ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" березня 2021 р. Cправа № 902/1214/20

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерногрупа ЛТД" (вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032; вул. Привокзальна, 47, м. Погребище, Вінницька обл., 22200)

до:Селянсько (фермерського) господарства "Конкурент" (с. Спичинці, Погребищенський р-н., Вінницька обл., 22250)

про стягнення 132 910,29 грн

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Гнатик Є.Б.

за участю представників:

позивача: Майданюк С.П.

відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В :

14.12.2020 р. до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерногрупа ЛТД" до Селянсько (фермерського) господарства "Конкурент" про стягнення 132 910,29 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 902/1214/20 розподілено судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 16.12.2020 р. відкрито провадження у справі № 902/1214/20. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 13.01.2021 р.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений ухвалою суду від 16.12.2020 р.

За результатами проведеного судового засідання суд вирішив відкласти підготовче засідання, як наслідок судом винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 13.01.2021 р. повідомлено учасників справи про підготовче засідання у справі, що відбудеться 15.02.2021 р.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явився, про місце, дату та час проведення даного судового засідання належним чином повідомлений ухвалою суду від 13.01.2021 р.

Ухвалою суду від 15.02.2021 р. закрито підготовче провадження та призначити справу № 902/1214/20 для судового розгляду по суті на 15.03.2021 р.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлявся ухвалою суду від 15.02.2021 р.

З врахуванням викладеного суд зазначає, що згідно із п.п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останній не скористались правом на участь свого представника у судовому засіданні.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст.13,74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання представника відповідача.

Будь-яких письмових заяв і клопотань щодо відкладення розгляду справи, а також відзиву на позовну заяву, на день розгляду справи від відповідача до суду не надійшло.

З огляду на вищезазначене суд приходить до висновку, що відповідач належним чином був повідомлений про дане судове засідання. Неявка останнього є підставою до розгляду справи за його відсутності, що передбачено п.1 ч.3 ст.202 ГПК України.

Водночас слід зазначити, що положеннями ст.178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Між Селянським (фермерським) господарством Конкурент (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Зерногрупа ЛТД (далі - Виконавець) було укладено договір про надання послуг з перевезення №32 від 01.11.2018 р. (далі договір перевезення).

Умовами договору між сторонами було погоджено - що в порядку та на умовах, визначених цим договором, Виконавець зобов`язується за заявками Замовника надавати за плату послуги з перевезення вантажу, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити належним чином надані послуги (п.1.1. договору).

Замовник зобов`язаний протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання Акту прийому-передачі оплатити фактично надані послуги відповідно до погодженої Сторонами заявки (п. 4.2. договору).

Позивачем стверджується, що останнім було повністю виконано умови договору, а саме здійснено послуги з перевезення на суму 9 250,48 грн, натомість відповідачем не сплачено кошти за надані послуги.

Також між ТОВ Зерногрупа ЛТД та СФГ Конкурент (Покладедавець) було укладено договір складського зберігання зерна за №17 від 04.07.2018 р. (далі - договір складського зберігання).

Згідно п.1.1. договору складського зберігання Поклажодавець зобов`язаний передати на платній основі на зберігання сільськогосподарську продукцію, а Зерновий склад зобов`язаний прийняти його на зберігання, надавати послуги по доведенню отриманого Зерна до рівня, що забезпечує оптимальний режим зберігання (сушка, очищення, інші), послуги по навантаженню.

Умовами договору складського зберігання оплата послуг з приймання, очищення, сушіння, зберігання зерна здійснюється Поклажодавцем на підставі діючих тарифів (Додаток 1) у грошовій формі у національній валюті України шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Зернового складу або/та за окремою згодою Сторін шляхом передачі Зерновому складу частини Зерна (п. 4.1. договору).

Пунктом 4.2. договору послуги Зернового складу з приймання, очищення та зберігання, інші платежі передбачені цим договором або додатками до нього, повинні бути оплачені Поклажодавцем в строк до 10 числа кожного наступного місяця за тим, в якому надавались послуги.

Позивачем стверджується, що ТОВ «Конкурент» здав на зберігання ТОВ «Зерногрупа ЛТД» продукцію. За весь період зберігання вартість послуг становить: ріпак 80 602,35 грн; пшениця 8 874,46 грн; кукурудза-45 162,45грн.

За надання послуг складського зберігання зерна до ТОВ Зерногрупа ЛТД надійшли кошти в сумі 42 102,86 грн.

Таким чином, сума заборгованості відповідача по договору складського зберігання зерна становить 92 536,40 грн.

Загальна сума заборгованості Селянського (фермерського) господарства Конкурент перед Товариством з обмеженою відповідальністю Зерногрупа ЛТД по договору перевезення та договору складського зберігання зерна становить 101 786,88 грн.

На підтвердження належного надання послуг був складений Акт звірки взаємних розрахунків за період з січня 2019 року по жовтень 2019 року.

17.12.2018 р. за вихідним № 134, від голови СФГ «Конкурент» надійшов лист з проханням переоформити зберігання кукурудзи в кількості 208,926 тон із СФГ «Конкурент» на ТОВ «РОАГРО», у підтвердження свого прохання головою СФГ «Конкурент» надало Наказ на переоформлення № 3Г000001074 від 17.12.2018 року, Довіреність № 63 від 17.12.2018 року.

На виконання вимог СФГ «Конкурент», ТОВ «Зерногрупа ЛТД» переоформила зберігання кукурудзи в кількості 208,926 тон та зарахувала його за ТОВ «РОАГРО», і у підтвердження чого видала Складську квитанцію на зерно № 907 від 17.12.2018 р.та акт прийому передачі від 17.12.2018 р.

Станом на момент подання позовної заяви відповідач не виконав зазначений в договорі обов`язок, що до оплати наданих йому послуг ТОВ «Зерногрупа ЛТД» та не розрахувався за фактично надані послуги.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно зі частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України).

Правовідносини, що виникли між сторонами з укладенням договору № 32 про надання послуг від 01.11.2018 р. регулюються главою 64 Цивільного Кодексу України «Перевезення», а також Законом України «Про автомобільний транспорт», Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні.

Відповідно до статті 909 Цивільного Кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Відповідно до частини 2 статті 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови., визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Стаття 50 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначає, що договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо).

Правовідносини, які виникли між сторонами відносно договору № 17 складського зберігання зерна від 04.07.2018 р., укладеного між власниками зерна та суб`єктами зберігання зерна (зерновими складами) регулюються, зокрема, положеннями глави 66 Цивільного кодексу України та Законом України "Про зерно і ринок зерна в Україні".

Частиною 1 статті 936 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до частини 1 статті 957 Цивільного кодексу України за договором складського зберігання товарний склад зобов`язується за плату зберігати товар, переданий йому поклажодавцем, і повернути цей товар у схоронності.

Положення частини 2 статті 26 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» передбачають, що за договором складського зберігання зерна зерновий склад зобов`язується за плату зберігати зерно, що передане йому суб`єктом ринку зерна.

Згідно з вимогами статті 43 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" якщо зерновий склад приймає зерно на зберігання без видачі простого або подвійного складського свідоцтва, то для підтвердження прийняття зерна на зберігання він повинен видати складську квитанцію.

Зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі (частина 1 статті 942 Цивільного кодексу України).

Умовами договору складського зберігання оплата послуг з приймання, очищення, сушіння, зберігання Зерна здійснюється Поклажодавцем на підставі діючих тарифів (Додаток 1) у грошовій формі у національній валюті України шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Зернового складу або/та за окремою згодою Сторін шляхом передачі Зерновому складу частини Зерна (п. 4.1. договору).

Пунктом 4.2. договору послуги Зернового складу з приймання, очищення та зберігання, інші платежі передбачені цим договором або додатками до нього, повинні бути оплачені Поклажодавцем в строк до 10 числа кожного наступного місяця за тим, в якому надавались послуги.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем було надано послуги з перевезення продукції СФГ «Конкурент» на загальну суму 9 250,48 грн згідно договору № 32 від 01.11.2018 р.

Згідно договору складського зберігання зерна № 17 від 04.07.2018 р. прийнято на зберігання зерно СФГ «Конкурент».

Так, позивачем надано послуги, а саме, зі зберігання продукції відповідача на загальну суму 134 639,26 грн, а саме: ріпака на суму 80 602,35 грн; пшениці на суму 8 874,46 грн; кукурудзи на сум 45 162,45 грн, що підтверджується відповідними актами здачі-приймання робіт (надання послуг) (а.с. 24-35).

Водночас за надані послуги складського зберігання зерна ТОВ Зерногрупа ЛТД сплатило кошти частково в сумі 42 102,86 грн.

З врахуванням викладеного сума заборгованості відповідача за договором № 17 складського зберігання зерна від 04.07.2018 р. становить 92 536,40 грн.

З врахуванням встановленого заборгованість відповідача за договорами становить 101 786,88 грн, що зокрема фактично визнається відповідачем, що підтверджується обопільно підписаним та скріплений печатками акт звірки взаєморозрахунків за період з січня 2019 по жовтень 2019 р.

З метою досудового вирішення спору, на адресу СФГ «Конкурент» за вихідним № 221 від 18.11.2019 р. направлялась претензія щодо сплати заборгованості за наданні послуги, яка останнім отримана та залишена без задоволення.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Разом з цим, суд зазначає, що частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

У відповідності до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належним доказів на підтвердження сплати коштів позивачу за надані послуги за договором про надання послуг № 32 від 01.11.2018 р. та договору № 17 складського зберігання зерна від 04.07.2018 р., у зв`язку з чим, на підставі встановлених під час розгляду справи обставин суд вважає заявлені позивачем вимоги обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Крім того судом розглянуто вимогу про стягнення з відповідача штрафу в сумі 18 507, 28 грн та пені в сумі 12 616,13 грн за період з 11.08.2018 р. по 11.02.2019 р.

У відповідності до вимог ч. 1ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із вимогами ч.6 ст. 231 та ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами.

Порушенням зобов`язання, згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 6.2. договору № 17 складського зберігання зерна від 04.07.2018 р. за порушення термінів оплати наданих послуг (виконаних робіт), Поклажодавець виплачує Зерновому складу пеню в розмірі подвійної ставки НБУ за кожний день прострочення від суми простроченого платежу. У разі, якщо строк прострочки оплати наданих послуг (виконаних робіт) перевищує п`ять календарних днів Поклажодавець виплачує Зерновому складу, додатково крім пені, штраф в розмірі 20% від суми простроченої оплати. При цьому, грошові кошти, які надходять від Поклажодавця в якості оплати за надані послуги зараховуються Зерновим складом в наступному порядку: в першу чергу зараховується штраф за порушення строків оплати за надані послуги; в другу чергу зараховується пеня за несвоєчасну оплату наданих наданих послуг в останню чергу зараховується вартість неоплачених Поклажодавцем послуг.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до п.3 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч.1 ст.550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Перевіряючи поданий позивачем розрахунок за допомогою програми "Ліга.Закон" судом у підрахунку пені не виявлено помилок, відповідачем не надано свого контрозрахунку, тому позовні вимоги у цій частині підлягають до задоволення.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 10-15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76-80, 86, 91, 113, 118, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2. Стягнути з селянсько (фермерського) господарства "Конкурент" (с. Спичинці, Погребищенський р-н., Вінницька обл., 22250, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Зерногрупа ЛТД" (вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032; вул. Привокзальна, 47, м. Погребище, Вінницька обл., 22200, ) 101 786,88 грн суму заборгованості, штраф в сумі 18 507,28 грн, пеня в сумі 12 616,13 грн, витрати на сплату судовго збору в сумі 2102,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 24 березня 2021 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032; вул. Привокзальна, 47, м. Погребище, Вінницька обл., 22200)

3 - відповідачу (с. Спичинці, Погребищенський р-н., Вінницька обл., 22250)