ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року м.Харків Справа № 913/666/20
Провадження №15/913/666/20
про стягнення 46 640 113 грн 00 коп.
Суддя Смола С.В.
Секретар судового засідання Славич В.І.
У засіданні брали участь:
від позивача: представник не прибув;
від відповідача: представник не прибув.
В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що між сторонами укладено типовий договір розподілу природного газу №0942003N1EDT016 шляхом підписання заяви приєднання від 01.01.2016.
Відповідач свої зобов`язання за договором у частині оплати наданих послуг з розподілу природного газу виконував несвоєчасно і не в повному обсязі, у зв`язку з чим за ним виникла заборгованість перед позивачем за період з 01 грудня 2019 року по 23 листопада 2020 року в сумі 38 233 777 грн 23 коп., на яку здійснене нарахування пені, 3% річних та втрат від інфляції.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2020 справа передана на розгляд судді Смолі С.В.
Ухвалою господарського суду від 14.12.2020 позовну заяву АТ «Луганськгаз» залишено без руху, оскільки позивачем не викладено обставини щодо наданих послуг з розподілу природного газу за договором від 01.01.2016 №0942003N1EDT016 у період з грудня 2017 року та не надано доказів на підтвердження цих обставин; не розкрите початкове сальдо Дт у сумі 22 244 885 грн 07 коп. і не надано доказів на підтвердження вказаних обставин.
Ухвалою господарського суду від 11.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначене на 03.02.2021.
Відповідач у відзиві від 26.01.2021 №06-05-06 зазначив, що згідно типового договору від 01.01.2016 №0942003N1EDT016 розподілу природного газу позивач надав йому послуги з розподілу природного газу, які ним оплачувались несвоєчасно з об`єктивних причин.
Вказав, що ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» є державним унітарним підприємством, що діє як державне комерційне підприємство, засноване на державній власності та належить до сфери управління Фонду державного майна України. Підприємство виробляє електричну енергію та постачає теплову енергію/надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води більшій частині споживачів міста Сєвєродонецька Луганської області, але у зв`язку з постійним зростанням вартості енергоносіїв, не покриттям діючих тарифів собівартості надання послуг з теплопостачання, відповідач з незалежних від нього причин постійно зазнає збитків, які збільшуються ще й за рахунок низької платоспроможності споживачів.
Відповідач фактично позбавлений можливості впливати прямо чи опосередковано на обсяг коштів, які перераховуються як плата за продану теплову енергію з рахунку із спеціальним режимом використання, оскільки обсяг перерахування відповідних коштів відповідачу постановою Кабінету Міністрів України від 18.06.2017 №217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки» віднесено до компетенції Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
На поточних рахунках підприємства у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» та Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Хрещатик» обліковуються грошові кошти на загальну суму 80 101 632 грн 85 коп., проте їх повернення буде здійснюватись за процедурою визначеною Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Зазначив, що специфіка діяльності підприємства полягає в сезонному характері роботи, оскільки останнє виробляє, транспортує та постачає теплову енергію для потреб опалення протягом шести місяців на рік, у інший час підприємство припиняє виробничу діяльність.
Станом на 30.11.2020 розмір заборгованості ДП «Енергоринок» перед відповідачем складає 98 729 214 грн 62 коп.
Також відповідачу в силу приписів Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 №1669-VII заборонено нараховувати споживачам пеню у разі несвоєчасних розрахунків за отримані послуги, що також негативно відображається на фінансовому стані відповідача.
З посиланням на приписи ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, ст.233 Господарського кодексу України та на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 просив максимально зменшити суму пені та 3% річних, що підлягають стягненню з відповідача.
Зазначив, що судовий збір при зверненні з позовом до суду сплачений не позивачем, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Луганськгаз Збут», яке в межах даної справи не має жодного процесуального статусу.
Ухвалою суду від 03.02.2021 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 24.02.2021.
12.02.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив від 09.02.2021 №01-02-45/263, у якій він зазначив, що відповідач не надав сертифіката про форс-мажорні обставини, а відповідно не підтвердив настання випадку або обставин непереборної сили.
Зазначив, що належні до сплати штрафні санкції не перевищують суму боргу кредитора.
Указав, що судовий збір відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України за подання позову стягується на користь платника Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськгаз Збут».
Ухвалою суду від 24.02.2021 закрите підготовче провадження; призначено справу до судового розгляду по суті на 10.03.2021.
10.03.2021 від позивача на адресу електронної пошти суду надійшла заява від 10.03.2021 №01-02-45/466, підписана кваліфікованим електронним підписом, у якій він зазначив, що помилково до позовної заяви були додані акти наданих послуг з розподілу природного газу за серпень, вересень та жовтень 2020 року з іншого договору та просив долучити до матеріалів справи копії актів наданих послуг з розподілу природного газу від 31.08.2020 №5413, від 30.09.2020 №4498, від 31.10.2020 №5413.
10.03.2021 від відповідача поштою надійшла заява від 03.03.2021 №06-05-23, у якій він просив до вимог про стягненні пені застосувати приписи п.1 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України та ч.6 ст.232 Господарського кодексу України.
Також зазначив, що надані позивачем акти наданих послуг з розподілу природного газу від 31.08.2020 №4333, від 30.09.2020 №4494 та від 31.10.2020 №5416 підтверджують надання послуг за типовим договором розподілу природного газу від 01.01.2016 №0942003N1EDP016, у той час як позовні вимоги ґрунтуються на типовому договорі від 01.01.2016 №0942003N1EDT016.
Ухвалою господарського суду від 10.03.2021 оголошено перерву в судовому засіданні з розгляду справи по суті на 25.03.2021.
У судове засідання 25.03.2021 представники сторін не прибули, хоча про дату,час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
23.03.2021 від відповідача надійшла заява від 18.03.2021, у якій він просить справу у разі неприбуття представника ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» слухати без участі останнього.
Суд вважає можливим задовольнити вказану заяву.
24.03.2021 на адресу електронної пошти суду від позивача надійшли письмові пояснення від 23.03.2021 №1-02-45/561, підписані кваліфікованим електронним підписом, у яких він зазначив яким чином зараховувались кошти, що надійшли від відповідача. Також зазначив, що частково погоджується з відповідачем стосовно викладеного ним щодо нарахування пені за зобов`язаннями січня-квітня 2019 року.
Указані письмові пояснення приймаються судом до розгляду та долучаються до матеріалів справи.
24.03.2021 на адресу електронної пошти суду від позивача надійшло клопотання від 24.03.2021 №01-02-45/574, підписане кваліфікованим електронним підписом, у якому він просить проводити судове засіданні без участі представника. Указав, що позовні вимоги підтримує.
Суд вважає можливим задовольнити вказане клопотання.
Дослідивши матеріали справи, господарський суд
АТ «Луганськгаз» здійснює свою господарську діяльність з розподілу природного газу розподільчими газопроводами на території Луганської області на підставі ліцензії на розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ (від 26.08.2010 серії АВ №527279 (переоформлена рішенням від 08.09.2015 №2284), яка видана Національною комісією регулювання електроенергетики України (наказ від 18.03.2010 №260, із змінами) та переоформлена у 2015 році Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на безстрокову.
АТ «Луганськгаз» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз», що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Між АТ «Луганськгаз» у особі Сєвєродонецького міжрайонного управління по експлуатації газового господарства та ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» укладено типовий договір розподілу природного газу №0942003N1EDT016 шляхом підписання заяви-приєднання від 01.01.2016 (з наступними змінами).
Відповідно до п.2.1 типового договору за цим договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.
Обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ (п.2.2 договору).
У відповідності до п.3.1 типового договору споживач має право здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи за умови включення його до Реєстру споживачів будь-якого постачальника у періоді фактичного відбору/споживання природного газу, що в установленому Кодексом газотранспортної системи порядку підтверджується оператором газотранспортної системи до початку такого періоду. Наявність підтвердженого обсягу природного газу споживача (його постачальника) доводиться до відома оператора ГРМ у встановленому законодавством порядку оператором ГТС, а до відома споживача - його постачальником. За відсутності у споживача договору постачання природного газу та/або виділених його постачальником підтверджених обсягів для потреб споживача на відповідний календарний період споживач не має права використовувати (споживати) природний газ із газорозподільної системи.
Згідно з п.5.1 типового договору облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.
Відповідно до п.6.1 типового договору оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.
Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу (п.6.2 типового договору).
Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п.6.4 типового договору).
Згідно з п.6.6 типового договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка оператора ГРМ.
Пунктом 6.7 типового договору встановлено, що у разі виникнення у споживача заборгованості за цим договором сторони можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. У разі відсутності графіка погашення заборгованості оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення. Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від виконання поточних зобов`язань за цим договором. У разі відсутності графіка погашення заборгованості або його недотримання чи несплати поточних платежів оператор ГРМ має право у порядку, визначеному цим договором, припинити або обмежити розподіл (споживання) природного газу на об`єкт споживача до повного погашення заборгованості.
Надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п.6.8 типового договору).
Відповідно до п.8.2 типового договору у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.
У відповідності до п.12.1 типового договору цей договір укладається на невизначений строк.
Якщо в установленому порядку регулятором будуть внесені зміни до редакції типового договору розподілу природного газу, оператор ГРМ зобов`язується розмістити повідомлення про такі зміни на сайті та в офіційних друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, не менше ніж за десять днів до набрання змінами чинності, крім випадків, для яких цим договором встановлений інший термін та/або порядок повідомлення про внесення змін. У разі незгоди споживача зі змінами він має право розірвати цей договір шляхом надсилання письмового повідомлення оператору ГРМ протягом десяти календарних днів з дня, коли він дізнався чи міг дізнатися про внесені до цього договору зміни. Нерозірвання цього договору у вказаний строк та продовження споживання природного газу свідчить про згоду споживача з внесеними до цього договору змінами (п.12.2 типового договору).
На виконання вказаних умов типового договору позивача надав відповідачеві послуги з розподілу природного газу, який останній оплачував частково. Заборгованість за період з 01.12.2019 по 23.11.2020 складає 38 233 777 грн 23 коп.
Указані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».
Статтею 1 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.
У п.4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ) даються наступні визначення:
- договір розподілу природного газу правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи;
- доступ до газорозподільної системи це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи;
- Оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління;
- споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.
Згідно з пунктом 1 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ доступ суб`єктів ринку природного газу до ГРМ, що на законних підставах знаходиться у власності чи користуванні (у тому числі в експлуатації) Оператора ГРМ, здійснюється на принципах: забезпечення рівних прав доступу, у тому числі приєднання, до ГРМ відповідно до вимог цього Кодексу; забезпечення Оператором ГРМ належної якості послуг доступу (приєднання) на договірних засадах; забезпечення суб`єктами ринку природного газу критеріїв доступу, визначених розділами V та VI цього Кодексу, та належних розрахунків за надані послуги.
Взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VI цього Кодексу (п.5 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ).
На підставі укладеного договору розподілу природного газу оператор ГРМ: присвоює споживачу (точці комерційного обліку), у тому числі побутовому споживачу, персональний EIC-код суб`єкта ринку природного газу та передає його оператору ГТС для ідентифікації споживача в інформаційній платформі оператора ГТС, у тому числі для цілей закріплення споживача в Реєстрі споживачів відповідного постачальника та здійснення оперативних заходів при запровадженні процедури зміни його постачальника; надає послугу споживачу із забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності його об`єкта для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу; забезпечує формування та передачу даних прогнозів відборів/споживання природного газу та обсягів фактичного споживання природного газу споживачем оператору ГТС у порядку, визначеному Кодексом ГТС та цим Кодексом (п.6 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ).
Згідно з п.2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.
Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2498 (далі - типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.
Відповідно до п.1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні оператора ГРМ.
Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.
Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.
Згідно з п.п.3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.
Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу.
Договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.
Пунктами 1, 2, 3 глави 5 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що споживання (відбір) природного газу з газорозподільної системи за наявності укладеного договору розподілу природного газу між споживачем та оператором ГРМ здійснюється за умови: включення споживача до Реєстру споживачів будь-якого постачальника на відповідний розрахунковий період; забезпечення споживачем своєчасних розрахунків з оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.
Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Частиною 1 ст.173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Згідно зі ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно із ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
З огляду на викладені приписи законодавства між сторонами шляхом підписання відповідачем заявки-приєднання від 01.01.2016 №0942003N1EDT016 до умов типового договору укладений договір розподілу природного газу.
Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.
Згідно із ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто неналежне виконання.
На виконання умов типового договору розподілу природного газу від 01.01.2016 позивач надав відповідачеві послуги з розподілу природного газу у період з 01.12.2019 по 23.11.2020 на загальну суму 39 613 116 грн 91 коп.
Відповідно до п.6.1 типового договору оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.
Як зазначив позивач, тариф 722 грн 10 коп. за 1 000 куб.м (без ПДВ), на підставі якого було здійснено нарахування суми до оплати за послугу з розподілу, надану у грудні 2019, встановлений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП).
З 01.01.2020 на підставі постанови НКРЕКП від 07.10.2019 №2080 «Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП» місячна вартість послуги з розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.
Постановою НКРЕКП від 24.12.2019 №3031 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Луганськгаз» позивачеві встановлено на період з 01.01.2020 до 30.06.2020 включно тариф на послуги з розподілу природного газу у розмірі 00 грн 85 коп. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ) 01 грн 02 коп. за м3 з урахуванням ПДВ.
Постановою НКРЕКП від 24.06.2020 №1169 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 24.12.2019 №3031» АТ «Луганськгаз» встановлено на період з 01.07.2020 тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 00 грн 92 коп. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ) 01 грн 10 коп. за 1 м3 з урахуванням ПДВ.
Факт надання АТ «Луганськгаз» послуг з розподілу природного газу ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» у період з 01.12.2019 по 23.11.2020 підтверджується актами надання послуг з розподілу природного газу (а.с.42-58 т.1, а.с.36-38 т.3) та відповідачем не оспорюється.
Суд бере до уваги, що відповідачем оплата наданих позивачем послуг з розподілу природного газу здійснювалась несвоєчасно і не в повному обсязі періодичними платежами, АТ «Луганськгаз» у відповідності до умов п.6.5 типового договору сплачені ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» грошові кошти зараховувало в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача в порядку черговості її виникнення.
Таким чином, надані АТ «Луганськгаз» послуги з розподілу природного газу ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» у період з 01.12.2019 по 23.11.2020 на суму 39 613 116 грн 91 коп. з огляду на зарахування позивачем здійснених відповідачем у вказаний період оплат у рахунок погашення існуючої заборгованості оплачені останнім частково в сумі 1 379 339 грн 68 коп. Заборгованість станом на 23.11.2020 становить 38 233 777 грн 23 коп.
Суд зауважує, що сторонами не оспорюється віднесення позивачем здійснених відповідачем платежів на погашення тієї чи іншої заборгованості за договором, що підтверджується актами звірення розрахунків за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, з 01.01.2017 по 31.12.2018, з 01.01.2019 по 23.11.2020 (а.с.220-250 т.2, а.с.1-15 т.3).
Приписами ст.530 ЦК України, зокрема, встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до п.6.6 типового договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.
Відповідач оплату наданих послуг у строк, визначений п.6.6 типового договору, здійснив частково, з огляду на що має місце неналежне виконання зобов`язань за договором ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ».
Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто неналежне виконання.
Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача за типовим договором розподілу природного газу від 01.01.2016 заборгованості за надані послуги за період з 01.12.2019 по 23.11.2020 у сумі 38 233 777 грн 23 коп.
Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за період з 10.12.2019 по 23.11.2020, нарахованої за зобов`язаннями з надання послуг з розподілу природного газу за період з січня 2019 року по жовтень 2020 року, у сумі 3 226 094 грн 10 коп. суд зазначає наступне.
Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.
Згідно п.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Частиною 1 ст.549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Частиною 3 вказаної статті визначено, що пенею - є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до п.8.2 типового договору у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.
Водночас суд зауважує наступне.
Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Господарський суд враховує, що плата за щомісячний розподіл АТ «Луганськгаз» природного газу є окремим зобов`язанням у розумінні приписів ст.509 ЦК України та ст.173 ГК України, яке має свій строк (термін) виконання, який встановлений у п.6.6 типового договору розподілу природного газу, тобто до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг.
Суд бере до уваги, що прийменник «до» з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь.
Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постановах від 25.04.2018 у справі №803/350/17, від 13.06.2018 у справі №815/1298/17, від 08.10.2018 у справі №927/490/18, які в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються судом при виборі і застосуванні норм права.
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що останнім днем, коли відповідач повинен був оплатити надані позивачем послуги з розподілу природного газу у кожному місяці, є 10 число наступного місяця, а початок прострочення виконання зобов`язання з оплати наданих послуг 11 число місяця наступного за звітним.
Також суд бере до уваги, що позивачем до стягнення заявлено заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в період з 01.12.2019 по 23.11.2020, у той час як пеня нараховуються також за послуги надані у період з 01.01.2019 по 23.11.2020.
Як уже зазначалось судом, факт надання АТ «Луганськгаз» послуг з розподілу природного газу ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» у період з 01.12.2019 по 23.11.2020 підтверджується актами надання послуг з розподілу природного газу (а.с.54-61 т.1) та відповідачем не оспорюється.
Факт надання позивачем послуг з розподілу природного газу відповідачеві у період з 01.01.2019 по 31.11.2019 також підтверджується актами надання послуг (а.с.49-53 т.1) та відповідачем не оспорюється.
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку пені (а.с.128-131 т.1), нарахування пені АТ «Луганськгаз» за надані відповідачеві послуги з розподілу природного газу за січень - квітень 2019 року здійснювалось з 10.12.2019.
У той же час, відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Суд зауважує, що зазначена в п.8.2 типового договору умова договору про сплату пені за кожний день прострочення платежу не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений ч.6 ст.232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.
З огляду на викладене суд приходить до висновку про те, що початком періоду прострочення виконання зобов`язання зі сплати заборгованості за надані відповідачеві послуги з розподілу природного газу за лютий 2019 року буде 11.03.2019, а періодом, за який нараховується пеня 11.03.2019 11.09.2019; за березень 2019 року 11.04.2019, період нарахування пені - з 11.04.2019 по 11.10.2019; за квітень 2019 року 11.05.2019, період нарахування пені - з 11.05.2019 по 11.11.2019; за жовтень 2019 року 11.11.2019, період нарахування пені - з 11.11.2019 по 11.05.2020; за листопад 2019 року 11.12.2019, період нарахування пені - з 11.12.2019 по 11.06.2020; за грудень 2019 року 11.01.2020, період нарахування пені - з 11.01.2020 по 11.07.2020; за січень 2020 року 11.01.2020, період нарахування пені - з 11.02.2020 по 11.08.2020; за лютий 2020 року 11.03.2020, період нарахування пені - з 11.03.2020 по 11.09.2020; за березень 2020 року 11.04.2020, період нарахування пені - з 11.04.2020 по 11.10.2020; за квітень 2020 року 11.05.2020, період нарахування пені - з 11.05.2020 по 11.11.2020; за травень 2020 року 11.06.2020, період нарахування пені - з 11.06.2020 по 11.12.2020, за червень 2020 року 11.07.2020, період нарахування пені з 11.07.2020 по 11.01.2021; за липень 2020 року 11.08.2020, період нарахування пені з 11.08.2020 по 11.02.2021; за серпень 2020 року 11.09.2020, період нарахування пені з 11.09.2020 по 11.03.2021; за вересень 2020 року 11.10.2020, період нарахування пені з 11.10.2020 по 11.04.2021; за жовтень 2020 року 11.11.2020, період нарахування пені з 11.11.2020 по 11.05.2021.
Так судом було досліджено надані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних нарахувань і встановлено, що АТ «Луганськгаз» у вказаних розрахунках по різному відносились здійснені відповідачем оплати, зокрема, як вбачається із розрахунку 3% річних, здійснена ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» остання оплата 23.11.2020 у сумі 23 073 грн 57 коп. віднесена на часткове погашення заборгованості за надані послуги у листопаді 2020 року (а.с.94 т.1), а в розрахунку пені указана оплата віднесена на часткове погашення заборгованості за надані послуги у травні 2020 року (а.с.139 т.1).
Суд зауважує, що відповідач наданий позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних нарахувань не оспорив, свого контррозрахунку вказаних нарахувань суду не надав.
Суд бере до уваги, що звертаючись з вимогою про стягнення процентів річних та інфляційних за час затримки розрахунку відповідно до ст.625 ЦК України позивач також не повинен доводити розмір дійсних майнових втрат, яких він зазнав. Тому оцінка таких втрат кредитора, пов`язаних із затримкою розрахунку не має на меті встановлення точного їх розміру.
Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18, які в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права.
Пунктом 6.7 типового договору встановлено, що у разі виникнення у споживача заборгованості за цим договором сторони можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. У разі відсутності графіка погашення заборгованості оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення. Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від виконання поточних зобов`язань за цим договором. У разі відсутності графіка погашення заборгованості або його недотримання чи несплати поточних платежів оператор ГРМ має право у порядку, визначеному цим договором, припинити або обмежити розподіл (споживання) природного газу на об`єкт споживача до повного погашення заборгованості.
Як убачається з актів звірення розрахунків за типовим договором розподілу природного газу від 01.01.2016 №0942003N1EDT016, підписаних між сторонами (а.с.171-213 т.2), у них вказані дати та суми здійснених відповідачем оплат.
Судом, враховуючи умови п.6.7 типового договору, було співставлено та перевірено віднесення позивачем у розрахунках пені, 3% річних та інфляційних нарахувань здійснені відповідачем оплати та встановлено, що правильними є віднесення і зарахування вказані у розрахунку 3% річних, тобто погашення заборгованості за надані послуги у грудні 2019 року-жовтні 2020 року не відбувалось.
У свою чергу позивачем при розрахунку пені за надані послуги за січень - квітень 2019 року приписи ч.6 ст.232 ГК України не дотримані, нарахування пені здійснено понад 6 місяців, з огляду на що у задоволенні вимог про стягнення пені, нарахованої на вказані зобов`язання, за період з 10.12.2019 по 25.03.2020 у сумі 519 873 грн 72 коп. слід відмовити.
Перевіривши розрахунок пені, нарахованої за надані послуги за жовтень листопад 2019 року (а.с.132-135 т.1) за період з 10.12.2019 по 07.06.2020 у сумі 618 892 грн 86 коп., суд вважає його арифметично неправильним.
Водночас, господарський суд вважає за необхідне навести власний розрахунок пені, нарахованої за вказаними зобов`язаннями, зроблений за допомогою програми «Законодавство» у межах заявлених позивачем періодів:
Місяць надання послугиСтрок оплатиСума заборгованості в грн.Часткова оплата, в грн.Період нарахування пеніКількість днів простроченняСума пені, грн за усі дні прострочення
Жовтень 2019 рокуДо 10.11.2019746 082,3844 814,1010.12.2019-25.03.202010753 034,23
701 268,2860 187,1326.03.20201383,21
641 081,1548 846,3527.03.2020-29.03.202031 050,95
592 234,875 106,6030.03.20201323,63
517 128,227 869,8431.03.20201282,58
489 258,3622 501,2301.04.20201267,35
466 757,1329 731,7002.04.20201255,06
437 025,4352 398,9803.04.2020-05.04.20203716,44
247 694,7198 452,1707.04.20201135,35
28 226,59 09.04.2020115,42
3 524 338,8946 462,5928.04.202011 540,69
3 477 876,3082 679,8429.04.202011 520,38
3 395 196,4649 504,7030.04.2020-03.05.202045 936,96
3 345 691,7651 812,7904.05.202011 462,60
3 293 878,9725045,3305.05.202011 439,95
3 268 833,6428 317,8906.05.202011 429
3 240 515,7571 053,0707.05.202011 416,62
3 169 462,6840864,3508.05.2020-11.05.202045 542,23
2 801 843,92139335,1214.05.202011 224,85
1 922 361,0893 841,7022.05.2020-24.05.202032 521,13
1 688 955,7576 825,9926.05.20201738,34
1 612 129,7646 884,3727.05.20201704,76
1 565 245,3936 497,1928.05.20201684,26
1 528 748,2025 673,9629.05.2020-31.05.202032 004,92
1 503 074,2432 821,7201.06.20201657,08
1 470 252,5221 402,8902.06.20201642,73
1 448 849,6319 165,7903.06.20201633,38
1 429 683,8414 801,7504.06.20201625
1 414 882,09 05.06.2020-07.06.202031 855,58
З огляду на викладене, обґрунтованою є пеня, нарахована за зобов`язаннями жовтень-листопад 2019 року, за період з 10.12.2019 по 07.06.2020 у сумі 618 481 грн 88 коп.
Перевіривши розрахунок пені, нарахованої позивачем за надані послуги за грудень 2019 року, січень-жовтень 2020 року (а.с.134 - 144 т.1), за період з 11.02.2020 по 23.11.2020 у сумі 2 087 327 грн 52 коп. суд зауважує, що як вже зазначалось судом, при здійснені вказаного розрахунку АТ «Луганськгаз» неправильно враховані оплати відповідача, у той час як нарахування пені мало здійснюватись на повну суму заборгованості за відповідний місяць надання послуги, що арифметично буде більшим ніж вказаний позивачем у розрахунку.
Таким чином, ураховуючи принцип диспозитивності судового процесу та розмір заявленої позивачем до стягнення пені, нарахованої за надані послуги за грудень 2019 року, січень-жовтень 2020 року, суд вважає, що пеня за період з 11.02.2020 по 23.11.2020 у сумі 2 087 327 грн 52 коп. є обґрунтованою.
Ураховуючи вищевикладене обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню є пеня, нарахована за надані послуги за жовтень-грудень 2019 року, січень-жовтень 2020 року за період з 10.12.2019 по 23.11.2020 у загальній сумі 2 705 809 грн 40 коп.
При цьому судом відхиляються твердження відповідача про необхідність застосування позовної давності до вимоги про стягнення пені, наведені у заяві від 03.03.2021 №06-05-23, оскільки зі змісту цієї заяви вбачається, що позивач помилково вважає позовною давністю встановлений ч.6 ст.232 ГК України граничний шестимісячний строк нарахування штрафних санкцій.
Водночас суд зауважує, що з даним позовом АТ «Луганськгаз» звернулося 03.12.2020, у той час як нарахування пені відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку здійснене починаючи з 10.12.2019, тобто в межах встановленої п.1 ч.2 ст.258 ЦК України річної позовної давності за вимогами про стягнення пені.
Відносно вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних, нарахованих за надані послуги за листопад-грудень 2017 року, січень-березень 2018 року, листопад-грудень 2018 року, січень-квітень 2019 року, жовтень-грудень 2019 року, січень-жовтень 2020 року, за період з 11.12.2017 по 23.11.2020 у сумі 2 137 676 грн 45 коп. суд зазначає наступне.
Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
Суд бере до уваги, що факт надання АТ «Луганськгаз» послуг з розподілу природного газу ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» у період листопад-грудень 2017 року, січень-березень 2018 року, листопад-грудень 2018 року, січень-квітень 2019 року, жовтень-грудень 2019 року, січень-жовтень 2020 року підтверджується актами надання послуг з розподілу природного газу (а.с.42-58 т.1, а.с.36-38 т.3) та відповідачем не оспорюється.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, нарахованих за надані послуги за листопад-грудень 2017 року, січень-березень 2018 року, листопад-грудень 2018 року, січень 2019 року (а.с.78-88 т.1), за період з 11.12.2017 по 24.12.2019 у сумі 1 086 634 грн 75 коп., суд вважає його обґрунтованим, арифметично правильним, зробленим у відповідності до даних первинних документів.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, нарахованих за надані послуги за лютий-квітень 2019 року, жовтень-грудень 2019 року, січень-жовтень 2020 року за період з 11.03.2019 по 23.11.2020 у сумі 1 051 041 грн 70 коп., суд вважає його неправильним, оскільки АТ «Луганськгаз» не враховано, що у 2020 році 366 днів, а не 365 як вбачається із розрахунку.
Також суд зауважує, що при розрахунку 3% річних, нарахованих за надані послуги за липень-жовтень 2020 року (а.с.102-105 т.1) позивач виходив з того, що вартість наданих послуг у ці місяці складала 3 221 286 грн 65 коп. за кожний місяць, у той час як відповідно до актів наданих послуг з розподілу природного газу (а.с.58 т.1, а.с.36-38 т.3) послуги були надані на суму 3 486 569 грн 09 коп. за кожний місяць.
Водночас, господарський суд вважає за необхідне навести власний розрахунок 3% річних, нарахованих за надані послуги за лютий-квітень 2019 року, жовтень-грудень 2019 року, січень-жовтень 2020 року, зроблений за допомогою програми «Законодавство» у межах заявлених позивачем періодів та сум:
Місяць надання послугиСтрок оплатиСума заборгованості в грн.Часткова оплата, в грн.Період нарахування 3% річнихКількість днів простроченняСума 3% річних, грн
3 876 114,888 588,7227.12.2019-02.01.202072 228,35
3 867 526,1665 761,2603.01.2020-07.01.202051 585,05
3 801 764,9039 145,2508.01.20201311,62
3 762 619,6538 778,6409.01.20201308,41
3 723 841,0156 053,4610.01.20201305,23
3 667 787,5589 422,0611.01.2020-12.01.20202601,28
3 298 771136 949,1015.01.20201270,39
1 424 567,5929 039,3928.01.20201116,77
1 395 528,2062 552,8229.01.20201114,39
1 332 975,3827 821,1230.01.20201109,26
1 305 154,2643 130,6231.01.2020-02.02.20203320,94
1 262 023,6441 506,8803.02.20201103,44
1 220 516,7626 066,2204.02.20201100,04
1 194 450,5425 213,2705.02.2020197,91
1 169 237,2764 393,7006.02.2020195,84
1 104 843,5764 940,0507.02.2020-09.02.20203271,68
78 561,09 13.02.202016,44
4 169 701,5872 200,5526.02.20201341,78
4 097 501,0390 459,3627.02.20201335,86
4 007 041,6753 229,4128.02.2020-01.03.20203985,34
3 953 812,2653 111,9602.03.20201324,08
3 900 700,3050 204,7403.03.20201319,73
3 850 495,5680 303,5004.03.20201315,61
3 535 113,2442 520,6606.03.2020-09.03.202041 159,05
901 694,4392 584,4625.03.2020173,91
809 109,9760 187,1326.03.2020166,32
748 922,8448 846,3527.03.2020-29.03.20203184,16
700 076,4975 106,6030.03.2020157,38
624 969,8927 869,8431.03.2020151,23
597 100,0522 501,2301.04.2020148,94
574 598,8229 731,7002.04.2020147,10
544 867,1252 398,9803.04.2020-05.04.20203133,98
355 536,4098 452,1707.04.2020129,14
136 068,28 09.04.2020111,15
35 469,03 16.04.202012,91
79 298,35 22.04.202016,50
5 409 433,8946 462,5928.04.20201443,40
5 362 971,3082 679,8429.04.20201439,59
5 280 291,4649 504,7030.04.2020-03.05.202041 731,24
5 230 786,7651 812,7904.05.20201428,75
5 178 973,9725 045,3305.05.20201424,51
5 153 928,6428 317,8906.05.20201422,45
5 125 610,7571 053,0707.05.20201420,13
5 054 557,6840 864,3508.05.2020-11.05.202041 657,23
3 807 456,0893 841,7022.05.2020-24.05.20203936,26
3 574 050,7576 825,9926.05.20201292,95
3 497 224,7646 884,3727.05.20201286,66
3 450 340,3936 497,1928.05.20201282,81
3 413 843,2025 673,9629.05.2020-31.05.20203839,47
3 388 169,2432 821,7201.06.20201277,72
3 355 347,5221 402,8902.06.20201275,03
3 333 944,6319 165,7903.06.20201273,27
3 314 778,8414 801,7504.06.20201271,70
3 299 977,096 743,6105.06.2020-08.06.202041 081,96
3 293 233,4834 387,9909.06.20201269,94
3 258 845,4919 842,9610.06.20201267,12
3 239 002,5324 426,5511.06.20201265,49
3 214 575,9831 094,5012.06.2020-14.06.20203790,47
3 183 481,4855 229,4815.06.20201260,94
3 128 252,0043 845,9116.06.20201256,41
3 084 406,0938 709,9717.06.20201252,82
3 045 696,1230 627,8418.06.20201249,65
3 015 068,2837 117,0019.06.2020-21.06.20203741,41
2 977 951,2861 127,3922.06.20201244,10
2 916 823,8941 176,8523.06.20201239,08
2 875 647,0437 424,8624.06.20201235,71
2 838 222,1831 529 ,4325.06.20201232,64
2 806 692,7528 526,9426.06.2020-29.06.20204920,23
2 778 165,8140 134,5730.06.20201227,72
2 738 031,2417 790,0201.07.20201224,43
2 720 241,2214 316,5902.07.20201222,97
2 705 924,6315 763,4903.07.2020-05.07.20203665,39
2 690 161,1421 069,0706.07.20201220,51
2 669 092,0711 541,7507.07.20201218,78
2 657 550,3211 878,1408.07.20201217,83
2 645 672,1812 431,9409.07.20201216,86
2 633 240,2418 320,2010.07.2020-12.07.20203647,52
2 614 920,0437 014,3113.07.20201214,34
2 577 905,7323 894,3914.07.20201211,30
2 554 011,3429 543,3815.07.20201209,35
2 524 467,9628 742,8416.07.20201206,92
2 495 725,1230 519,7417.07.2020-19.07.20203613,70
2 465 205,3847 700,5520.07.20201202,07
2 417 504,8351 246,3121.07.20201198,16
2 366 258,5237 887,2822.07.20201193,96
2 328 371,2427 456,0323.07.20201190,85
2 300 915,2130 840,0324.07.2020-26.07.20203565,80
2 270 075,1839 859,1527.07.20201186,07
2 230 216,0324 711,7328.07.20201182,80
2 205 504,3010 286,1729.07.20201180,78
2 195 218,138 803,3030.07.20201179,94
2 186 414,838 017,6131.07.2020-02.08.20203537,64
2 178 397,2214 871,6303.08.20201178,56
2 163 525,5910 081,2304.08.20201177,34
2 153 444,3611 789,1305.08.20201176,51
2 141 655,236 146,1306.08.20201175,55
2 135 509,109 442,3207.08.2020-09.08.20203525,13
2 126 066,7824 185,1910.08.20201174,27
2 101 881,5920 015,4611.08.20201172,29
2 081 866,1318 657,6512.08.20201170,64
2 063 208,4819 914,0113.08.20201169,12
2 043 294,4720 270,6114.08.2020-16.08.20203502,45
2 023 023,8640 113,8617.08.20201165,82
1 953 024,0129 624,7319.08.20201160,08
1 923 399,2831 913,1020.08.20201157,66
1 891 486,1821 424,6321.08.2020-24.08.20204620,16
1 870 061,5562 847,4225.08.20201153,28
1 807 214,1319 601,8626.08.20201148,13
1 787 612,2718 778,3327.08.20201146,53
1 768 833,9420 803,7928.08.2020-30.08.20203434,96
1 748 030,1516 598,0431.08.20201143,28
1 731 432,1116 817,6101.09.20201141,92
1 714 614,5010 551,8502.09.20201140,54
1 704 062,6517 143,3103.09.20201139,68
1 686 919,348 648,5404.09.2020-06.09.20203414,82
1 678 270,8016 409,8107.09.20201137,56
1 661 860,9912 753,4008.09.20201136,22
1 649 107,5912 706,2309.09.20201135,17
1 636 401,3613 861,5210.09.20201134,13
1 622 539,8413 300,3411.09.2020-13.09.20203398,99
1 609 239,6043 470,3714.09.20201131,90
1 565 769,2326 703,6615.09.20201128,34
1 539 065,5722 667,7216.09.20201126,15
1 516 397,8533 235,2017.09.20201124,29
1 483 162,6520 210,5518.09.2020-20.09.20203364,71
1 462 952,1038 097,4321.09.20201119,91
1 424 854,6727 413,5122.09.20201116,79
1 397 441,1623 142,7223.09.20201114,54
1 374 298,4429 022,8724.09.20201112,65
1 345 275,5727 309,4525.09.2020-27.09.20203330,81
1 317 966,1231 514,8528.09.20201108,03
1 286 451,2717 551,5729.09.20201105,45
1 268 899,7017 553,3830.09.20201104,01
1 251 346,3219 250,6001.10.20201102,57
1 232 095,728 051,9002.10.2020-04.10.20203302,97
1 224 043,8217 811,2505.10.20201100,33
1 206 232,579 085,6206.10.2020198,87
1 197 146,9524 876,0107.10.2020198,13
1 172 270,9411 044,0108.10.2020196,09
1 161 226,9310 736,3109.10.2020-11.10.20203285,55
1 150 490,6230 756,0112.10.2020194,30
1 119 734,6121 554,9913.10.2020-14.10.20202183,56
1 098 179,6229 142,9515.10.2020190,01
1 069 036,6731 907,2016.10.2020-18.10.20203262,88
1 037 129,4749 956,2219.10.2020185,01
987 173,2530 387,4520.10.2020180,92
956 785,8026 651,1421.10.2020178,43
930 134,6621 154,9422.10.2020176,24
908 979,7219 092,5123.10.2020-25.10.20203223,52
889 887,2140 420,1226.10.2020172,94
849 467,0920 610,1027.10.2020169,63
828 856,9912 279,0328.10.2020167,94
816 577,9611 503,4329.10.2020166,93
805 074,5311 514,6430.10.2020-01.11.20203197,97
793 559,8919 269,2502.11.2020165,05
774 290,6411 142,7603.11.2020163,47
763 147,887 344,1804.11.2020162,55
755 803,7010 521,0805.11.2020161,95
731 423,5623 154,4609.11.2020159,95
708 269,1012 726,0610.11.2020158,05
695 543,0416 084,6411.11.2020157,01
679 458,4018 059,2712.11.2020155,69
661 399,1319 371,2213.11.2020-15.11.20203162,64
642 027,9137 379,2916.11.2020152,63
604 648,6232 122,3617.11.2020149,56
572 526,2620 040,2918.11.2020146,93
552 485,9723 657,0819.11.2020145,29
528 828,8923 073,5720.11.2020-22.11.20203130,04
505 755,32 23.11.2020141,46
Усього:1 049 069,36
Ураховуючи викладене, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню є 3% річних, нараховані за надані послуги за листопад-грудень 2017 року, січень-березень 2018 року, листопад-грудень 2018 року, січень-квітень 2019 року, жовтень-грудень 2019 року, січень-жовтень 2020 року, за період з 11.12.2017 по 23.11.2020 у сумі 2 135 704 грн 11 коп.
У той же час застосування вказаних висновків при розрахунку значно збільшить заявлену до стягнення суму інфляційних нарахувань, з огляду на що суд, враховуючи принцип диспозитивності судового процесу та розмір заявлених позивачем до стягнення інфляційних втрат, приходить до висновку про задоволення вимоги АТ «Луганськгаз» про стягнення з ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» інфляційних нарахувань, нарахованих за надані послуги за листопад-грудень 2017 року, січень 2018 року березень 2018 року, листопад 2018 року-грудень 2018 року, січень 2019 року-квітень 2019 року, жовтень 2019 року-грудень 2019 року, січень-серпень 2020 року, за період з січня 2018 року по жовтень 2020 року в сумі 3 042 565 грн 22 коп.
Відносно клопотання відповідача, викладеного у відзиві, про максимальне зменшення заявленої до стягнення суми пені суд зазначає наступне.
В обґрунтування вказаного клопотання відповідач зазначив, що ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» є державним унітарним підприємством, що діє як державне комерційне підприємство, засноване на державній власності та належить до сфери управління Фонду державного майна України. Підприємство виробляє електричну енергію та постачає теплову енергію/надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води більшій частині споживачів міста Сєвєродонецька Луганської області, але у зв`язку з постійним зростанням вартості енергоносіїв, не покриттям діючих тарифів собівартості надання послуг з теплопостачання, відповідач з незалежних від нього причин постійно зазнає збитків, які збільшуються ще й за рахунок низької платоспроможності споживачів.
Відповідач фактично позбавлений можливості впливати прямо чи опосередковано на обсяг коштів, які перераховуються як плата за продану теплову енергію з рахунку із спеціальним режимом використання, оскільки обсяг перерахування відповідних коштів відповідачу постановою Кабінету Міністрів України від 18.06.2017 №217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки» віднесено до компетенції Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
На поточних рахунках підприємства у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» та Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Хрещатик» обліковуються грошові кошти на загальну суму 80 101 632 грн 85 коп., проте їх повернення буде здійснюватись за процедурою визначеною Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Зазначив, що специфіка діяльності підприємства полягає в сезонному характері роботи, оскільки останнє виробляє, транспортує та постачає теплову енергію для потреб опалення протягом шести місяців на рік, у інший час підприємство припиняє виробничу діяльність.
Станом на 30.11.2020 розмір заборгованості ДП «Енергоринок» перед відповідачем складає 98 729 214 грн 62 коп.
Також відповідачу в силу приписів Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 №1669-VII заборонено нараховувати споживачам пеню у разі несвоєчасних розрахунків за отримані послуги, що також негативно відображається на фінансовому стані відповідача.
Приписами ст.233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Відтак, у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п.6 ст.3, ч.3 ст.509 та ч.ч.1, 2 ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати.
Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
При цьому питання можливого зменшення штрафних санкцій вирішується господарським судом згідно з ч.1 ст.86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно зі ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання. Господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими: потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; передбачена законом відповідальність виробника (продавця) за недоброякісність продукції застосовується також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; сплата штрафних санкцій за порушення зобов`язання, а також відшкодування збитків не звільняють правопорушника без згоди другої сторони від виконання прийнятих зобов`язань у натурі; у господарському договорі неприпустимі застереження щодо виключення або обмеження відповідальності виробника (продавця) продукції.
Суд вважає вказані ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» у відзиві доводи переконливими та обґрунтованими.
Також судом враховується те, що відповідач періодично при надходженні грошових коштів здійснював погашення існуючої заборгованості перед позивачем та те, що в силу приписів Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 №1669-VII ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» заборонено нараховувати споживачам пеню у разі несвоєчасних розрахунків за отримані послуги.
Ураховуючи викладене суд, керуючись приписами ч.3 ст.551 ЦК України, ч.1 ст.233 ГК України, знаходить необхідним зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, на 80%, тобто до 541 161 грн 88 коп.
Відносно клопотання відповідача, викладеного у відзиві, про максимальне зменшення заявленої до стягнення суми 3% річних суд зазначає наступне.
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 №902/417/18, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст.625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, як мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.
Проте, у даному випадку сторонами не встановлювався інший розмір процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання, а нарахування процентів здійснено позивачем у розмірі, встановленому ч.2 ст.625 ЦК України, а саме у розмірі 3% річних, тому суд не вбачає підстав та можливості зменшити розмір нарахованих АТ «Луганськгаз» відповідачеві 3% річних.
Ураховуючи вищевикладене позов підлягає задоволенню частково.
Як передбачено абз.4 п.3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.
Розв`язуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
У той же час, 30.05.2016 між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз», яке у подальшому перейменоване на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз», як довірителем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Луганськгаз Збут» як повіреним укладено договір доручення №Д-1 з додатковими угодами, за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, повірений зобов`язується від імені, в інтересах та за рахунок довірителя виконувати грошові зобов`язання останнього. Деталізований зміст доручення щодо виконання повіреним грошових зобов`язань, порядок його виконання та інші вказівки зазначаються довірителем в дорученні на здійснення платежів (за формою, встановленою у Додатку №1, який є невід`ємною частиною цього договору) (п.1.1 договору доручення).
Відповідно до п.10.1 договору в редакції додаткової угоди від 10.09.2019 до договору доручення від 30.05.2016 №Д-1 цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2020, а в частині проведення розрахунків до повного виконання зобов`язання сторін.
26.12.2019 АТ «Луганськгаз» видано ТОВ «Луганськгаз Збут» довіреність №47 зі строком дії до 31.12.2020 на здійснення в порядку та на умовах, визначених договором доручення від 30.05.2016 №Д-1 від імені, в інтересах та за рахунок довірителя наступні юридичні дії: виконувати грошові зобов`язання довірителя відповідно до змісту доручень, які будуть надаватися довірителем повіреному у відповідності до вимог та у порядку, визначеному у п.п.1 розділу 1 договору доручення від 30.05.2016 №Д-1.
З огляду на викладене, а також відсутність у матеріалах справи доказів продовження існування між позивачем та ТОВ «Луганськгаз Збут» відносин за зазначеним договором доручення після 31.12.2020, судовий збір із задоволених позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача згідно зі ст.129 ГПК України.
Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236, 238, 240 ГПК України, господарський суд
1. Позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» до Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» задовольнити частково.
3. У решті позову відмовити.
4. Учасники справи:
Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному пп.17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 25.03.2021.

Суддя С. Смола