УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Київ

23.03.2021Справа № 910/4093/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., розглянувши матеріали за позовом Київського національного лінгвістичного університету до Товариства з обмеженою відповідальністю «Л.С.Ц.», Товариства з обмеженою відповідальністю «Територіальне міжгосподарче об`єднання «Ліко-Холдинг», Товариства з обмеженою відповідальністю «Л-Груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний комплекс «Олімпія» про витребування з чужого незаконного володіння об`єктів нерухомого майна, визнання недійсними рішень загальних зборів, визнання недійсними договорів іпотеки та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

ВСТАНОВИВ:

Київський національний лінгвістичний університет звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Л.С.Ц.», Товариства з обмеженою відповідальністю «Територіальне міжгосподарче об`єднання «Ліко-Холдинг», Товариства з обмеженою відповідальністю «Л-Груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний комплекс «Олімпія» про витребування з чужого незаконного володіння об`єктів нерухомого майна, визнання недійсними рішень загальних зборів, визнання недійсними договорів іпотеки та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що ТОВ «ТМО «Ліко-Холдинг» протиправно зареєструвало за собою право власності на гуртожитки, власником яких, на підставі Інвестиційного договору №18 є Університет як замовник будівництва та землекористувач земельної ділянки, на якій побудовані вказані об`єкти нерухомості.

Крім того вказує на незаконність рішення загальних зборів ТОВ «ТМО «Ліко-Холдинг» від 06.11.2020 про затвердження розподільчого балансу вказаного товариства, яким ТОВ «Л.С.Ц.» передано майно Університету, зокрема спірні гуртожитки та рішення загальних зборів ТОВ «Л.С.Ц.» від 06.11.2020 про створення вказаного товариства шляхом виділу з ТОВ «ТМО «Ліко-Холдинг». Обгрунтовує вказані вимоги тим, що внаслідок такого виділення нової юридичної особи та передачі їй гуртожитків, які належать Університету, 11.11.2020 проведено незаконну державну реєстрацію прав на гуртожитки за ТОВ «Л.С.Ц.»

Також позивачем заявлено позовні вимоги про визнання недійсними договорів іпотеки від 16.11.2020, укладеного між ТОВ «Л.С.Ц.» та ТОВ «Л-Груп» та від 16.11.2020, укладеного між ТОВ «Л.С.Ц.» та ТОВ «СК «Олімпія», посилаючись на те, що ТОВ «Л.С.Ц.» не було законним власником гуртожитків і не могло передавати вказані гуртожитки в іпотеку.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

За приписами ч. 2 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України, суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Утім суд не вбачає підстав для об`єднання в одній справі вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсними рішень загальних зборів та визнання недійсними договорів іпотеки, оскільки ці вимоги не пов`язані між собою підставами виникнення та поданими доказами.

Так, підставами витребування майна з чужого володіння позивач зазначає належність спірних об`єктів йому відповідно до Інвестиційного договору, тоді, як підставами визнання недійсними рішень загальних зборів є порушення порядку їх прийняття, а підставами визнання недійсними договорів іпотеки - недодержання загальних вимог, які ставляться до таких договорів при їх укладенні та невідповідності вказаних договорів вимогам норм Закону України «Про іпотеку».

За поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню три окремих спори між сторонами. Під час розгляду справи підлягають встановленню обставини щодо належності спірних об`єктів нерухомості позивачу, дотримання вимог законодавства при проведенні спірних загальних зборів та відповідність спірних договорів іпотеки вимогам норм закону. Вказані спори є окремим, не пов`язані між собою ні підставами виникнення, ні доказами, які підтверджують зазначені вимоги. Крім того, зазначені вимоги не є похідними.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сумісний розгляд об`єднаних позивачем вимог суперечить приписам ст. 173 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.ч.6, 7 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву та додані до неї документи заявнику.

Також, позивачем, після подачі позову подано до суду заяву про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно, заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо спірного нерухомого майна та заборони у будь-який спосіб звертати стягнення на спірне нерухоме майно.

Частиною 1 ст.138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відтак, враховуючи що заяву про забезпечення позову позивачем подано разом із позовною заявою, а також з огляду на наявність підстав для повернення позовної заяви, вказана заява про забезпечення позову підлягає поверненню позивачу разом з позовною заявою.

Разом з тим, за приписами ч.8 ст.174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст.176, 174, ч.2 ст.232, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та заяву про забезпечення позову Київського національного лінгвістичного університету з доданими до неї документами повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Дата підписання: 23.03.2021.

Суддя Я.В. Маринченко