ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2021м. ДніпроСправа № 904/296/21

за позовом Фізичної особи-підприємця Павловського Володимира Гавриловича, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМАКС ГРУП", м. Дніпро

про стягнення заборгованості

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі (повідомлення) представників сторін

ПРОЦЕДУРА

Фізична особа-підприємець Павловський Володимир Гаврилович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМАКС ГРУП" про стягнення заборгованості в розмірі 15 238, 32 грн, з яких: 10 140, 20 грн - основна заборгованість, 2 429, 84 грн - пеня, 667, 81 - 3 % річних, 1076, 45 грн - інфляційні втрати, 1014, 02 грн - штраф.

Ухвалою суду від 26.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачу для подання відзиву встановлено 15-тиденний строк з дня отримання (вручення) даної ухвали.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідача про розгляд справи було належним чином повідомлено, шляхом направлення ухвали суду від 26.01.2021 на адресу відповідача, яка вказана в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 49089, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, буд.2.

На адресу суду повернувся направлений відповідачу конверт із ухвалою суду від 26.01.2021 з довідкою відділення поштового зв`язку про відсутність адресата за вказаною адресою.

Відповідач відзиву на позов у встановлений судом строк не надав.

Суд наголошує на тому, що зі своєї сторони ним здійснені всі необхідні заходи щодо належного повідомлення учасників справи про розгляд цієї справи.

Згідно із частинами 2, 3 статті 120 Господарського процесуального суду України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою; виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Пунктом 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" встановлено, що в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містяться відомості про юридичну особу, зокрема, щодо її місцезнаходження.

Відповідно до положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального суду України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, частина 7 статті 120 Господарського процесуального суду України зобов`язує учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

На адресу суду повернувся вдруге направлений відповідачу конверт із ухвалою суду від 26.01.2021, до якого відділенням поштового зв`язку додано довідку про причину невручення поштового відправлення - "адресат відсутній за вказаною адресою".

Вказаний факт свідчить про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та можливість подання до суду заяв по суті справи.

Згідно із частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із частиною 2 статті 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Тому суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № Х-2681 від 23.05.2018, в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

23.05.2018 між Фізичною особою-підприємцем Павловським Володимиром Гавриловичем (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФАРМАКС ГРУП" (далі - покупець, відповідач) було укладено договір поставки № Х-2681 (далі - договір, арк. с. 11).

Відповідно до пункту 1.1 договору, постачальник зобов`язується передати продовольчий товар (надалі - товар), у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти зазначений товар і сплатити за нього відповідну грошову суму на умовах цього договору.

Згідно з пунктом 1.2. договору, асортимент, ціна та кількість по партіям товару, який складає предмет цього договору, попередньо узгоджується сторонами і визначаються у накладних які є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що загальна вартість договору визначається як сума вартості товару отриманого від постачальника на підставі видаткових вкладних. Накладні виконують функції специфікації і є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до пункту 2.2. договору, покупець сплачує за товар постачальнику вартість, що зазначена у накладних, які є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що покупець зобов`язаний сплатити за отриманий товар, суму, вказану у видатковій накладній яка підписана покупцем, шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок постачальника, або внесення готівкою в касу підприємства протягом 90 (дев`яноста) календарних днів з дати отримання товару.

Згідно з пунктом 3.2. договору, в разі порушення покупцем строку оплати, за поставлений товар, визначений п.3.1. цього договору. Постачальник залишає за собою право не здійснювати відвантаження товару наступного замовлення до моменту погашення заборгованості покупцем.

Відповідно до пункту 4.1. договору, товар поставляється на умовах DDР згідно «Інкотермс» (в редакції 2010 року), за наступними адресами: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 10.

Перехід права власності від постачальника до покупця в момент прийому товару від постачальника і підписання сторонами видаткової накладної (пункт 4.2. договору).

Відповідно до пункту 4.3. договору, передача товару від постачальника до покупця здійснюється на підставі доручення. При централізовано-кільцевих перевезеннях допускається постачання товару без доручення, за умов, що в обов`язковому порядку, до моменту передачі товару покупець письмово повідомляє постачальника про матеріально-відповідальних осіб (повне ім`я, прізвище, по батькові, паспортні дані, адреса проживання), уповноважених на отримання товару згідно додатку №1 до даного договору. За неналежне або недостовірне заповнення повідомлення (додаток №1) відповідальність несе покупець.

Пунктом 6.1. договору сторони узгодили, що за порушення строку оплати товару, встановленого в п.3.1. даного договору покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 0.1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ діючої в період прострочення оплати товару, від суми боргу, за кожен день прострочення оплати. Строк нарахування пені - за кожен день прострочення, до повного виконання зобов`язання по оплаті товару.

Відповідно до пункту 6.2. договору за порушення термінів зазначених в п.3.1. цього договору понад 20 календарних днів покупець сплачує на користь постачальника штраф у розмірі 10% від суми грошової заборгованості.

Згідно з пунктом 5.1. договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2021 року, а в частині невиконаних зобов`язань - до повного їх виконання. Якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодна сторона письмово не повідомить одна одну про припинення дії договору. Договір вважається пролонгованим.

Письмових доказів у підтвердження розірвання договору матеріали справи не містять, тому суд доходить висновку, що протягом спірного періоду (2018 рік) договір був чинним.

На виконання умов договору позивач у період з 24.05.2018 по 30.05.2018 поставив відповідачу партіями товар на загальну суму 23 140, 20 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями видаткових та товарно-транспортних накладних, які містять підписи уповноважених представників та/або відтиски штампу відповідача (арк. с. 13-22).

Всі видаткові та товарно-транспортні накладні містять посилання на договір поставки № Х-2681 від 23.05.2018.

Позивач стверджує, що відповідач за поставлений товар розрахувався частково на суму 13 000,00 грн., у визначені в договорі строки розрахунків за отриманий товар у повному обсязі не здійснив, у зв`язку з чим заборгованість відповідача за договором становить 10 140, 20 грн.

Зазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду з даними позовом, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу за поставлений товар у розмірі 10 140, 20 грн, пеню у розмірі 2 429, 84 грн, 3% річних у розмірі 667, 81 грн, інфляційні втрати у розмірі 1076, 45 грн та штраф у розмірі 1014, 02 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з поставки товару.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Щодо суми основного боргу

За приписами частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням умов пункту 3.1. договору строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати вартості поставленого позивачем товару є таким, що настав.

Відповідач своїх зобов`язань з повної та своєчасної оплати вартості отриманого товару не виконав, у зв`язки з чим за ним перед позивачем обліковується заборгованість у загальні сумі 10 140,20 грн.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до положень статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язань припиняється виконанням, проведеним належним чином.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем за поставлений товар відповідачем суду не надано.

Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині суми основного боргу в розмірі 10 140,20 грн визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо сум пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Позивач за порушення відповідачем зобов`язання по оплати отриманого ним товару заявив до стягнення з останнього пеню у розмірі 2429, 84 грн, штраф у розмірі 1 014,02 грн, 3% річних у розмірі 667,81 грн та інфляційні втрати у розмірі 1076, 45 грн за загальний період прострочення з 23.08.2018 по 04.01.2021.

Статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 6.1. договору сторони узгодили, що за порушення строку оплати товару, встановленого в п.3.1. даного договору покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 0.1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ діючої в період прострочення оплати товару, від суми боргу, за кожен день прострочення оплати. Строк нарахування пені - за кожен день прострочення, до повного виконання зобов`язання по оплаті товару.

Відповідно до пункту 6.2. договору за порушення термінів зазначених в п.3.1. цього договору понад 20 календарних днів покупець сплачує на користь постачальника штраф у розмірі 10% від суми грошової заборгованості.

Перевіривши наданий розрахунок пені за зазначений позивачем загальний період з 23.08.2018 по 04.01.2021, суд встановив, що заявлена до стягнення сума вказаних нарахувань є вірною.

Перевіривши наданий розрахунок штрафу, суд встановив, що заявлена до стягнення сума вказаних нарахувань є вірною.

Нормою частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий розрахунок 3% річних за визначений позивачем період, суд встановив, що заявлена до стягнення сума вказаних нарахувань є вірною.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр".

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Розрахунок суми боргу з врахуванням індексу інфляції здійснюється шляхом множення суми заборгованості (на момент її виникнення) на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому, сума, яка внесена з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, якщо сума внесена з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, якщо з 16 по 31 день місяця, інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Виходячи із вказаного позивачем періоду нарахування інфляційних втрат, судом встановлено, що розрахунок здійснено за листопад 2018 року - січень 2021 року, але він не є арифметично правильним.

Однак, оскільки заявлена до стягнення з відповідача сума інфляційних втрат знаходиться у межах здійсненого судом перерахунку, то вимоги в цій частині позову визнаються судом обґрунтованими.

На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 2429, 84 грн, штрафу у розмірі 1 014, 02 грн, 3% річних у розмірі 667, 81 грн та інфляційних втрат у розмірі 1076, 45 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 114, 129, 165, 178, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМАКС ГРУП" (49089, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, буд.2, ідентифікаційний код 41627653) на користь Фізичної особи-підприємця Павловського Володимира Гавриловича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) основний борг у розмірі 10140, 20 грн, пеню у розмірі 2 429, 84 грн, 3% річних у розмірі 667, 81 грн, інфляційні втрати у розмірі 1076, 45 грн, штраф у розмірі 1 014, 02 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення - 29.03.2021.

Суддя В.І. Ярошенко