ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року Справа № 903/808/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Розізнана І.В.

при секретарі судового засідання Першко А.А.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Волинської області від 1 лютого 2021 року в справі №903/808/20 (суддя - Дем`як В.М.)

час та місце ухвалення: 1 лютого 2021 року; м. Луцьк, пр. Волі, 54а; повний текст ухвали складено 3 лютого 2021 року

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про визнання недійсним договору купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі

за участю представників сторін:

від Позивача - не з`явився;

від Відповідача - Книш С.В.; Довгун Н.В..

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (надалі - Позивач) звернувся з позовом до ОСОБА_1 (надалі - Відповідач), в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісно-торговий центр" від 20 березня 2013 року, сторонами якого зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 /

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що договір купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі Позивач не підписував, волевиявлення на відчуження своєї частки статутного капіталу в еквіваленті 110 000 грн не мав та продавати за ціну 110000 грн наміру також не мав. Вказує, що підпис Позивача був свідомо сфальсифікований Відповідачкою ніби-то з корисливих мотивів.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 1 лютого 2021 року задоволено клопотання Позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі. Призначено у справі № 903/808/20 судову почеркознавчу експертизу. Проведення судової почеркознавчої експертизи доручено Рівненському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Мотивуючи дану ухвалу, місцевий господарський суд виходив, зокрема з того, що представник Позивача в судовому засіданні підтримав подане клопотання про призначення почеркознавчої експертизи за вх.№01-84/93/20 від 23 грудня 2020 року, та просив на вирішення судової почеркознавчої експертизи поставити наступне питання: чи було виконано підпис на сторінці 1 та 2 договору купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі, Позивачем. Проведення експертизи просив доручити Рівненському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Відтак суд першої інстанції констатував, що вирішуючи спір у справі №903/808/20, суд має надати правову оцінку доводам Позивача щодо не підписання ним договору, а відтак й факту укладення договору купівлі-продажу від 20 березня 2013 року, оскільки сторона за договором заперечує факт підпису.

Також місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі зазначив про проведення судової почеркознавчої експертизи Рівненським відділенням Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, судом покладено на Позивача за клопотанням, якого призначено судового експертизу.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Відповідач звернулася до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та направти справу для продовження розгляду до Господарського суду Волинської області.

Мотивуючи дану апеляційну скаргу Відповідач звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що місцевим господарським судом в порушення пунктів 1.3, 1.4 глави 1 Розділу 1 Рекомендацій призначення почеркознавчої судової експертизи не відібрано у Позивача вільні та умовно-вільних зразки підпису та не зазначена в ухвалі у яких документах містяться вільні та умовно-вільні зразки підпису Позивача.

Також апелянт в своїй апеляційній скарзі вказує на порушення принципу рівності усіх учасників судового засідання, що знайшло своє відображення у призначенні експертного дослідження саме до тієї установи, яку запропонував Позивач, і яка знаходиться, як зазначає Відповідач в своїй апеляційній скарзі «по територіальній наближеності не підпорядковується Господарському суду Волинської області, а підпорядковується - місцю роботи Позивача».

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26 лютого 2021 року поновлено Позивачу строк на подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Позивача та запропоновано Позивачу подати відзив на апеляційну скаргу з доказами його надсилання Відповідачу.

Розпорядженням керівника апарата суду від 9 березня 2021 року на підставі службової записки головуючого судді від 9 березня 2021 року, з підстав, зазначених у службовій записці, було призначено заміну судді-члена колегії у даній справі.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного розподілу судової справи між суддями було визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Василишин А.Р.; суддя Бучинська Г.Б., суддя Розізнана Г.Б..

Ухвалою Північно -західного апеляційного господарського суду від 9 березня 2021 року прийнято апеляційну скаргу №903/808/20 до провадження колегією суддів: головуючий суддя Василишин А.Р.; суддя Бучинська Г.Б., суддя Розізнана Г.Б.. Призначено розгляд апеляційної скарги на 24 березня 2021 року об 14:00 год..

В судове засідання від 24 березня 2021 року представник Позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Водночас, суд не викликав учасників справи у судове засідання, відповідно до частини 1 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, що вказує на те, що ухвалою суду від 9 березня 2021 року явка сторін обов`язковою не визнавалась.

Разом з тим суд констатує, що відкладення розгляду апеляційної скарги, визначено статтею 273 Господарського процесуального кодексу України, що по суті є неприпустимим з огляду на те, що це суперечить одному із завдань господарського судочинства, визначених частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України (своєчасне вирішення судом спорів). При цьому апеляційний господарський суд наголошує на тому, що в силу дії частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

В силу дії частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на що, колегія апеляційного господарського суду вбачає за можливим розглядати дану апеляційну скаргу без участі представника Позивача, за наявними в матеріалах справи доказами та зважаючи на закінчення тридцятиденного строку розгляду даної апеляційної скарги.

В судовому засіданні від 24 березня 2021 року представники Відповідача підтримала доводи, наведені в апеляційній скарзі, та з підстав, висвітлених у ній, просили суд задоволити апеляційну скаргу, а оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу до Господарського суду Волинської області. Вказавши, що місцевий господарський суд в силу дії пунктів 1,3 та 1,4 Рекомендацій зобов`язаний був надати експерту вільні та умовно вільні зразки підпису та неповинен перекладати такі обов`язки на експерту установу. Також, представника Відповідача вказали, що суд зобов`язаний в своїй ухвалі, в порядку виконання вимог статті 100 ГПК України, зазначити перелік усіх об`єктів експертного дослідження, а саме зазначити в ухвалі про призначення експертизи вказати документи в яких містяться вільні та умовно-вільні зразки підпису Позивача. Окрім того, представники Відповідача вказали на порушення принципу рівності усіх учасників судового засідання, що знайшло своє відображення у призначенні експертного дослідження саме до тієї установи, яку запропонував Позивач. Також, представник Відповідача не заперечив проти самої експертизи та необхідності в проведенні експертного дослідження.

Заслухавши пояснення представників Відповідача, дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін. При цьому колегія виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи предметом позову в даній справі є визнання недійсним договір купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісно-торговий центр" від 20 березня 2013 року. Обгрунтовуючи позов Позивач вказує на відсутність волевиявлення на відчуження Позивачем частки статутного капіталу в еквіваленті 110000 грн та наміру здійснювати продаж своєї частки. Також Позивач вказує, що його підпис свідомо сфальсифікований Відповідачем з корисливих мотивів.

Представник Позивача подав клопотання про призначення почеркознавчої експертизи за вх.№01-84/93/20 від 23 грудня 2020 року, в якому просив на вирішення судової почеркознавчої експертизи поставити питання: чи було виконано підпис на сторінці 1 та 2 договору купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі Позивачем.

Проведення експертизи просив доручити Рівненському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Враховуючи ту обставину, що при вирішенні спору в справі №903/808/20 необхідно надати правову оцінку доводам Позивача щодо не підписання ним Договору, а відтак й факту укладення оскаржуваного договору купівлі-продажу від 20 березня 2013 року, зважаючи заперечення підпису на оскаржуваному договорі, місцевим господарським судом було задоволено клопотання Позивача та призначено по даній справі судову почеркознавчу експертизу, провадження у справі №903/808/20 зупинено до одержання висновку судової почеркознавчої експертизи.

Досліджуючи підставність призначення та проведення судової експертизи, колегія суддів констатує, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Таким чином судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Означена правова позиція висловлена, зокрема, в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 січня 2018 року в справі №907/425/16 та від 24 січня 2018 року в справі №917/50/17.

Відповідно до частини першої статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно статті 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій, зокрема, зазначає питання, з яких експерт має надати суду висновок.

Формулювання питань, які ставляться перед експертом, повинно, як правило, здійснюватись з урахуванням згаданих Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень і атестованих експертних методик, у яких зазначаються питання, на вирішення яких спрямовані ці методики та реєстр яких ведеться Міністерством юстиції України.

Питання, які ставляться перед експертом, мають бути сформульовані чітко, ясно і таким чином, щоб вони виключали неоднозначне їх розуміння й тлумачення та відповідали тим об`єктам і матеріалам, які направляються на експертизу.

Недопустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.

В силу пункту 3.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 8 жовтня 1998 року, орієнтовний перелік питань, що можуть бути поставлені при проведенні відповідного виду експертизи, наведено в Науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року №53/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 3 листопада 1998 року за №705/3145 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року №1950/5).

Згідно із пунктом 1.1 розділу І Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року №53/5 (надалі - Рекомендації), основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань. Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Відповідно до пункту 1.3 розділу І Рекомендацій для проведення досліджень орган, який призначив експертизу, повинен надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Перед приєднанням вільних та умовно-вільних зразків до матеріалів справи орган, який призначив експертизу, має пред`явити їх особі, яка підлягає ідентифікації.

Відповідно до пункту 1.7 розділу І Рекомендацій експериментальні зразки посвідчуються органом, який призначив експертизу. У посвідчувальному написі зазначаються прізвище, ім`я та по батькові виконавця, а також особливості зразка (написані лівою рукою, спеціальним шрифтом тощо).

Відповідно до положень Науково - методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених, якщо з певних причин виконати будь - які вимоги, що стосуються відбирання та надання зразків, не було можливості, про це слід указати в документі про призначення експертизи (залучення експерта).

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (заява № 616 79/00) від 01 червня 2006 року зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Зважаючи на заперечення апеляційної скарги Відповідача, щодо підстав скасування оскаржуваної ухвали (порушення пунктів 1.3, 1.4 глави 1 Розділу 1 Рекомендацій призначення почеркознавчої судової експертизи, що полягає у не відібранні у Позивача вільних та умовно-вільних зразків підпису; не зазначення в ухвалі у яких документах містяться вільні та умовно-вільні зразки підпису Позивача) колегія суддів досліджуючи докази, долучені до матеріалів справи діючи в правовому полі норм діючого законодавства, котрі направлення на регулювання відносин з-приводу призначення та проведення експертних досліджень.

В судовому засіданні від 24 березня 2021 року представники Відповідача не заперечують сам факт необхідності проведення та призначення самої почеркознавчої експертизи, а доводи та заперечення апеляційної скарги зводяться до порядку проведення почеркознавчої експертизи (а саме відібрання експерементальних зразків підпису та надання вільних, умовно-вільних зразків підпису).

Дослідивши всі вимоги та заперечення апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Враховуючи те, що Позивач заперечує сам факт підписання оскаржуваного правочину, стверджуючи при цьому, що він його не підписував, Позивачем 23 грудня 2020 року було подано до місцевого господарського суду клопотання про призначення почеркознавчої експертизи із зазначенням переліку питань (а.с. 72).

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 20 січня 2021 року відкладено підготовче засідання на 1 лютого 2021 року, явку Позивача визнано обов`язковою та запропоновано Позивачу подати зразки вільних підписів на документах, які створені датою наближеною до дати підписання основного договору - 20 березня 2013 року та датою наближеною до дати подання Позивачем позовної заяви в даній справі до суду в кількості не менше як по 5 документів щодо кожного випадку (а.с. 78).

1 лютого 2021 року Позивач прибув в судове засідання в якому у нього були відібрані експерементальні зразки підпису, про що зазначено в протоколі судового засідання від 1 лютого 2021 року та оскаржуваній ухвалі від 1 лютого 2021 року.

В своїй апеляційній скарзі Відповідач зазначає, що із дати подання позову (2 листопада 2020 року) по дату судового засідання (1 лютого 2021 року) пройшло три місяці, допоки Позивач надав суду експерементальні зразки підпису, однак такі твердження апелянта спростовуються наступними процесуальними документами в котрих відображено обставини вчинення та проведення певних дій.

Клопотання про призначення судової експертизи подано Позивачем 23 грудня 2020 року. Відповідно ухвалою місцевого господарського суду 20 січня 2021 року було визнано явка Позивача в судове засідання від 1 лютого 2021 року обов`язковою та запропоновано надати вільні зразки підпису.

З ухвали місцевого господарського суду від 1 лютого 2021 року вбачається, що Позивач був присутній в судовому засіданні та у нього були відібрані екперементальні зразки підпису (а.с. 92-93).

Відтак вбачається, що Позивач не ухилявся від явки в судове засідання, призначене ухвалою Господарського суду Волинської області від 1 лютого 2021 року, для відібрання у нього експерементальних зразків підпису та спростовує твердження апелянта щодо тримісячного строку неявки та неподання Позивачем експерементальних зразків підпису.

Окрім того, Відповідач в своїй апеляційній скарзі акцентує увагу на тому, що місцевий господарський суд в силу дії пунктів 1.3 та 1.4 Рекомендацій зобов`язаний був надати експерту вільні та умовно вільні зразки підпису та неповинен перекладати такі обов`язки на експерту установу, однак такі твердження не відповідають дійсності та спростовуються наступним.

Водночас апеляційний господарський суд констатує, що по-перше, такі рекомендації в ієрархії інших правових актів носять лише рекомендаційний характер з метою формування єдиного підходу при проведенні судових експертиз і підвищення якості проведення судових експертиз та включають комплекс заходів які пропонується вчинити з метою ефективнішого виконання того чи іншого завдання. По-друге, в даних пунктах не заначено, що орган який призначає експертизу зобов`язаний надати експерту вільні та умовно-вільні зразки підпису. По-третє, в ухвалі від 20 січня 2021 року було лише запропоновано (з огляду на норми процесуального права), а не зобов`язано Позивача надати такі зразки підписів.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що в пункт 1.6 розділу 1 Рекомендацій (на котрий покликається апелянт як на порушення відібрання підписів) має умову при настанні якої виникає необхідність вчинення певної дії (якщо вбачаються підстави, що виконавець досліджуваного рукописного тексту намагався змінити свій прочерк (писав лівою рукою, з іншим нахилом тощо), додатково відбираються зразки, виконані таким самим чином). Відповідно лише за наявності певних обставин, котрі встановленні спеціальним суб`єктом який має необхідні знання в даній сфері, виникає необхідність додаткового відібрання зразків підпису із зазначенням положення руки при здійснення такого підпису. Однак, в апеляційній скарзі містяться лише покликання на те, що необхідність з часу вчинення правочину пройшло 7 років, а тому за цей період підпис Позивача на переконання апелянта міг змінюватися, або Позивач змінював його.

В той же час, відповідно до частини 6 статті 69 ГПК України експерт має право: ознайомлюватися з матеріалами справи; заявляти клопотання про надання йому додаткових матеріалів і зразків, якщо експертиза призначена судом; викладати у висновку експертизи виявлені в ході її проведення факти, які мають значення для справи і з приводу яких йому не були поставлені питання; бути присутнім під час вчинення процесуальних дій, що стосуються предмета і об`єктів дослідження; для цілей проведення експертизи заявляти клопотання про опитування учасників справи та свідків; користуватися іншими правами, що надані Законом України «Про судову експертизу».

Аналогічні права судового експерта визначені статтею 13 Закону України «Про судову експертизу».

Також, відповідно до пункту 2.1 розділу ІІ Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» , експерт має право: у разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення невідкладно заявляти клопотання органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), щодо уточнення поставлених експертові питань.

Усе вищеописане вказує на те, що експерт діючи саме в площинні норм чинного законодавства щодо порядку проведення судових експертиз, має цілий обсяг прав, якщо під час проведення експертного дослідження виникне необхідність у отриманні додаткових документів чи вирішенні певних обставини та питань.

Крім того, Відповідач зазначає, що суд зобов`язаний в своїй ухвалі, в порядку виконання вимог статті 100 ГПК України, зазначити перелік усіх об`єктів експертного дослідження, а саме зазначити в ухвалі про призначення експертизи вказати документи в яких містяться вільні та умовно-вільні зразки підпису Позивача, з-приводу чого колегія суддів зауважує таке.

Відповідно до статті 100 Господарського процесуального кодексу України: про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі). В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. У разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення призначений судом експерт невідкладно подає суду клопотання щодо його уточнення або повідомляє суд про неможливість проведення ним експертизи за поставленими питаннями.

Відповідно до пункту 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що в даній справі об`єктом експертного дослідження (зважаючи на предмет позовних вимог та заперечень) є саме - оригінал договору від 20 березня 2013 року купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі, в той же час вільні та умовно-вільні зразки почерку є лише зразками для порівняльного дослідження (які також повинні бути подані в оригіналах).

Відтак, місцевий господарський суд в процесуальному документів (який уже і є підставою для експерта для проведення судової експертизи) та у супровідному листі від 5 лютого 2021 року №903/808/20/791/21 зазначив про об`єкт, який направляється до органу для проведення експертного дослідження, в порядку дії статті 100 ГПК України, зважаючи на відсутність у суду обов`язку зазначати в процесуальному документів увесь перелік документів із вільними та умовно-вільними зразками почерку (між тим такий перелік зазначається в супровідному листі який підписується суб`єктом що призначає експертизу).

Що ж стосується відмови суду в долучення до матеріалів справи копій документів, на яких міститься підпис Позивача, та з яких, на переконання Відповідача, вбачається факт зміни підпису Позивача протягом останніх 7 років, що на переконання апелянта є грубим порушенням, то колегія суддів звертає увагу відповідача на положення рекомендацій, якими ж Відповідач обгрунтовує свою апеляційну скаргу.

Згідно із пунктом 1.1 рекомендацій, для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Відповідно до пункту 3.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об`єкта (крім об`єктів почеркознавчих досліджень), його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законодавством порядку, якщо це не суперечить методичним підходам до проведення відповідних експертиз. Про проведення експертизи за такими матеріалами вказується в документі про призначення експертизи (залучення експерта) або письмово повідомляється експерт органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).

Відтак, усі об`єкти та порівняльні матеріали (в тому числі умовно вільні та вільні зразки підписів) при проведенні почеркознавчої експертизи мають бути надані лише оригіналами документів.

Що ж стосується покликання апелянта на порушення принципу рівності усіх учасників судового засідання, що знайшло своє відображення у призначенні експертного дослідження саме до тієї установи, яку запропонував Позивач, і яка знаходиться, як зазначає Відповідач в своїй апеляційній скарзі «по територіальній наближеності не підпорядковується Господарському суду Волинської області, а підпорядковується - місцю роботи Позивача», що може на переконання апелянта свідчити про необ`єктивність проведення такої експертизи, то колегія суддів вважає такі твердження необгрунтованими та безпідставними з огляду на таке.

Вибір експертної установи здійснюється з урахуванням виду експертизи, об`єктів дослідження та характеру питань, які підлягають вирішенню. В Україні існує система судово-експертних установ, в яких провадяться судові експертизи.

Частиною 3 статті 99 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

У відповідності до пункту 1.6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції.

До зони обслуговування Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз віднесені: Волинська, Закарпатська, Львівська та Рівненська області.

Відтак, зважаючи на право суду з урахуванням обставин справи визначити експерта чи експертну установу самостійно в контексті зон регіонального обслуговування, місцевим господарським судом доручено проведення судової експертизи Рівненському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

При цьому, колегія суддів констатує і безпідставність доводів апеляційної скарги щодо підпорядкування експертної установи Позивачу, оскільки Позивач не є ані працівником експертної установи, а ні судовим експертом, а зайняття ним певної посади в зовсім іншій сфері та отримання спеціального статусу не надає йому права впливати на хід судової експертизи та мати в підпорядкуванні експертну установу. Позивач при цьому не є і кінцевим бенефеціаром експертної установи, котра взагалі є державною.

Резюмуючи усе вищеописане колегія суддів зазначає, що експертне дослідження віднесено ГПК України до доказів, які потребують спеціальних знань та зважаючи на попередження експерта про кримінальну відповідальність (про що зазначається в процесуальному документі про призначення та проведення експертизи). При цьому колегія суддів вважає, що експерт, як спеціаліст, повинен усвідомлювати можливість проведення експертизи на підставі отриманих документів, оскільки вирішальним є кінцевий висновок експерта щодо поставлених йому питань.

Водночас апеляційний господарський суд приймає дане судове рішення вказує факт не оспорення апелянтом потреби призначення такої експертизи.

Зважаючи на усе вищевстановлене в даній судовій постанові колегія апеляційного господарського суду констатує, що судом першої інстанції були виконані всі процесуальні вимоги щодо прядку призначення судової експертизи, при цьому апелянт залишає поза увагою те, що в судовому засіданні відібрані експерементальні зразки підпису Позивача, які є необхідними для призначення та проведення судової почеркознавчої експертизи та направленні для дослідження експертній установі, а експерт не позбавлений права витребувати для дослідження документи з вільними та умовно-вільними зразками підписів Позивача.

Апеляційний господарський суд вважає, що господарський суд Волинської області дійшов правильного висновку, щодо існування обставини для з`ясування яких необхідні спеціальні знання, а том правомірно призначив по справі судову почеркознавчу експертизу, яку з урахуванням обставин справи, скориставшись своїм процесуальним правом доручив Рівненському відділенню Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Враховуючи усе вищевстановлене в даному судовому рішенні, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає до задоволення та спростовується усім вищеописаним в даній постанові, а відтак апеляційний господарський суд залишає оспорювану ухвалу без змін з огляду на її законність і обгрунтованість. При цьому колегія суду констатує, що при прийнятті даної постанови, Північно-західним апеляційним господарським судом не встановлено обставин, що б вказували на необхідність скасування даної ухвали (в розумінні частини 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Судові витрати за подання апеляційної скарги в силу дії статті 129 ГПК України апеляційний господарський суд покладає на Відповідача.

Керуючись статтями 129, 269-276, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Волинської області від 1 лютого 2021 року в справі №903/808/20 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Волинської області від 1 лютого 2021 року в справі №903/808/20 - залишити без змін.

3. Справу №902/808/20 повернути Господарському суду Волинської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 26 березня 2021 року.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Розізнана І.В.