ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" березня 2021 р. м. Київ Справа № 910/571/21

Суддя Карпечкін Т.П. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 61 203,43 грн.

Без виклику представників заявника і боржника.

встановив:

До Господарського суду Київської області 23.02.2021 року за встановленою територіальною юрисдикцією (підсудністю) з Господарського суду м. Києва на підставі ухвали суду від 20.01.2021 року № 910/571/21 та ст. ст. 27, 152 Господарського процесуального кодексу України надійшла заява ОСОБА_1 (далі - заявник) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 (далі - боржник) 61 203,43 грн. за договорами купівлі-продажу № 146 від 09.06.2020 року та № 307 від 10.08.2020 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 23.02.2021 року заяву по справі № 910/571/21 передано на розгляд судді Карпечкіну Т.П.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що боржник, в порушення спірних договорів, не передав в обумовлений сторонами строк погоджений товар. Окрім того, зазначив, що його неодноразові звернення щодо необхідності належного виконання договорів боржником проігноровані.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Однак, судом встановлено, що у поданій до суду заяві про видачу судового наказу заявником, в порушення п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, не зазначено повного найменування сторін із вказівкою на підприємницьку діяльність фізичних осіб, оскільки, як вбачається з спірних договорів, останні укладені між приватним підприємцем Софієнко Владиславом Валерійовичем та громадянином ОСОБА_1 , що є важливим при визначенні суб`єктної юрисдикції даної заяви.

Також заявником не зазначено офіційної електронної адреси сторін. У разі відсутності у сторін офіційної електронної адреси, заявнику необхідно повідомити суд про її відсутність.

Також, як вбачається з матеріалів заяви, вказана заявником адреса місцезнаходження боржника не відповідає фактичним даним, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Проте, заявником не викладено всіх обставин в обґрунтування вимог про стягнення з боржника 61 203,43 грн. та не зазначено доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, а саме не зазначено умов договорів в частині їх предмету, обов`язків сторін щодо замовлення товару, погодження специфікації, поставки товару та його оплати, ціни тощо, як і не зазначено чи виконано сторонами їх зобов`язання, передбачені договорами, якщо так, то коли, і чим це підтверджується (акти приймання-передачі, видаткові накладні, специфікації, замовлення покупця, банківські виписки тощо). Окрім того, заявником до заяви додано розрахунок пені, однак, в заяві не зазначено пунктів договорів якими передбачено підстави та порядок нарахування пені, а також її розмір.

Також, заявником не зазначено із чого складається заявлена до стягнення сума в розмірі 61 203,43 грн.

Також, суд звертає увагу заявника, що відповідно до ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Однак, заявлені вимоги про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по двом різним догодам купівлі-продажу, не пов`язані між собою ні підставами виникнення, ні доказами, а також не є основними та похідними вимогами. Таким чином, заявником порушено правила об`єднання позовних вимог.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст. 148, 150, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 61 203,43 грн.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст. ст. 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.П. Карпечкін