не було досягнуто жодних його умов, а саме: не підписано Доданок №1 "Специфікація" до Договору поставки .

Ухвалою суду від 28.12.20 суд постановив розглядати справу №903/924/20 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 26.01.2021 підготовче засідання у справі закрито, розгляд справи по суті призначено на 16.02.2021.

Ухвалою суду від 16.02.2021 розгляд справи по суті відкладено на 16.03.2021 та зобов`язано позивача надати суду для огляду в судовому засіданні 16.03.2021 оригінал примірника Договору №РЦ041687 від 01.04.2020 та оригінал протоколу узгодження розбіжностей до Договору №РЦ041687 від 01.04.2020. Явку представників сторін визнано обов`язковою.

Позивач за первісним позовом в судове засідання 16.03.2021 уповноваженого представника повторно не направив, вимог ухвали суду від 16.02.2021 в частині зобов`язати позивача надати суду для огляду в судовому засіданні 16.03.2021 оригінал примірника Договору №РЦ041687 від 01.04.2020 та оригінал протоколу узгодження розбіжностей до Договору №РЦ041687 від 01.04.2020 не виконав, про причини неявки суд не повідомив, пояснень чи інших клопотань від позивача на адресу суду не надходило.

Представники відповідача за первісним позовом позовні вимоги заперечили повністю з підстав, зазначених у відзиві, водночас, просили суд зустрічну позовну заяву про визнання неукладеним між Дочірнім підприємством "Рітейл Центр" та Приватним акціонерним товариством "ВГП" Договору поставки за №РЦ041687 від 01.04.2020 задоволити .

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Таким чином, враховуючи суть спору, загальну тривалість розгляду справи, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а відсутність у судовому засіданні представника позивача за первісним позовом не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача за первісним позовом та з`ясувавши фактичні обставини, господарський суд, встановив

Як стверджує позивач за первісним позовом 01.04.2020 за №РЦ041687 між Дочірнім підприємством "Рітейл Центр" (ДП "Рітейл Центр", позивач за первісним позовом) та Приватним акціонерним товариством "ВГП" (ПрАТ "ВГП", відповідач за первісним позовом) було укладено Договір поставки (а.с. 9 -34).

Відповідач за первісним позовом - ПрАТ "ВГП" зазначає, що договір поставки від 01.04.2020 за №РЦ041687 є неукладеним.

Умовами поданого до матеріалів справи договору передбачено наступне.

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, та у відповідності з Замовленням Покупця, поставити Товар Покупцю, а Покупець зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти Товар і оплатити його вартість за цінами, зазначеними в Специфікації/Акційній специфікації чинній на момент замовлення Товару.

Згідно з пунктом «Терміни, що використовуються в цьому договорі»:Специфікація - це Додаток до даного Договору, в якому зазначається асортиментний перелік артикулів Товару,що повинен бути поставлений Постачальником на умовах даного Договору, торговельна марка, сорт, код УКТ ЗЕД товару, інше.

Пунктом 7.1. Договору передбачено, що Покупець оплачує Товар, що поставляється, за цінами, погодженими Сторонами в Специфікації/Акційній специфікації - (PRODUCTLIST), що збережені у системі електронного документообороту (Портал Специфікацій на платформі «EDIN-PRICE») та підтвердженими у електронних документах «Накладних» (COMDOC) або «Актах прийому-передачі Товару» до видаткових накладних у паперовому вигляді. Ціна на товар в специфікації/Акційній специфікації - (PRODUCTLIST) вказується в гривнях. Ціна повинна відповідати законодавству України та включати не більше 2-х знаків після коми (Ціна без ПДВ). Ціна кожного «артикулу Товару» зазначається в «Накладній» (COMDOC) або видатковій накладній у паперовому вигляді і повинна відповідати ціні, яка узгоджена Сторонами в Специфікації/Акційній специфікації - (PRODUCTLIST). Введення нових «артикулів Товару» виконується шляхом оформлення окремих Специфікацій/Акційних специфікацій - (PRODUCTLIST), що збережені у системі електронного документообороту (Портал Специфікацій на платформі «EDIN-PRICE»).

Згідно з п. 18 Договору № РЦ041687 від 01.04.2020 Додаток №1 Специфікація є його невід`ємною частиною.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною сьомою ст. 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Частиною третьою статті 180 Господарського кодексу України встановлено зобов`язання сторін при укладенні господарського договору у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

При цьому, умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості (частина четверта статті 180 Господарського Кодексу України).

З матеріалів справи судом встановлено, що Позивач за зустрічним позовом направив на адресу Відповідача за зустрічним позовом два примірники підписаного ПрАТ «ВГП» Договору від 01.04.2020, два примірники протоколу узгодження розбіжностей до Договору від 01.04.2020, а також два примірника Додатку №2 до Договору від 01.04.2020. Усі примірники зазначених документів були вручені представнику Відповідача за зустрічним позовом наручно (а.с.88-100).

Як зазначає Відповідач за первісним позовом, підписані ним документи (окрім Додатку № 2) повернуті із внесеними в односторонньому порядку змінами, зокрема:у примірнику договору № РЦ041687 від 01.04.2020 було замінено аркуш, а саме сторінок 11 та 12 Договору (на які й посилається ДП «РІТЕЙЛ ЦЕНТР» як на підставу обґрунтування своїх позовних вимог); - у примірнику протоколу узгодження розбіжностей були здійснені закреслення у пунктах 7.9 та 8.21.

Оглянувши в судвому засіданні 16.03.2021 оригінал примірника договору № РЦ041687 від 01.04.2020 судом встановлено, що на аркушах сторінок 11 та 12 Договору відсутній відтиск штампу/печатки «Юргрупа ПрАТ «ВГП». Водночас, на інших сторінках такий штамп наявний.

Крім зазначеного вище, суд зауважує, що на сторінці 11 наявний відтиск штампу/ печати - ДП «Рітейл Центр».

Суд зауважує, що виправлення в п.7.9. та п. 8.21 Договору та відсутність належним чином його засвідчення вказують про незгоду - ДП «Рітейл Центр» з попередньо погодженими умовами договору, а саме з умовами оплати з відтермінуванням на 65 календарних днів.

Крім зазначеного вище судом встановлено, що ПрАТ "ВГП" листом за № 210 від 08.07.2020 зверталося до ДП «Рітейл Центр» про наявні виправлення в договорі № РЦ041687 від 01.04.2020 та протоколі узгодження розбіжностей від 01.04.2020 до договору № РЦ041687 від 01.04.2020 та про те, що договір є неукладеним. (а.с.110).

Оскільки сторони по справі неузгодили між собою умов оплати згідно договору № РЦ041687 від 01.04.2020 та зважаючи на факт відсутності між сторонами підписаної специфікації, яка є обов`язковою до підписання в силу ст. 180 ГК України, ст. 638 ЦК України, підстав для нарахування штрафних санкцій в сумі 119 955,12 грн. у Позивача за первісним позовом відсутні .

Статтею 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

У письмовій формі належить вчиняти, зокрема правочини між юридичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 208 ЦК України).

Суд зауважує, що за загальним правилом договір є укладеним, якщо сторони, а в даному випадку юридичні особи, у письмовій формі досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, та у випадку повного і безумовного прийняття (акцепту) однією стороною пропозиції іншої сторони про укладення договору (оферти).

Пунктом 11.1. Договору від 01.04.2020 передбачено, що Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2024.

Водночас, відповідно до п. 18 Договору № РЦ041687 від 01.04.2020 його невід`ємними частинами є Додаток №1 «Специфікація» та Додаток № 2 «Перелік магазинів «Фуршет - магазин сімейної покупки».

Тобто Договір за № РЦ041687 від 01.04.2020 може вважатися підписаним та укладеним виключно за умови системного та узгодженого підписання обома сторонами самого Договору та обох його невід`ємних додатків.

Оскільки, Додаток № 1 «Специфікація» між сторонами так і не був підписаний ні у паперовому варіанті, ні з використанням електронних цифрових підписів сторін, а Відповідач за зустрічним позовом не прийняв безумовно та повно умови попередньо погодженого договору, здійснивши одностороннє внесення змін до попередньо погоджених умов, то Договір РЦ041687 від 01.04.2020 є неукладеним між сторонами.

Матеріали справи доводять, що Додаток № 1 «Специфікація» між сторонами так і не був підписаний ні у паперовому варіанті, ні з використанням електронних цифрових підписів сторін, а ДП "Рітейл Центр" не прийняло умов попередньо погодженого договору, здійснивши одностороннє внесення змін до попередньо погоджених умов, то Договір за №РЦ041687 від 01.04.2020 є таким, що неукладеним .

Згідно частини восьмої статті 181 Господарського кодексу України у разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким що не відбувся).

Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Витрати по сплаті судового збору за первісним позовом в сумі 2 102 грн. 00 коп. відповідно до ст. 129 ГПК України слід віднести на позивача за первісним позовом.

Витрати по сплаті судового збору за зустрічним позовом в сумі 2 102 грн. 00 коп. відповідно до ст. 129 ГПК України слід віднести на відповідача за зустрічним позовом.

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частина 3 стаття 123 Господарського процесуального кодексу України).

У зустрічній позовній заяві ПрАТ "ВГП" просить суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом на його користь 12 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги від 22.12.2020 за №36/1, предметом якого є зобов`язання адвоката надати клієнту правову допомогу у справі №903/924/20; платіжне доручення №3505 від 23.12.2020 про отримання від ПрАТ "ВГП" адвокатом Леміщаком Д.М. коштів в сумі 12 000,00 грн. за надання правової допомоги згідно з договором від 22.12.2020; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Леміщаком Д.М..; ордер на надання правничої допомоги від 24.12.2020, а також детальний опис робіт (наданих послуг) до договору про надання правової допомоги від 22.12.2020 за №36/1.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3 та 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Таких доказів або обґрунтувань, в тому числі розрахунків, які б свідчили про неправильність розрахунку витрат або неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав. Між тим, суд дослідив додані до заяви про стягнення фактичних витрат на професійну правничу допомогу докази (рахунки, опис виконаних робіт, акти виконаних робіт) та не встановив недотримання відповідачем (його представником) вимог частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту. В даному випадку, сторонами узгоджено фіксований розмір оплати послуг адвоката.

Зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Відповідач за зустрічним позовом не звертався до суду із клопотанням про зменшення розміру витрат позивача за зустрічним позовом на професійну правничу допомогу.

З огляду на викладене, вимога позивача за зустрічним позовом про стягнення з відповідача за зустрічним позовом витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн. підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 20, 73, 74, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні первісної позовної заяви відмовити повністю.

2. Зустрічну позовну заяву задоволити повністю.

3. Визнати неукладеним між Приватним акціонерним товариством "ВГП" та Дочірнім підприємством "Рітейл Центр" Договір за №РЦ041687 від 01.04.2020.

4. Стягнути з Дочірнього підприємства "Рітейл Центр" (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Лісова, 6-г, , ІПН 10, IBN: НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "ВГП" (43020, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Георгія Гонгадзе, 25, , ІПН 75, IBAN: НОМЕР_2 ) 2 102,00 грн. витрат по сплаті судового збору та 12 000,00 грн. в повернення витрат на правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 255, 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено

25.03.2021

Суддя М. С. Шум