номер провадження справи 5/200/20-34/21/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2021 Справа № 908/3196/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О.,

при секретарі судового засідання Коцар А.О., розглянувши матеріали справи № 908/3196/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сігма-Запоріжжя, ідентифікаційний код юридичної особи 33256394 (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Шмідта, буд. 116-А)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, ідентифікаційний код юридичної особи 00130926 (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14)

про стягнення 92 595 грн. 84 коп.

за участі представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Морозов В.С., довіреність № 630 від 24.12.2020

СУТЬ СПОРУ:

10.12.2020 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Сігма-Запоріжжя від 01.12.2020 за вих. №01/12/20/1 (вх. №3449/08-07/20 від 10.12.2020) до Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго про стягнення 92 595,84 грн суми попередньої оплати, суми судового збору та витрат на правову допомогу.

Як вбачається з позовної заяви в обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те, що між ТОВ Сігма-Запоріжжя та ВАТ Запоріжжяобленерго укладено договір про постачання електричної енергії № 695 від 29.12.2007, згідно з яким, позивачем було здійсненню попередню оплату в сумі 92 595,84 грн. З 01.01.2019 внаслідок зміни постачальника електричної енергії ПАТ Запоріжжяобленерго припинило постачання електричної енергії за вказаним договором. 01.10.2020 між споживачем та постачальником підписано акт звірки взаємних розрахунків відповідно до якого заборгованість ПАТ Запоріжжяобленерго перед ТОВ Сігма-Запоріжжя становить 92 595,84 грн. Позивачем було направлено відповідачу лист про повернення суми попередньої оплати, однак відповідач залишив вказаний лист без відповіді. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 3, 11, 509, 526, 598, 693 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 263, 275, 276 Господарського кодексу України, постанови НКРЕКП №1415 від 13.11.2018, позивач просить суд позов задовольнити.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2020 справу №908/3196/20 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області (суддя Проскуряков К.В.) від 15.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3196/20 в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи.

12.01.2021 від ПАТ Запоріжжяобленерго до Господарського суду Запорізької області надійшов відзив на позовну заяву № 008-32/2 від 05.01.2021 (вх. № 369/08-08/21 від 12.01.2021), в якому відповідач заперечив проти доводів викладених у позовній заяві, просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити. У випадку задоволення позовних вимог, відповідач просив розстрочити виконання судового рішення на строк сім місяців.

12.01.2021 від ТОВ Сігма-Запоріжжя надійшла відповідь на відзив № 08/01/21/2 від 08.01.2021 (вх. № 424/08-08/21 від 12.01.2021), згідно з якою, позивач підтримав доводи викладені у позовній заяві, заперечив проти обґрунтувань викладених у відзиві на позовну заяву, в т.ч. щодо надання відповідачу розстрочки строком на сім місяців.

Вказані документи долучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області (суддя Проскуряков К.В.) від 12.01.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 11.02.2021 (без виклику (повідомлення) сторін.

15.02.2021 відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, враховуючи перебування на лікарняному судді Проскурякова К.В. з 09.02.2021, з метою недопущення порушення процесуального строку розгляду справи, справу № 908/3196/20 було перерозподілено та визначено для розгляду судді Науменку А.О.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.02.2021 № 908/3196/20 прийнято справу № 908/3196/20 до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 09.03.2021 о 10 год. 40 хв.

03.03.2021 від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника.

В судовому засіданні 09.03.2021 здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою комплексу Акорд.

Суд відкрив судове засідання з розгляду справи № 908/3196/20. Перевірив явку представників сторін. Відводів складу суду не заявлено. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Суд оголосив вищевказане клопотання позивача та задовольнив його. Представник відповідача пояснив, що на даний час з позивачем ведуться перемовини щодо мирного врегулювання спору, просив надати час для укладення мирової угоди.

За наслідками судового засідання 09.03.2021, у зв`язку з тим, що спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, суд оголосив перерву в судовому засіданні до 23.03.2021 об 10 год. 40 хв.

23.03.2021 на електронну адресу суду надійшла заява позивача про розгляду справи без участі позивача та його представника з ЕЦП.

В судовому засіданні 23.03.2021 здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою комплексу Акорд.

Суд продовжив розгляд справи № 908/3196/20. Суд оголосив про надходження від позивача зазначеної заяви.

Як вбачається з позовної заяви, 29.12.2007 ТОВ «Сігма-Запоріжжя» (споживач) та ВАТ «Запоріжжяобленерго» (постачальник) укладено договір про постачання електричної енергії № 695. На виконання умов договору споживачем було перераховано попередню оплату за електричну енергію на рахунок ПАТ «Запоріжжяобленерго» за платіжними дорученнями: № 1398 від 09.01.2018, № 1429 від 08.02.2018, № 1462 від 20.03.2018, № 1482 від 20.04.2018, № 1502 від 21.05.2018, № 1524 від 21.06.2018, № 1546 від 23.07.2018, №1565 від 21.08.2018, № 1585 від 19.09.2018, № 1605 від 23.10.2018, № 1628 від 21.11.2018, № 1650 від 21.12.2018, із призначенням платежу попередня плата за електроенергію у лютому 2018, березні 2018, квітні 2018, травні 2018, червні 2018, липні 2018, серпні, 2018, вересні 2018, жовтні 2018, листопаді 2018, грудні 2018, січні 2019 відповідно до рахунків. У постачальника перед споживачем утворилась переплата на підставі договору № 695 від 29.12.2007 про постачання електричної енергії у розмірі: 92 595, 84 грн. З 01.01.2019 в наслідок зміни постачальника електричної енергії ПАТ «Запоріжжяобленерго» припинило постачання електричної енергії за договором № 695 від 29.12.2007. Залишок коштів за попередню оплату за постачання електричної енергії за договором постачальником у добровільному порядку споживачу не було повернуто.

Представник відповідач підтримав заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву та зазначив про те, що факт анулювання ліцензії ПАТ Запоріжжяобленерго ніяким чином не підтверджує факту припинення дії договору про постачання електричної енергії в частині регулювання відносин щодо переплати. З огляду на положення п. 6 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 за № 312, анулювання з 01.01.2019 ліцензії ПАТ Запоріжжяобленерго на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом не є підтвердженням припинення дії укладеного сторонами договору про постачання електричної енергії в частині регулювання правовідносин щодо переплати. На момент здійснення позивачем попередньої оплати сторони перебували у договірних правовідносинах, які на сьогоднішній день продовжують свою дію в частині переплати, тому на момент вчинення передплати підстава для набуття цих коштів постачальником існувала та на даний час не відпала. Позивачем не надано доказів вжиття заходів щодо досудового врегулювання спору та невиконання відповідачем вимоги (претензії) щодо повернення суми 92 595, 84 грн. Таким чином, позивачем не надано належних доказів, які б свідчили про те, що відповідачем були порушені права чи законні інтереси позивача, про наявність спору між сторонами з приводу несплати (неповернення) 92 595,84 грн., а наявність підписаного між сторонами акту звірки, не може свідчити про беззаперечне порушення прав позивача з боку відповідача. У відзиві відповідач також виклав свої заперечення щодо розміру витрат на правничу допомогу та просив відмовити позивачу у задоволенні позову та стягненні судових втрат. Також відповідач зазначив, що на цей час Товариство знаходиться у вкрай тяжкому фінансовому стані та не має можливості виконати рішення суду у зв`язку з відсутністю на поточних рахунках грошових коштів, наявністю багатомільйонної заборгованості з податкового боргу, тому у випадку повного або часткового задоволення вимог відповідач просив суд надати йому розстрочення у виконанні судового рішення на 7 місяці.

23.03.2021 прийнято рішення, оголошено його вступну та резолютивну частину.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, суд

УСТАНОВИВ:

29.12.2007 Товариством з обмеженою відповідальністю «Сігма-Запоріжжя» (далі - споживач) та Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» (далі постачальник, ПАТ «Запоріжжяобленерго») укладено договір про постачання електричної енергії № 695 (далі - договір), згідно із п. якого постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку №1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Точки продажу електричної енергії визначаються додатком № 2 «Точки продажу електричної енергії споживачу»

Відповідно до додатку №2 «Точки продажу електричної енергії споживачу» договору № 1, адресою за якою здійснюється продаж електричної енергії постачальником споживачу, є: Запорізька область, Запорізький район, с. Степне, вул. Урожайна, буд. 16.

Облік електроенергії, спожитої споживачем та субспоживачами приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюються згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ (п. 7.1 договору).

Розрахунки за електроенергію та інші платежі за розрахунковий період здійснюються за діючими тарифами та у відповідності до діючого законодавства (п. 7.2 договору). Відповідно до п. 7.4 договору, розрахунки за електроенергію здійснюються згідно додатка № 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» з урахуванням умов додатка № 7 «Порядок визначення вартості мінімального обсягу електричної енергії в точці обліку». Розрахунки за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії обумовлюються додатком № 6 «Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії».

Відповідно до Додаткової угоди №1 про внесення змін до договору про постачання електричної енергії п. 2 додатку 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» до договору 1 споживач має право самостійно зробити до кінця поточного розрахункового періоду оплату за активну електроенергію, що буде спожита в наступному розрахунковому періоді.

Згідно із п. п. 2.3.1, 2.3.4 договору 1 споживач зобов`язався виконувати умови цього договору; оплачувати постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами додатка № 4 "Порядок розрахунків за активну електричну енергію" та додатка № 5 "Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії".

Відповідно до п. 9.4 договору, цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.2008. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії. Умови, а також термін дії договору, можуть бути переглянуті в будь-який момент за узгодженням сторін.

На виконання умов договору споживачем було перераховано попередню оплату за електричну енергію на рахунок ПАТ «Запоріжжяобленерго» за платіжними дорученнями: № 1398 від 09.01.2018, № 1429 від 08.02.2018, № 1462 від 20.03.2018, № 1482 від 20.04.2018, № 1502 від 21.05.2018, № 1524 від 21.06.2018, № 1546 від 23.07.2018, №1565 від 21.08.2018, № 1585 від 19.09.2018, № 1605 від 23.10.2018, № 1628 від 21.11.2018, № 1650 від 21.12.2018, із призначенням платежу попередня плата за електроенергію у лютому 2018, березні 2018, квітні 2018, травні 2018, червні 2018, липні 2018, серпні, 2018, вересні 2018, жовтні 2018, листопаді 2018, грудні 2018, січні 2019 відповідно до рахунків.

У постачальника перед споживачем утворилась переплата на підставі договору № 695 від 29.12.2007 про постачання електричної енергії у розмірі: 92 595, 84 грн.

З 01.01.2019 в наслідок зміни постачальника електричної енергії ПАТ «Запоріжжяобленерго» припинило постачання електричної енергії за договором № 695 від 29.12.2007.

04.02.2019 через канцелярію Запорізького РЕМ, як складової частини Постачальника було передано лист-вимогу вих. № 04-3ю від 04.02.2019, про повернення попереднього платежу за договором № 695 від 29.12.2007.

01.10.2019 споживачем та постачальником було підписано акт звірки взаємних розрахунків № 695 від 01.10.2020, згідно із яким заборгованість ПАТ «Запоріжжяобленерго» перед ТОВ «Сігма-Запоріжжя» становить: 92 595, 84 грн.

21.10.2020 заступнику директора з енергозбуту ЗМЕМ Ахметчик О.І., як складової частини постачальника листом з описом вкладення, що підтверджується описом вкладення від 21.10.20 та фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 21.10.2020 було направлено лист вих. № 21/10/20/4 від 21.10.2020 з проханням повернути авансовий платіж за договором № 695 від 29.12.2007 про постачання електричної енергії у сумі 92 595,84 грн. Однак жодної відповіді на вказаний лист споживачем отримано не було.

Залишок коштів за попередню оплату за постачання електричної енергії за договором 1 постачальником у добровільному порядку споживачу не було повернуто.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В частині 2 статті 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до змісту ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є примусове виконання обов`язку в натурі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 263 Господарського кодексу України господарсько-торговельною є діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання у сфері товарного обігу, спрямована на реалізацію продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання, а також допоміжна діяльність, яка забезпечує їх реалізацію шляхом надання відповідних послуг. Господарсько-торговельна діяльність може здійснюватися суб`єктами господарювання в таких формах: матеріально-технічне постачання і збут; енергопостачання; заготівля; оптова торгівля; роздрібна торгівля і громадське харчування; продаж і передача в оренду засобів виробництва; комерційне посередництво у здійсненні торговельної діяльності та інша допоміжна діяльність по забезпеченню реалізації товарів (послуг) у сфері обігу. Господарсько-торговельна діяльність опосередковується господарськими договорами поставки, контрактації сільськогосподарської продукції, енергопостачання, купівлі-продажу, оренди, міни (бартеру), лізингу та іншими договорами.

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії". Енергопостачальні підприємства інших, крім державної і комунальної, форм власності можуть брати участь у забезпеченні енергією будь-яких споживачів, у тому числі через державну (комунальну) енергомережу, на умовах, визначених відповідними договорами.

За змістом ч.ч. 1, 4, 6, 7 ст. 276 ГК України загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін. Строки постачання енергії встановлюються сторонами у договорі виходячи, як правило, з необхідності забезпечення її ритмічного та безперебійного надходження абоненту. Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

За приписами ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до постанови НКРЕКП від 13.11.2018 № 1415 з 01.01.2019 ПАТ Запоріжжяобленерго анульовано ліцензії на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії електричними мережами, а також постачання електричної енергії за регульованим тарифом, та видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами.

Тобто, ПАТ Запоріжжяобленерго з 01.01.2019 згідно з постановою НКРЕКП від 13.11.2018 № 1415 є оператором системи розподілу електричної енергії.

Згідно з п. 56 ст.1 Закону України Про ринок електричної енергії оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 цього Закону оператору системи розподілу забороняється здійснювати діяльність з виробництва та/або передачі, та/або постачання електричної енергії, крім випадків, визначених частиною одинадцятою цієї статті.

Як слідує з матеріалів справи, після проведення ТОВ «Сігма Запоріжжя» остаточних розрахунків за фактично спожиту електричну енергію за лютий 2018 січень 2019, залишок коштів переплати за електроенергію складає 92 595,84 грн.

Зайво перераховані позивачем грошові кошти у якості попередньої оплати за електричну енергію ПАТ Запоріжжяобленерго не повернуто. Відповідно до підписаного сторонами акту звірки взаємних розрахунків заборгованість ПАТ Запоріжжяобленерго перед позивачем склала 92 595,84 грн.

Оскільки на момент розгляду справи в суді відповідач вказані грошові кошти позивачу не повернув, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 92 595,84 грн. переплати є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, не спростовують висновків суду та не звільняють відповідача від обов`язку повернути суму переплати за електричну енергію, незалежно від результатів господарської діяльності.

Також, відповідач просить суд розстрочити виконання рішення суду строком на 7 місяців у зв`язку з наступним.

Відповідач знаходиться у вкрай тяжкому фінансовому стані та не має можливості виконати рішення суду по даній справі, у зв`язку з відсутністю на поточних рахунках грошових коштів, наявної мільярдної заборгованості з податкового боргу, а тому є об`єктивні підстави для розстрочки виконання рішення суду.

Основною причиною скрутного фінансового становища Товариства є значна заборгованість споживачів за надані населенню області послуги з постачання електричної енергії, надання судами розстрочки виконання рішень боржникам ПАТ «Запоріжжяобленерго», а також відсутність у Товариства можливості отримувати прибуток через встановлення НКРЕКП для відповідача нульового алгоритму та встановлення щодобових багатомільйонних відрахувань протягом кількох років.

Так НКРЕКП було фактично заблоковано надходження грошових коштів після розподілу на поточні рахунки відповідача. Підтвердженням тому є встановлення починаючи з 2015 для відповідача нульового відсотку відрахувань коштів на поточні рахунки постачальника електричної енергії, або встановлення щодобових мільйонних відрахувань з рахунків відповідача ПАТ Запоріжжяобленерго" недоотримало у 2016 - 541.3 млн. грн., у 2017 - 328.4 млн. грн., за 2018 - 576.5 млн. грн., що стало причиною неспроможності відповідача виконувати поточні господарські зобов`язання.

Станом на 30.11.2020 дебіторська заборгованість споживачів за відпущену до 01.01.2019 електроенергію та за послуги з розподілу електроенергії склала 1537.70 млн. грн. Найкрупнішими боржниками відповідача на той момент були ТОВ «Запорізький титаномагнієвий комбінат», ПАТ «ЗФЗ», ДП «Кремнійполімер», ЗДП «Радіоприлад», ПрАТ «Завод напівпровідників», з покупців електроенергії: ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» -306.6 млн. грн., ДПЗД «Укрінтеренерго» - 30.0 млн. грн.

Щодо ряду підприємств-споживачів, які мають досить значну заборгованість перед ПАТ «Запоріжжяобленерго», такими як ЗДП «Кремнійполімер», господарським судом порушено справи про банкрутство. Тому примусове стягнення заборгованості з таких підприємств є процесуально неможливим.

У ПАТ «Запоріжжяобленерго» відсутні кошти для фінансування першочергових та обов`язкових витрат товариства, а також відсутні кошти для виконання рішення у справі єдиним платежем.

Станом на 30.11.2020 податковий борг відповідача становить 1 130,9 млн. грн.

Окрім першочергової виплати податкового боргу товариство має щомісячно проводити виплату інших обов`язкових платежів, зокрема таких як оплата за: сировину та матеріали; паливо для автотранспорту та його утримання; закупівлю лічильників, оренду приміщень, охорону праці; витрати на зв`язок тощо. Сума мінімально необхідних платежів ПАТ «Запоріжжяобленерго» (лікарняні, відрядження, ПДВ, комісійний збір банкам, комунальні платежі тощо) в межах, передбаченою структурою тарифів з 01.08.2020 складають 258 599 тис. грн. на місяць.

Станом на 01.12.2020 кредиторська заборгованість ПАТ «Запоріжжяобленерго» за роботи (послуги) становить 143 905,29 тис. грн.

Крім цього, надаємо довідки про залишки коштів на рахунках ПАТ Запоріжжяобленерго .

Станом на 30.11.2020 кредиторська заборгованість відповідача перед ДП «Енергоринок» становить 412,4 млн. грн.

Відповідач, зі свого боку, приймає всі можливі заходи по недопущенню неналежного виконання договірних зобов`язань споживачів, оскільки здійснює всі можливі заходи спрямовані на погашення заборгованості, зокрема направляє претензії, звертається до суду з позовними заявами про стягнення заборгованості, здійснює обмеження або припинення електропостачання, бо повне відключення деяких споживачів може призвести до соціальної та технологічної катастрофи на території всієї Запорізької області.

Основною причиною зростання дебіторської заборгованості відповідача визначає падіння рівня платоспроможності споживачів. Отже, ступінь виконання зобов`язання відповідача перед ДП «Енергоринок» знаходиться в прямій залежності від ступеню виконання зобов`язання споживачів перед відповідачем.

Таким чином, наявна дебіторська заборгованість не тільки не приносить прибутку, але і поставила відповідача у скрутне становище при здійсненні розрахунків з іншими підприємствами.

Крім того, у зв`язку з тяжким фінансовим станом споживачів - юридичних осіб, ПАТ «Запоріжжяобленерго» змушене укладати договори про реструктуризацію заборгованості, що по суті є перенесенням термінів оплати за спожиту електричну енергію.

ПАТ «Запоріжжяобленерго» є підприємством державного сектору економіки та включено до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 № 36-р. ПАТ «Запоріжжяобленерго» включено до переліку об`єктів великої приватизації державної власності. На підставі п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Пунктом 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, шо ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Надання судом розстрочки виконання судового рішення дає можливість відповідачу добровільно сплатити заборгованість відповідно до графіку розстрочки, який буде встановлено судом, оскільки здійснити оплату у повному обсязі одразу після винесення рішення відповідач не зможе з огляду на критичний фінансовий стан, а також з огляду на те, що виконавче провадження щодо стягнення заборгованості за даним рішенням суду підлягає зупиненню на підставі п. 12, ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувана чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною 4 ст. 331 ГПК України визначено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В силу наведених приписів процесуального законодавства, підставою для розстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що істотно ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення у визначений строк. Тобто, розстрочення виконання судового рішення пов`язано з об`єктивними, непереборними - виключними обставинами, котрі ускладнюють його вчасне виконання.

Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 331 ГПК України). Також, суд враховує наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення тощо.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про відстрочення виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у даній справі.

Так, в силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст. ст. 76-79 ГПК України).

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем протягом більше двох років (з січня 2019) не здійснено навіть часткове повернення коштів з спірної суми заборгованості. Позивач категорично заперечує з приводу надання розстрочки. Посилання відповідача на незадовільний фінансовий стан за змістом ст. 331 ГПК України не може вважатися тією виключною обставиною, що може слугувати підставою для розстрочення виконання рішення суду, оскільки ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 218 ГКУ передбачено, що обов`язок судових рішень не залежить від наявності чи відсутності у боржника коштів.

За змістом ч. 1 ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може надати відстрочення або розстрочити його виконання.

Розглянувши клопотання відповідача про надання розстрочки виконання рішення суду, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

У позовній заяві позивачем було заявлено про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу адвоката. До позовної заяви були додані, зокрема: копія ордеру на надання правничої допомоги ТОВ Сігма - Запоріжжя АР №1000173, в якому зазначено, що його видано на підставі договору № 1 від 20.03.2020 адвокатом Харцизовою Т.В., договір про надання правової допомоги № 1 від 20.03.2020, а також попередній (орієнтовний) розрахунок та вказано у відповіді на відзив, що для підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, докази будуть подані відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Станом на час розгляду справи відповідні документи до суду не надходили, тому питання щодо розподілу понесених позивачем судових витрат в частині витрат на правничу допомогу судом не вирішувалось.

Керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, ідентифікаційний код юридичної особи 00130926 (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сігма-Запоріжжя, ідентифікаційний код юридичної особи 33256394 (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Шмідта, буд. 116-А) суму боргу у розмірі 92 595 (дев`яносто дві тисячі п`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 84 коп., судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХI Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 26.03.2021.

Суддя А.О. Науменко