Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/1199/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Сенькіна Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Хаупшева Л.М. - діє на підставі делегованих прав керівника (наказ №39-ОД від 02.02.2021),

від відповідача: Малишев І.В. - довіреність №01-10/11 від 10.11.2020 (діє на підставі делегованих повноважень директора) (присутній в судовому засіданні 11.03.2021;

прибув в судове засідання 12.03.2021 лише на оголошення вступної та резолютивної частини).

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екоте-Буд"

про стягнення штрафних санкцій на суму 16866,84 грн.,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екоте-Буд"

до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод"

про стягнення грошових коштів в розмірі 100089,59 грн.

В судовому засіданні 11.03.2021 оголошувалась перерва до 12.03.2021 об 12:00 год.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 6969,24 грн. пені, 7029,60 грн. штрафу та 2868,00 грн. 20% штрафу від вартості продукції неналежної якості.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач порушив строки поставки продукції, визначені Специфікацією №1 від 24.06.2019до Договору №228 від 24.06.2019, а також поставив неякісну продукцію, в результаті чого позивач нарахував 6969,24 грн. пені, 7029,60 грн. штрафу та 2868,00 грн. 20% штрафу від вартості продукції неналежної якості.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 06.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

22.10.2020 до суду надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Екоте-Буд" за вх. № 1391/20 про стягнення з ДП "Житомирський бронетанковий завод" грошових коштів в розмірі 100089,59 грн., з яких: 86040,00 грн. - основний борг за поставлену продукцію по договору № 228 від 24.06.2019, 2357,19 грн. - 3% річних, 1557,32 грн. інфляційних, 10135,08 грн. - пені.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 10.11.2020 прийнято зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Екоте-Буд" за вх. № 1391/20 про стягнення з ДП "Житомирський бронетанковий завод" грошових коштів в розмірі 100089,59 грн., з яких: 86040,00 грн. - основний борг за поставлену продукцію по договору № 228 від 24.06.2019, 2357,19 грн. - 3% річних, 1557,32 грн. інфляційних, 10135,08 грн. - пені, для спільного розгляду з первісним позовом.

В обґрунтування зустрічного позову відповідач зазначив, що ДП "ЖБТЗ" не оплатив поставлену згідно Договору №228 від 24.06.2019 продукцію.

02.12.2020 до суду від позивача ДП "Житомирський бронетанковий завод" надійшов відзив на зустрічний позов, відповідно до якого позивач наполягав на тому, що розрахунок неустойки, інфляційних втрат та 3% річних розрахований невірно, оскільки відповідач невірно визначив початок перебігу строку, визначеного для оплати. Також позивач посилався на те, що ТОВ «"Екоте-Буд" порушено умови Договору в частині строків поставки продукції, а також поставлено продукцію, яка не відповідає умовам Договору в частині якості, неустойка за порушення договірних зобов`язань становить 16866,84 грн. За таких обставин з урахуванням положень ч. 3 ст. 538 ЦК України, позивач вважає обґрунтованою затримку розрахунку за поставлену продукцію. Крім цього, позивач відзначив, що ДП "ЖБТЗ" перебуває у важкому фінансовому становищі, тому просив суд зменшити пеню на 99%.

Представник позивача за первісним позовом просив задовольнити вимоги первісного позову, відмовити в задоволенні зустрічного та просив прийняти до уваги клопотання про зменшення розміру пені на 99%.

Представник відповідача за первісним позовом підтримав вимоги зустрічного позову та просив задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 24.06.2019 між Державним підприємством "Житомирський бронетанковий завод" (Покупець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Екоте-Буд" (Постачальник/відповідач) укладено Договір №228 (а.с. 11-17), відповідно до якого постачальник зобов`язується передати у власність, а покупець - прийняти й оплатити продукцію, вказану у специфікаціях, надалі - "Продукція", на умовах та в строки, передбачені Договором (п.п. 1.1. Договору).

Відповідно до п.п. 2.1. Договору, кількість та номенклатура продукції вказується у Специфікаціях, що є невід`ємною частиною Договору .

За умовами п.п. 2.2. Договору, якість, комплектація, пакування й маркування Продукції повинні відповідати нормам, чинним стандартам (ТУ, ПОСТ, технічною документацією) для даного виду продукції. Постачальник гарантує, що продукція, яка є предметом поставки за Договором, придатна для використання за призначенням та повністю відповідає умовах Договору, щодо якості та номенклатурі.

Пунктом 2.3 договору сторони визначили, що у разі, якщо чинними стандартами, технічними умовами на продукцію не встановлено іншого гарантійний строк експлуатації продукції становить 24 місяці з моменту складання видаткової накладеної за умови дотримання правил експлуатації продукції та умов її зберігання.

Згідно п.п. 2.4. Договору, якість Продукції, що є предметом Договору перевіряється відділом технічного контролю покупця, результати перевірки оформляються Актом вхідного контролю, на кожну окрему партію продукції.

В п.п. 2.6. Договору сторони погодили, що у разі виявлення недоліків під час приймання продукції по якості, номенклатурі, комплектності, умовам Договору постачальник усуває виявлені недоліки (проводить заміну продукції), доукомплектовує продукцію за місцем розташування покупця (за письмовою згодою покупця) протягом 15 календарних днів з моменту отримання від покупця відповідної вимоги. В разі неможливості усунути виявлені недоліки, Продавець здійснює заміну продукції на таку, що відповідає вимогам Договору, протягом 15 календарних днів, з моменту отримання від покупця відповідної вимоги. Продукція, відносно якої проводиться заміна та/або усуваються виявлені недоліки, вважається не поставленою. Витрати по заміні та/або усуненню недоліків продукції здійснюються власними силами та за власний рахунок постачальника, в тому числі витрати пов`язані з транспортуванням продукції. Повернення неякісної продукції постачальнику підтверджує факт отримання останнім вимоги.

За умовами п.п. 3.1. Договору, поставка продукції здійснюється силами та за рахунок постачальника, можливо через перевізника на склад в місці знаходження покупця (або на інших умовах, обговорених сторонами), в строки/терміни встановлені сторонами у відповідній Специфікації. Момент поставки продукції (партії продукції) та передача її покупцю є дата підписання сторона видаткової накладної та проходження вхідного контролю покупця.

Згідно п.п. 3.3. Договору, право власності на продукцію переходить до покупця з моменту підписання представниками сторін видаткової накладної та проходження вхідного контролю, за яким продукцію визнано придатною для використання за призначенням

Пунктом 4.1. Договору сторони погодили, що поставка продукції здійснюється за цінами, визначеними у відповідній Специфікації і включають всі податки, збори й інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, пакування, маркування й інші витрати, пов`язані з поставкою продукції.

Відповідно до п.п. 5.2 Договору, покупець здійснює оплату продукції шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Порядок, строки оплати та ціна встановлюється сторонами у відповідній специфікації.

Згідно п.п. 7.2. Договору, за порушення строків проведення остаточного розрахунку з оплати продукції, покупець сплачує постачальникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, за кожен день не виконання зобов`язань.

Також п.п. 7.3. Договору визначено, що за порушення Постачальником строків поставки продукції, заміни продукції, Постачальник сплачує пеню в розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов`язання, за кожен день прострочення.

За умовами п.п. 7.4 Договору у разі поставки продукції неналежної якості та/або номенклатури, Постачальник сплачує Покупцеві штраф в розмірі 20% від вартості Продукції неналежної якості. Доказом підтвердження поставленої продукції, яка не відповідає умовам договору в частині якості та номенклатури є Акт вхідного контролю покупця, що складається за результатами прийняття продукції по якості (рекламаційний акт, що складається під час гарантійного строку використання, експлуатації продукції).

За п.п. 11.5. Договору, даний Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019оку. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від зобов`язань та відповідальності за порушення зобов`язань (у тому числі гарантійних), які виникли під час дії Договору.

До договору № 228 від 24.06.2019 сторони уклали Специфікацію № 1 (а.с. 18), якою погоджено, що постачання та оплата Продукції здійснюється сторонами за цінами та на умовах даної Специфікації.

Найменування продукції: Прилад ТНП-350Б в кількості 7шт., загальною вартістю 100380,00 грн. (в тому числі з ПДВ 20%).

Постачання продукції здійснюється власними силами та за рахунок постачальника на адресу покупця (Житомирська обл. смт. Новогуйвинське, вул. Дружби народів,1 1) в кількості та на умовах зазначених в Специфікації.

Термін поставки Продукції по Специфікації складає 10 календарних днів з дня підписання Специфікації.

Також у п. 3 Специфікації сторони також визначили умови оплати: 60 календарних днів з моменту поставки повного обсягу Продукції по даній Специфікації на склад покупця та проходження вхідного контролю.

Згідно п. 4 Специфікації остання є невід`ємною частиною договору №228 від 24.06.2019.

Поставка продукції проведена ТОВ "Екоте-Буд" в згідно накладних - №125 від 20.08.2019 на суму 14340,00 грн., №126 від 20.09.2019 на суму 28680,00 грн., №133 від 27.09.2019 на суму 579360,00 грн. та №136 від 09.10.2019 на суму 14340,00 грн. (а.с. 47-50).

Згідно акту №941 вхідного контролю від 01.10.2019 (а.с. 23), складеного по накладній №133 від 27.09.2019 (в межах поставки по Договору №228 від 24.06.2019) прилад ТНП-350Б в кількості 1 шт. мав відшарування обігрівного скла на нижній оптичній призмі, тому підлягає поверненню постачальнику для заміни на якісний.

Заміна неякісної продукції була проведена та поставлено позивачу за первісним позовом прилад ТНП-350Б в кількості 1 шт., на підтвердження чого в матеріалах справи міститься накладна №136 від 09.10.2019. Замінений прилад ТНП-350Б в кількості 1 шт. згідно додатку до акту №941 вхідного контролю, затвердженого 10.10.2019, визнано придатним до подальшого використання за призначенням.

Сума поставки з урахування заміни неякісної продукції по накладній №136 від 09.10.2019р. становить 100380,00 грн.

10.03.2020 позивач за первісним позовом оплатив частину поставленого товару в сумі 14340,00 грн.

ДП "ЖБТЗ" вважаючи, що відповідач (ТОВ "Екоте-Буд") порушив строки поставки продукції, визначені Специфікацією №1 до Договору №228 від 24.06.2019, а також поставив неякісну продукцію, нарахував 6969,24 грн. пені, 7029,60 грн. штрафу та 2868,00 грн. 20% штрафу від вартості продукції неналежної якості.

Отже, поставка повного обсягу продукції по Специфікації здійснена 09.10.2019.

Проте, як ТОВ "Екоте-Буд" зазначає в зустрічному позові ДП "ЖБТЗ" не оплатило вартість поставленого товару, тому ТОВ "Екоте-Буд" просить стягнути з ДП "ЖБТЗ" 86040,00 грн. - основного боргу за поставлену продукцію, 2357,19 грн. - 3% річних, 1557,32 грн. інфляційних, 10135,08 грн. - пені.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про задоволення як первісних, так і зустрічних позовних вимог, враховуючи наступне.

Між сторонами фактично укладено договір поставки, а відтак - виникли відносини, які підпадають під правове регулювання статті 712 Цивільного кодексу України та статті 265 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України та статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Так, відповідно до частини першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України, підставами для виникнення зобов`язань можуть бути різні юридичні факти. Зобов`язання можуть виникати з договорів, у тому числі з кредитних правовідносин.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 173 Господарського кодексу України один суб`єкт господарського зобов`язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб`єкта, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтями 525,526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Основні зобов`язання, що виникли у позивача внаслідок укладення договору, це поставка і передача товару, у відповідача - прийняття товару та оплата його вартості.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне зазначити, що поставка повного обсягу продукції здійснена 09.10.2019, вхідний контроль проведено 10.10.2019, а перебіг 60 календарних днів, визначених специфікацією для оплати продукції, розпочався 11.10.2019. Кінцевий термін оплати продукції - 09.12.2019. Отже, прострочення плати товару мало місце вже з 10.12.2019.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимоги зустрічного позову в частині оплати основного боргу в сумі 86040,00 грн. обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.

Крім цього, ТОВ "Екоте-Буд" просить суд стягнути з ДП "ЖБТЗ" 2357,19 грн. - 3% річних, 1557,32 грн. інфляційних, 10135,08 грн. - пені.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондуються із приписами, встановленими Господарським кодексом України.

За змістом ч. 1 ст. 230 ГК України штраф та пеня є одними з видів штрафних санкцій, які визнаються як господарські санкції у вигляді грошової суми, котру учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Перевіривши розрахунок пені, виконаний ТОВ "Екоте-Буд", суд вважає останній обрахований вірно, з урахуванням умов договору та специфікації та діючого законодавства, а вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У відповідності до ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача (а.с. 52-54), перевіреного судом, розмір інфляційних та 3% річних обрахований вірно, тому вимоги в цій частині є обґрунтованими..

Надаючи оцінку первісним позовним вимогам, суд зазначає наступне.

Відповідач за первісним позовом порушив строки поставки продукції, визначені Специфікацією №1 до Договору №228 від 24.06.2019, а також поставив неякісну продукцію, в результаті чого позивач нарахував 6969,24 грн. пені, 7029,60 грн. штрафу за несвоєчасну поставку продукції та 2868,00 грн. 20% штрафу від вартості продукції неналежної якості.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 231 ч. 2 ГК України, у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Отже, строк поставки продукції згідно умов Специфікації №1 становить 10 календарних днів з дня підписання специфікації, тобто до 04.07.2019.

Як підтверджено матеріалами справи, поставка товару проводилась ТОВ "Екоте-Буд" з порушенням даного строку, в результаті чого ДП "ЖБТЗ" нараховано 0,1% пені від вартості товару в сумі 6969,24 грн. та 7% штрафу за прострочення поставки понад 30 днів в сумі 7029,60 грн.

Також підтвердженим є факт поставки неякісного товару на суму 14340,00 грн., в результаті чого позивач за первісним позовом нарахував 20% штрафу в сум 2868,00 грн.

За ст.ст. 627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Суд, перевіривши розрахунки, виконані ДП "ЖБТЗ" (а.с. 25), вважає останні правильними, а вимоги первісного такими, що підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

Стосовно клопотання відповідача за зустрічним позовом про зменшення розміру штрафних санкцій на 99% суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положенням ст. 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Визначені наведеними нормами положення з урахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України щодо загальних засад господарського судочинства та щодо обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації їхніх прав дає право суду зменшити розмір штрафних санкцій за умови, що він значно перевищує розмір завданих допущеним порушенням збитків.

Статтею 546 Цивільного кодексу України неустойка (штраф, пеня) віднесена до переліку видів забезпечення виконання зобов`язань.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Згідно з приписами частини 1 ст. 230 ГК України неустойка є штрафною санкцією, яка застосовується до учасника господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, неустойка має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Зі змісту наведених норм вбачається, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд має дати належну оцінку правовідносинам сторін з точки зору винятковості випадку. Крім цього, зменшення розміру штрафних санкцій не є обов`язком суду, а його правом і виключно у виняткових випадках.

Оцінюючи наявні матеріали справи, доводи відповідача за зустрічним позовом, суд зазначає про відсутність належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження поважності причин неналежного виконання зобов`язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку та невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення, а тому відмовляє ДП "ЖБТЗ" у зменшенні розміру штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що первісні позовні вимоги та зустрічні позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони згідно задоволених вимог щодо кожного.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екоте-Буд" про стягнення штрафних санкцій на суму 16866,84 грн. задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Екоте-Буд" (10002, м.Житомир, вул. Довженка, 47 офіс 4, ід. код 39646640)

- на користь Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (12441, Житомирська область, Житомирський район, смт. Новогуйвинське, вул. Дружби Народів, буд.1, ід. код 07620094) 6969,24 грн. пені та 7029,60 грн. штрафу за прострочення поставки товару, 2868,00 грн. 20% штрафу від вартості продукції неналежної якості, а також 2102,00 грн. сплаченого судового збору.

3. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Екоте-Буд"

до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" про стягнення грошових коштів в розмірі 100089,59 грн. задовольнити.

4. Стягнути з Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (12441, Житомирська область, Житомирський район, смт. Новогуйвинське, вул. Дружби Народів, буд.1, ід. код 07620094)

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Екоте-Буд" (10002, м.Житомир, вул. Довженка, 47 офіс 4, ід. код 39646640) 86040,00 грн. - основного боргу за поставлену продукцію, 2357,19 грн. - 3% річних, 1557,32 грн. інфляційних, 10135,08 грн. - пені, а також 2102,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 22.03.21

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2 - позивачу (рек.) та на електронну адресу:

3 - відповідачу (рек.) та на електронну адресу: